Справа № 357/2086/14-п Головуючий у І
інстанції Санін В.М.Провадження №
33/780/523/14 Доповідач у 2 інстанції Слива
Ю.М.Категорія 147 09.07.2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 року
м. Київ

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
Київської області Слива Ю.М., з участю
захисника особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на постанову судді
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 26 травня 2014 року,
якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
Київської області, громадянина
України, не працюючого, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу
України про адміністративне
правопорушення та накладено стягнення
у виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 2
(два) роки, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 10 травня 2014
року близько 01 години 30 хвилин ОСОБА_2
був затриманий працівниками ДАІ під
час керування автомобілем марки «KIA»
д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Сквирське шосе в м.
Біла Церква в стані алкогольного
сп'яніння, від проходження, відповідно
до встановленого порядку, огляду на
стан сп'яніння, відмовився в
присутності свідків. Своїми діями
ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил
дорожнього руху України.

На вказану постанову суду, ОСОБА_2 подав
апеляцію, в якій не погоджується з
постановою, оскільки вважає, що
накладене на нього адміністративне
стягнення занадто суворе. Апелянт не
заперечує своє вини та розкаюється у
вчиненому, однак вважає, що при
розгляді справи судом не було
враховано пом'якшуючі обставини, а саме
того що за 16 років водійського стажу
він жодного разу не притягувався до
адміністративної відповідальності за
порушення ПДР, на утриманні має трьох
неповнолітніх дітей, а також того, що
його робота пов'язана з керуванням
транспортними засобами і це є джерелом
його доходу на утримання сім'ї. Окрім
цього, розгляд справи відбувся без його
участі, оскільки повістку про час та
місце розгляду справи він отримав лише
26 травня 2014 року. Тому просить
постанову скасувати та постановити
нову постанову, якою призначити йому
покарання у виді штрафу.

У судовому засіданні захисник
особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підтримав апеляційну
скаргу та просив її задовольнити.

Вислухавши пояснення захисника,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд приходить до висновку, що апеляція
до задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Висновок суду про доведеність винності
ОСОБА_2 у вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1
КУпАП відповідає фактичним обставинам
справи, підтверджується розглянутими в
судовому засіданні доказами і є
обґрунтованим.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ст.130 ч.1
КУпАП є правильною.

При прийнятті рішення, суд врахував
особу правопорушника, характер
вчиненого правопорушення та ступінь
його суспільної небезпеки, врахував, що
дане правопорушення являється грубим
порушенням ПДР України, і не знайшов
підстав для застосування іншого
стягнення, крім позбавлення права
керування транспортними засобами.

З вказаним видом адміністративного
стягнення апеляційний суд
погоджується, і підстав для його зміни
та пом'якшення не вбачає.

Таким чином, на думку апеляційного
суду, постанова судді
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 26 травня 2014 року
є законною і підстав для її скасування
або зміни не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову судді Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 26 травня 2014 року щодо ОСОБА_2
залишити без зміни.

Суддя (підпис) Ю.М.
Слива

Згідно з оригіналом:

суддя
Ю.М. Слива