Справа № 133/1892/14-п
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07.07.2014 року
м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді
Навроцького А.П..

при секретарі
Левчук І.В.,

з участю: прокурора
Козира С.В.,

адвоката
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Козятині матеріали, які
надійшли від Козятинського
міжрайонного прокурора, про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Козятин, Вінницької
області, одруженого, маючого вищу
освіту, працюючого на посаді першого
заступника Козятинського міського
голови, проживаючого в АДРЕСА_1, за ст.
172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

15.07.2013 року протокольним рішенням
житлової комісії при Козятинській
міській раді відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 23.05.2012
№503 «Про затвердження порядку
використання коштів, передбачених у
державному бюджеті для забезпечення
житлом інвалідів війни», погоджено
отримання інвалідом війни 1 групи
ОСОБА_3 однокімнатної квартири за
адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням виконавчого комітету
Козятинської міської ради № 225 від
25.07.2013 року «Про розгляд квартирних
питань громадян міста» було
затверджено протокол №10 від 15.07.2013 року
засідання житлової комісії щодо
закупівлі квартири головним
управлінням житлового-комунального
господарства, енергетики та зв'язку
Вінницької облдержадміністрації для
інваліда війни 1 групи ОСОБА_3.

При цьому, ОСОБА_2, працюючи на посаді
першого заступника Козятинського
міського голови, будучи посадовою
особою місцевого самоврядування 8
рангу 4 категорії посад та членом
виконавчого комітету Козятинської
міської ради на засіданні виконавчого
комітету Козятинської міської ради
25.07.2013 року, не повідомив свого
безпосереднього керівника -
Козятинського міського голову ОСОБА_4
про наявність в даному випадку
конфлікту інтересів та укрив
інформацію про те, що вищевказана
квартира АДРЕСА_2 належить на праві
власності його дружині - ОСОБА_5. До того
ж, ОСОБА_2 особисто прийняв участь в
голосуванні при прийнятті рішення
виконавчим комітетом та підтримав
прийняття позитивного рішення, яке
стосується його близького родича.

Аналогічним чином ОСОБА_2 не вжив
заходів щодо недопущення конфлікту
інтересів при прийнятті виконавчим
комітетом Козятинської міської ради
31.10.2013 року рішення № 365 «Про створення
комісії для прийняття в комунальну
власність територіальної громади
міста Козятин квартири за номером
АДРЕСА_2, яким ОСОБА_2 призначено
головою вказаної комісії, та при
прийнятті виконавчим комітетом
Козятинської міської ради 18.11.2013 року
рішення № 398 «Про затвердження акту
приймання - передачі квартири,
придбаної для забезпечення житлом
інваліда війни».

При цьому ОСОБА_2 прийняв участь в цих
голосуваннях та підтримав позитивні
рішення виконавчого комітету, які
стосувалися його близького родича -
дружини ОСОБА_5. До того ж, при наявному
конфлікті інтересів, ОСОБА_2, як голова
комісії, 04.11.2013 року підписав акт
приймання - передачі у власність
Козятинської міської ради квартири,
придбаної відповідно до рішень
виконавчого комітету Козятинської
міської ради № 225 від 25.07.2013 року та № 365
від 31.10.2013 року головним управлінням
житлово-комунального господарства,
енергетики та зв'язку Вінницької ОДА у
його дружини ОСОБА_6, для забезпечення
житлом інваліда війни.

ОСОБА_2 не визнав себе винним у вчиненні
вищевказаного правопорушення.

Зокрема пояснив, що в даній ситуації
він не вбачає ніякого конфлікту
інтересів. Рішення про придбання
квартири для інваліда війни було
прийнято житловою комісією. Із кількох
квартир житлова комісія прийняла
рішення про придбання саме цієї
квартири, оскільки інвалід війни, для
якого придбавалась квартира, вибрав
саме цю квартиру за власним
уподобанням, так як неподалік
проживали його родичі. Житлова комісія
рішення приймала колегіально. Ніякого
впливу на членів комісії він не
здійснював.

Перед засіданням виконкому він,
ознайомившись із наданими йому
документами, побачив, що ця квартира
належить його дружині. Він звернувся до
Козятинського міського голови і
повідомив його про це. Вони обговорили
цю ситуацію із Козятинським міським
головою і прийшли до висновку про
відсутність в даній ситуації конфлікту
інтересів. При голосуванні на
засіданнях виконкому по питаннях щодо
цієї квартири він повідомляв членів
виконкому про те, що ця квартира
належить його дружині. При цьому
ніякого впливу на членів виконкому він
не здійснював, оскільки голосував
останнім.

При цьому відповідаючи на запитання
суду ОСОБА_2 пояснив, що станом на 25
липня 2014 року він знав, що квартира
АДРЕСА_2 належить на праві власності
його дружині.

Також ОСОБА_2 вказав, що безпосереднім
його керівником є Козятинський міський
голова. Останнього він письмово не
повідомляв про наявність в даній
ситуації конфлікту інтересів, оскільки
сам не вбачав і не вбачає в даній
ситуації конфлікту інтересів.

Хоча ОСОБА_2 не визнав себе винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП, його вина
доказана повністю поясненнями свідків
і дослідженими під час розгляду справи
документами.

Як слідує із пояснень ОСОБА_2, фактичних
обставин, що викладені в протоколі про
вищевказане правопорушення, він не
оспорює. Він лише не погоджується із
тим, що в даному випадку має місце
конфлікт інтересів, оскільки житлова
комісія і виконком міської ради
рішення приймали колегіально і ніякого
впливу на членів комісії та членів
виконкому він не здійснював.

