Справа № 738/1820/14-п Головуючий у 1
інстанції Волошина Н. В. Провадження №
33/795/155/2014 Категорія - ст. 172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2014 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
в складі:

судді апеляційного суду - Григор'євої
В.Ф.,

з участю прокурора - Афоніна М.О.

з участю - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду адміністративну
справу за апеляційною скаргою
прокурора Менського району на
постанову Менського районного суду
Чернігівської області від 09 липня 2014
року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою справу про притягнення
до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.
Миколаївка Менського району
Чернігівської області, громадянки
України, з середньо-спеціальною
освітою, незаміжньої, пенсіонерки,
проживаючої по АДРЕСА_1,

- закрито за відсутності події та
складу адміністративного
правопорушення.

Як встановив суд, згідно з протоколом
про вчинення адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП, ОСОБА_1,
будучи депутатом 6-го скликання
Миколаївської сільської ради
Менського району Чернігівської
області, тобто відповідно до п.п. "б" ч. 1
статті 4 Закону України "Про засади
запобігання і протидії корупції"
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення, всупереч
вимогам ч. 1 ст. 14 вищевказаного Закону,
не вжила заходів щодо будь - якої
можливості запобігти виникненню
конфлікту інтересів, а також не
повідомила в письмовій формі
сільського голову та сільську раду про
наявність конфлікту інтересів в її
депутатській діяльності під час
розгляду на сесії, поданих 26 листопада
2013 року нею та її дітьми ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 до Миколаївської сільської ради
Менського району Чернігівської
області клопотань про надання дозволу
на виготовлення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
площею 0,25 га, розташованої по АДРЕСА_1, у
спільну сумісну власність для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та земельної ділянки
орієнтовною площею 0,35 га, розташованої
в с. Миколаївка Менського району
Чернігівської області, для ведення
особистого селянського господарства,
під час розгляду яких на сесії всі
присутні депутати, в тому числі і
ОСОБА_1, проголосували «за»
одноголосно, тобто вчинила
адміністративне корупційне
правопорушення, передбачене ст. 172-7
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду,
прокурор Менського району подав
апеляційну скаргу, в якій просив
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову постанову,
якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП і накласти на неї стягнення в
межах санкції даної статті та з
урахуванням ст. 33 КУпАП. Вважає, що
вказана постанова є необґрунтованою,
оскільки суд зайняв захисну позицію
ОСОБА_1, на основі якої обґрунтував своє
рішення, не враховуючи та не надаючи
належної оцінки іншим доказам по
справі. Зазначає, що у даному випадку на
19 сесії 6 скликання Миколаївської
сільської ради Менського району
Чернігівської області розглядалося
клопотання ОСОБА_1 та її дітей - ОСОБА_4
та ОСОБА_3 про надання дозволу на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, тобто
результати розгляду якого
безпосередньо стосуються особистих
майнових інтересів депутата
Миколаївської сільської ради ОСОБА_1 та
її дітей, які відповідно до чинного
законодавства України є близькими
родичами останньої. Також вважає, що
судом не надано належної оцінки
поясненням депутата Миколаївської
сільської ради ОСОБА_1, яка пояснила, що
вона знала про те, що голосувати за
питання, які стосуються особистих
інтересів, не можна, про це їй
неодноразово говорив Миколаївський
сільський голова. Крім того, сама
ОСОБА_1 визнала вину у скоєному
адміністративному правопорушенні та
щиро розкаялася. Таким чином, суд
надумано, однобоко та не об'єктивно
оцінив докази, які містяться в
матеріалах справи, вибірково поклавши
їх в основу рішення.

Заслухавши доповідача по справі, думку
прокурора, який підтримав апеляційну
скаргу прокурора Менського району з
вказаних підстав та просив її
задовольнити у повному обсязі,
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову постанову,
якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП, та накласти на неї стягнення в
межах санкції даної статті та з
урахуванням ст. 33 КУпАП, пояснення
ОСОБА_1, яка не заперечувала проти
задоволення апеляційної скарги
прокурора, вину свою визнала повністю
та просила не застосовувати до неї
суворе стягнення, оскільки вона
отримує мінімальну пенсію,
переглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи, викладені у
апеляційній скарзі прокурора
Менського району, вважаю, що вона
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні апеляційний суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи депутатом шостого
скликання Миколаївської сільської
ради Менського району Чернігівської
області, тобто, відповідно до пункту 1
підпункту "б" частини першої статті 4
Закону України "Про засади запобігання
і протидії корупції" суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, всупереч вимогам ч. 1
ст. 14 вищевказаного Закону, не вжила
заходів щодо будь - якої можливості
запобігти виникненню конфлікту
інтересів, а також не повідомила в
письмовій формі сільського голову та
сільську раду про наявність конфлікту
інтересів в її депутатській діяльності
під час розгляду на сесії, поданих 26
листопада 2013 року нею та її дітьми
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Миколаївської
сільської ради Менського району
Чернігівської області клопотань про
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,25 га,
розташованої по АДРЕСА_1, у спільну
сумісну власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
земельної ділянки орієнтовною площею
0,35 га, розташованої в с. Миколаївка
Менського району Чернігівської
області, для ведення особистого
селянського господарства, під час
розгляду яких на дев'ятнадцятій сесії
шостого скликання Менської сільської
Ради 04 грудня 2013 року всі присутні
депутати, в тому числі і ОСОБА_1,
проголосували «за» одноголосно.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП
завданням провадження у справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне та
об'єктивне з'ясування обставин справи,
вирішення її у точній відповідності з
законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд, при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення, крім іншого,
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Суд, розглядаючи адміністративну
справу, вказаних вимог закону не
виконав.

