Номер провадження: 33/785/492/14
Номер справи місцевого суду: 514/803/14-п
Головуючий у першій інстанції Тончева
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2014 року
м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської
області Толкаченко О.О., розглянувши
апеляційну скаргу прокурора
Тарутинського району Одеської області
Мерва О.В. на постанову Тарутинського
районного суду Одеської області від 21
травня 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Саіци
Каушанського району Молдови,
громадянка України, не працює, раніше
не судима, зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, проживає за адресою:АДРЕСА_2,

визнана винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 184 ч.1 КпАП України та
на неї накладено адміністративне
стягнення у вигляді попередження,
стягнуто судовий збір у розмірі 34,41грн.

Згідно постанови суду, 16 травня 2014 року
відносно ОСОБА_3 був складений протокол
про адміністративне правопорушення за
не виконання передбачених
законодавством обов'язків щодо
забезпечення необхідних умов життя,
навчання неповнолітніх дітей, а саме:
не приймає участі у житті та побуті
дітей, діти постійно залишаються самі,
хворіють.

Не погоджуючись із постановою суду,
прокурор Тарутинського району
Одеської області Мерва О.В. подав
апеляційну скаргу, у якій просить
поновити строк на апеляційне
оскарження постанови суду та ставить
питання про скасування та закриття
провадження у справі.

Підставою для пропуску строку на
апеляційне оскарження зазначає те, що
постанова суду була винесена без
участі прокурора, у зв'язку з чим
прокуратура Тарутинського району
Одеської області про прийняте рішення
проінформована не була.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим,
що 24.06.2014 року ОСОБА_3 було повідомлено
про підозру у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 166 КК
України, що виключає можливість її
притягнення до адміністративної
відповідальності за даним фактом.

У судове засідання апелянт та ОСОБА_3 не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, про причини неявки суд не
повідомили.

Вивчивши доводи апеляційної
скарги та матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що
клопотання про поновлення строку на
апеляційне оскарження підлягає
задоволенню. В свою чергу апеляційна
скарга прокурора задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КпАП України
апеляційний суд переглядає справу в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду скарги буде встановлено
неправильне застосування норма
матеріального права або порушення норм
процесуального права.

З наданих матеріалів
адміністративного провадження
вбачається, що при розгляді справи
відносно ОСОБА_3 прокурор участі не
приймав та копія постанови суду до
прокуратури Тарутинського району не
направлялася.

Відповідно до ст. 250 КпАП України,
прокурор, здійснюючи нагляд за
додержанням і правильним
застосуванням законів при провадженні
в справах про адміністративні
правопорушення у тому числі має право
перевіряти законність дій органів
(посадових осіб) при провадженні у
справі, опротестовувати постанову в
справі про адміністративні
правопорушення.

За таких обставин, вважаю за необхідне
поновити прокурору строк на апеляційне
оскарження постанови Тарутинського
районного суду Одеської області від 21
травня 2014 року.

Разом з тим, не можу погодитися з
доводами апеляційної скарги, що
оскаржувана постанова суду є
незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Так, обґрунтовуючи свої доводи
прокурор посилається на те, що в
результаті систематичного невиконання
ОСОБА_3 покладених законом обов'язків
по догляду за дитиною настали тяжкі
наслідки, які виразилися у
захворюванні її дитини ОСОБА_4 на
Риногофаринготрахеит,
Білково-енергетичну недостатність,
Гіпотрофію 1 ступеню та інші
захворювання, а тому суду слід було
кваліфікувати дії ОСОБА_3 не за ст. 184
КпАП України, а за ст. 166 КК України.

Не можу погодитися з такими доводами
апелянта, оскільки дії (бездіяльність)
батьків по невиконанню своїх
обов'язків по догляду та вихованню
дитини є триваючим правопорушенням.
Такі дії слід кваліфікувати, як
кримінальне правопорушення лише у разі
настання тяжких наслідків. При цьому, в
даному випадку, притягнення винної
особи до адміністративної
відповідальності не перешкоджає її
подальшому притягненню до
кримінальної відповідальності при
виникненні складу злочину,
передбаченого ст. 166 КК України.

В протоколі про адміністративне
правопорушення № 0013066 від 16.05.2014 року та
інших матеріалах адміністративного
провадження відсутні будь-які фактичні
дані про те, що в результаті
невиконання ОСОБА_3 своїх батьківських
обов'язків настали тяжкі наслідки.

В свою чергу суд першої інстанції, у
відповідності до ст.ст. 252, 280 КпАП
України, розглянув адміністративне
провадження відносно ОСОБА_3 в межах
обставин скоєного правопорушення, що
були встановлені в протоколі
адміністративне правопорушення № 0013066
від 16.05.2014 року та інших матеріалах
адміністративного провадження.

За таких обставин, вважаю, що
доводи прокурора є необґрунтованими, а
тому апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 293, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
апеляційний суд Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити прокурору Тарутинського
району Одеської області Мерва О.В.
строк на апеляційне оскарження
постанови Тарутинського районного
суду Одеської області від 21 травня 2014
року.

Апеляційну скаргу прокурора
Тарутинського району Одеської області
Мерва О.В. - залишити без задоволення.

Постанову Тарутинського районного
суду Одеської області від 21 травня 2014
року про притягнення ОСОБА_3, 1973 року
народження, до адміністративної
відповідальності за ст. 184 КпАП України
- залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області
О.О. Толкаченко