Справа № 461/5887/14-п
Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький
Провадження № 33/783/320/14
Доповідач: Марітчак Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року Апеляційний суд
Львівської області під головуванням
судді апеляційного суду Т.М. Марітчака,
за участю правопорушника ОСОБА_1,
прокурора Марії Горбань та
представника Львівської митниці
Міндоходів України Ігоря Черепащука,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційні скарги
представника Львівської митниці
Міндоходів України Ігоря Черепащука та
заступника прокурора Прокуратури
Львівської області Тараса Дунаса на
постанову судді Галицького районного
суду м. Львова від 17 червня 2014 року про
притягнення до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил ОСОБА_1 за ст. 471, ч. 1 ст. 483 Митного
Кодексу України,

в с т а н о в и в:

постановою судді Галицького районного
суду м. Львова від 17 червня 2014 року
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
правопорушення за ст. 471, ч. 1 ст. 483 МК
України та накладено на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 100% вартості товарів,
що були предметом порушення митних
правил, а саме - 3 151,50 (три тисячі сто
п'ятдесят одна) грн. та конфіскації
предметів порушення митних правил,
вилучених згідно протоколу про
порушення митних правил № 1112/20900/14 від 12
травня 2014 року, в дохід держави - 30 пар
взуття жіночого нового в асортименті і
стягнуто в користь держави 36,54 грн.
судового збору

Зазначеною постановою встановлено, що
ОСОБА_1 12 травня 2014 року близько 22.50 год.,
прямуючи через п/п «Шегині» митного
поста «Мостиська» Львівської митниці
Міндоходів з РП в Україну, автомобілем
марки «Рено Мастер» р.н. НОМЕР_1, порушив
порядок проходження митного контролю в
зоні спрощеного митного контролю, а
саме обравши спрощену зону митного
контролю, намагався перемістити через
митний кордон України 30 пар взуття
жіночого нового в асортименті, що
знаходились у конструктивних
порожнинах салону загальною вартістю 14
500 (чотирнадцять тисяч п'ятсот) грн.

ОСОБА_1 під час розгляду справи факт
правопорушення визнав та додатково
пояснив, що вартість товару є нижчою,
ніж зазначено в протоколі про
порушення митних правил, на
підтвердження чого подав
рахунок-фактуру, згідно якої вартість
товару становить 825 злотих, що згідно
курсу НБУ дорівнює 3 151,50 грн.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, Львівська митниця
Міндоходів України в особі
представника Ігоря Черепащука та
заступник прокурора Прокуратури
Львівської області Тарас Дунас подали
на неї апеляційні скарги, в яких
просять оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову постанову,
якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
правопорушення за ст. 471, ч. 1 ст. 483
України та накласти на нього
адміністративне стягнення в межах
санкції вказаної статті, а саме штраф у
розмірі 100% вартості товарів, що були
предметом порушення митних правил, з
урахуванням службової записки ВМВКТ та
ЗРЗЕД Львівської митниці Міндоходів
від 13 травня 2014 року № 13-70-52/39-3-0709,
згідно якої загальна вартість
предметів правопорушення становить 14
500 (чотирнадцять тисяч п'ятсот) грн. та
конфіскації предметів порушення
митних правил, вилучених згідно
протоколу № 1112/20900/14 від 12.04.2014 року, а
саме взуття жіночого нового в
асортименті, загальною кількістю 30 пар.

Заслухавши доповідача, прокурора та
представника Львівської митниці
Міндоходів про скасування
оскаржуваної постанови і прийняття
нової, правопорушника ОСОБА_1 про
залишення постанови суду першої
інстанції без змін, апеляційний суд
вважає, що апеляційні скарги апелянтів
не підлягають до задоволення з
наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції встановив, що 12 травня
2014 року близько 22.50 год., громадянин
України ОСОБА_1 на автомобілі марки
«Рено Мастер», р.н. НОМЕР_1, прямуючи з
приватної поїздки з Республіки Польща
в Україну через пункт пропуску
«Шегині» митного поста «Мостиська»
Львівської митниці Міндоходів, обравши
для слідування смугу спрощеного
митного контролю «зелений коридор»,
своїми діями заявив про відсутність
товарів, які підлягають обов'язковому
декларуванню та оподаткуванню або які
належать до категорії товарів, на
переміщення яких через митний кордон
України встановлені заборони чи
обмеження, чим порушив порядок
проходження митного контролю, а саме
обравши спрощену зону митного
контролю, намагався перемістити через
митний кордон України 30 пар взуття
жіночого нового в асортименті, що
знаходились у конструктивних
порожнинах салону згідно протоколу про
порушення митних правил № 1112/20900/14 від 12
травня 2014 року.