Проте, така позиція ОСОБА_2 є його
особистим баченням, яке не стосується
суті правопорушення, яке йому
ставиться у вину.

Так, відповідаючи на запитання суду
ОСОБА_2 пояснив, що станом на 25 липня 2014
року він знав, що квартира АДРЕСА_2
належить на праві власності його
дружині.

Як вбачається із матеріалів справи,
зокрема, рішення виконкому
Козятинської міської ради від 25 липня
2013 року (а.с.7), протоколу засідання
виконкому Козятинської міської ради
від 25 липня 2013 року (а.с.11-15), рішення
виконкому Козятинської міської ради
№365 від 31 жовтня 2013 року про створення
комісії для прийняття вищевказаної
квартири у комунальну власність,
відповідно до якого головою цієї
комісії призначено ОСОБА_2 (а.с.16),
рішення виконкому Козятинської
міської ради №398 від 18 листопада 2013
року про затвердження акта приймання -
передачі вищевказаної квартири у
комунальну власність (а.с.17-22) та самого
акта приймання - передачі вищевказаної
квартири у комунальну власність від 04
листопада 2013 року (а.с. 71) протягом
всієї процедури від прийняття рішення
про придбання вищевказаної квартири, у
комунальну власність і до фактичного
прийняття квартири у комунальну
власність ОСОБА_2 приймав активну
участь у засіданнях виконкому, де
вирішувались ці питання.

Тобто, в даному випадку конфлікт
інтересів є очевидним, оскільки як
посадова особа органу місцевого
самоврядування ОСОБА_2 причетний до
прийняття рішення про придбання
органом державної влади у виконання
державної програми забезпечення
інвалідів війни житлом вищевказаної
квартири у свого близького родича -
дружини, інтереси якої в даному випадку
явно не співпадають із інтересами
вищевказаного органу державної влади.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10
під час су4дового розгляду справи
пояснили, що вони є членами виконкому
Козятинської міської ради. При
прийнятті рішень щодо закупівлі
квартири для інваліда війни питання
конфлікту інтересів ніким не
піднімалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про засади
запобігання і протидії корупції»
конфлікт інтересів - це суперечність
між особистими інтересами особи та її
службовим повноваженнями, наявність
якої може вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи невчинення дій під
час виконання наданих їй службових
повноважень.

Ця норма Закону кореспондується із
положеннями примітки 2 до ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про правила етичної поведінки»,
термін «особисті інтереси» вживається
в такому значенні - будь-які інтереси
особи, зумовлені особистими родинними,
дружніми чи будь-якими іншими
позаслужбовими стосунками з іншими
особами, у тому числі особисті майнові
та немайнові інтереси, а також ті, що
виникають у зв'язку з членством особи
або з її діяльністю, не пов'язаною з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, у
громадських, релігійних чи інших
організаціях.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
правила етичної поведінки» особи,
уповноважені на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
незважаючи на особисті інтереси,
вживають вичерпних заходів щодо
недопущення конфлікту інтересів, а
також не допускають вчинення дій чи
бездіяльності, що можуть спричинити
виникнення конфлікту інтересів або
створити враження його наявності.

Згідно ст. 12-1 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» у разі виникнення
конфлікту інтересів протягом часу
перебування на посаді посадова особа
місцевого самоврядування, крім
посадових осіб, зазначених у частині
першій цієї статті, зобов'язана негайно
доповісти про це своєму
безпосередньому керівникові.

Положеннями ст. 4 та п.п. 1, 2 ч.1 ст. 14 ЗУ
«Про засади запобігання і протидії
корупції» передбачено, що суб'єктами
відповідальності за корупційні
правопорушення серед інших є особи,
уповноважені на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
державні службовці, посадові особи
місцевого самоврядування, які
зобов'язані уживати заходів щодо
недопущення будь-якої можливості
виникнення конфлікту інтересів та
невідкладно у письмовій формі
повідомляти безпосереднього керівника
про наявність конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки 1 до ст. 172-7 КУпАП
суб'єктом правопорушень у цій статті є
особи, зазначені у пункті 1, підпунктах
«а», «б» пункту 2 ч.1 ст. 4 ЗУ «Про засади
запобігання і протидії корупції».
Тобто, саме ці особи несуть
відповідальність за неповідомлення
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів.
Заступник голови Козятинської міської
ради, як посадова особа місцевого
самоврядування 4 категорії, є суб'єктом
зазначеного правопорушення відповідно
до п. «в» ч. 1 ст. 4 цього Закону.

З матеріалів справи, і пояснень самого
ОСОБА_2 встановлено, що він письмово не
повідомляв Козятинського міського
голову про наявність у вищевказаній
ситуації конфлікту інтересів.

Саме ця бездіяльність ОСОБА_2, як
посадової особи місцевого
самоврядування, і містить склад
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП.

При цьому, за змістом Закону склад
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП, є формальним. Тобто,
відповідальність за ст. 172-7 КУпАП
настає незалежно від наслідків. Сам
факт неповідомлення посадовою особою
місцевого самоврядування
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів уже є
підставою для притягнення особи до
адміністративної відповідальності.

Керуючись п.п «в» п. 1 ч. 1 ст. 4, п.п.1,2 ч. 1
ст. 14 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»,
ст.ст. 172 - 7, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП, та накласти
на нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в сумі 850 гривень
(вісімсот п'ятдесят грн.), що складає
п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Вінницької облачті
через Козятинський міськрайсуд
протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя : підпис

З оригіналом вірно:

Суддя: Секретар:

Дата документу 07.07.2014 року.