Дані фактичні обставини справи не
оспорюються учасниками судового
розгляду.

Разом з тим, прокурор Марія Горбань та
представник Львівської митниці
Міндоходів України Ігор Черепащук
оспорюють вартість 30 пар вилученого
жіночого взуття, оскільки загальна
вартість предметів правопорушення,
згідно службової записці ВМВКТ та
ЗРЗЕД від 13.05.2014 № 13-70-52/39-3-0709 Львівської
митниці становить 14 500 грн., а не 3 151,50 як
значиться у поданій до суду першої
інстанції ОСОБА_1 рахунку-фактурі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 факт
правопорушення визнав та пояснив, що
вартість придбаного ним товару є
нижчою, ніж зазначено в протоколі про
порушення митних правил, на
підтвердження чого він подав в суд
першої інстанції рахунок-фактуру ПДВ FS
16/2014 від 12 травня 2014 року, згідно якої
вартість товарів, що були предметом
порушення митних правил становить 825
злотих, що згідно курсу НБУ дорівнює 3
151,50 (три тисячі сто п'ятдесят одна) грн.
Рахунок-фактуру не подавав раніше на
митниці, тому, що його ніхто не питав
про це.

Згідно ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила
кілька адміністративних
правопорушень, справи які одночасно
розглядаються одним і тим же органом
(посадовою особою), стягнення
накладається в межах санкції,
встановленої за більш серйозне
правопорушення з числа вчинених.

Згідно ст. 471 МК України
відповідальність настає за порушення
порядку проходження митного контролю в
зонах (коридорах) спрощеного митного
контролю, тобто наявність під час
проведення митного контролю в особи,
яка формою проходження митного
контролю обрала проходження через таку
зону (коридор), товарів, заборонених або
обмежених до переміщення через митний
кордон України, або товарів у
кількостях, що перевищують
неоподатковувану норму переміщення
через митний кордон України.

Згідно ч. 1 ст. 483 МК України
відповідальність настає за дії,
спрямовані на переміщення товарів
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю,
тобто з використанням спеціально
виготовлених сховищ (тайників) та інших
засобів або способів, що утруднюють
виявлення таких товарів.

Таким чином, на думку апеляційного
суду, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку, що в
діях ОСОБА_1 наявний склад
адміністративного правопорушення за
ст. 471 та ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки
він, обравши спрощену зону митного
контролю, намагався перемістити через
митний кордон України 30 пар взуття
жіночого нового в асортименті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
протоколом про вилучення речей і
документів, а також іншими документами.

Керуючись ст. 252 КУпАП України орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Оскільки як в суді першої, так і
апеляційної інстанції не встановлено
будь-яких обставин, на підставі яких
показання ОСОБА_1 та рахунок-фактуру
ПДВ FS 16/2014 від 12 травня 2014 року про
вартість товару можна було
спростувати, а сама процедура його
перевірки шляхом запиту в РП є досить
тривалою по часу і не завжди ефективна,
то апеляційний суд приходить до
висновку про належність і
достовірність доказів, наданих ОСОБА_1
у суді першої інстанції
(рахунку-фактури ПДВ від 12 травня 2014
року та рахунку від 12 травня 2014 року),
про загальну вартість товарів, що були
предметом порушення митних правил на
суму 825 злотих, що згідно курсу НБУ
дорівнює 3 151,50 (три тисячі сто п'ятдесят
одна) грн.

У зв'язку з наведеним вище, в
задоволенні апеляційних скарг
необхідно відмовити, а оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 294, 36 КУпАП, ст.ст. 458, 459,
461, 471, 483, 486, 527, 528 МК України апеляційний
суд, -

постановив:

постанову Галицького районного суду м.
Львова від 17 червня 2014 року про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за ст. 471, ч. 1
ст. 483 Митного Кодексу України лишити
без змін.

У задоволенні апеляційних скарг
Львівської митниці Міндоходів України
та Прокуратури Львівської області -
відмовити.

Постанова остаточна, оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду
підпис Т.М.
Марітчак

Копія відповідно до оригіналу

Суддя апеляційного суду
Т. Марітчак

Постанова вступила в законну силу 14
липня 2014 року.

Помічник судді В.
Юрочко

«____» __________2014 року