Суд першої інстанції формально
підійшов до вирішення справи та не в
повній мірі дослідив обставини, на які
прокурор Менського району посилається
у своїй апеляційній скарзі.

В судовому засіданні апеляційного суду
прокурор підтримав апеляційну скаргу
прокурора Менського району та просив
її задовольнити з вказаних підстав,
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову постанову,
якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП, та накласти на неї стягнення в
межах санкції даної статті та з
урахуванням ст. 33 КУпАП. Вказав, що до
ст. 14 Закону України „ Про засади
запобігання і протидії корупції" були
внесені зміни, згідно яких депутати
місцевих рад є суб'єктами
відповідальності за корупційні
правопорушення і зобов'язані уживати
заходів щодо недопущення будь-якої
можливості виникнення конфлікту
інтересів та невідкладно у письмовій
формі повідомляти безпосереднього
керівника про наявність конфлікту
інтересів. Депутати не можуть
використовувати свій мандат в своїх же
інтересах. Зазначив, що і сама ОСОБА_1 не
заперечувала своєї вини та того, що
голова сільської ради попереджував її
про наявність конфлікту інтересів.

В свою чергу ОСОБА_1 в судовому
засіданні апеляційного суду
погодилась з апеляційною скаргою
прокурора, визнала себе винуватою та
просила накласти на неї мінімальне
стягнення, передбачене санкцією даної
статті. ОСОБА_1 пояснила, що на час
складання протоколу вона була
пенсіонеркою та депутатом сільської
ради. Вона має трьох дітей. Дочка
ОСОБА_5, 1984 року народження, проживає
окремо і не зареєстрована за її
адресою. В селі Миколаївка Менського
району зареєстровані разом з нею в
будинку син ОСОБА_6, 1980 року народження,
який з нею і проживає, та дочка ОСОБА_7,
1990 року народження, яка проживає
окремо. Чоловік помер у 2003 році і на
його частину вона прийняла спадок.
Земля була не приватизована. Коли вона
отримала документи на будинок, то
зайнялась приватизацією. 26 листопада
2013 року нею і її дітьми були подані
клопотання до Миколаївської сільської
ради для виготовлення проекту. З
аналогічним питанням в цей час було
подано багато клопотань, які на розгляд
включили разом, і вона не ставила це
окремим питанням. Перед сесією голова
сільської ради попередив її, щоб вона
не голосувала за себе, вона як депутат
на це немає права. Миколаївська
сільська рада налічує 12 депутатів, на
сесії була присутня більшість, а саме: 10
депутатів. І якщо б вона не голосувала
за себе, то все одно було б прийняте
таке ж рішення. На даний час рішення
вона не отримала. Просила призначити їй
стягнення у мінімальному розмірі, так
як отримує пенсію в розмірі 949 гривень.

Відповідальність за ст. 172-7 КУпАП
настає у разі неповідомлення особою
безпосереднього керівника у випадках,
передбачених законом, про наявність
конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 9 ч. 1 КУпАП,
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне
правопорушення визнається вчиненим
умисно, коли особа, яка його вчинила,
усвідомлювала протиправний характер
своєї дії чи бездіяльності,
передбачала її шкідливі наслідки і
бажала їх або свідомо допускала
настання цих наслідків.

Законом України «Про засади
запобігання і протидії корупції»
передбачено, що корупційне
правопорушення - умисне діяння, що
містить ознаки корупції, вчинене
особою, зазначеною у частині першій
статті 4 цього Закону, за яке законом
установлено кримінальну,
адміністративну, цивільно-правову та
дисциплінарну відповідальність.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
засади запобігання та протидії
корупції» визначається, що конфлікт
інтересів - це суперечність між
особистими майновими, немайновими
інтересами особи чи близьких їй осіб та
її службовими повноваженнями,
наявність якої може вплинути на
об'єктивність або неупередженість
прийняття рішень, а також на вчинення
чи не вчинення дій під час виконання
наданих їй службових повноважень.

З матеріалів справи встановлено, що
ОСОБА_1 є депутатом Миколаївської
сільської ради шостого скликання,
повноваження її підтверджені рішенням
першої сесії шостого скликання
Миколаївської сільської ради від 12
листопада 2010 року (а.с.17, 25).

26 листопада 2013 року до Миколаївської
сільської ради надійшло клопотання від
ОСОБА_1, яка є депутатом Миколаївської
сільської ради шостого скликання, про
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,25 га,
розташованої на території АДРЕСА_1, у
спільну сумісну власність для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та земельної ділянки
орієнтовною площею 0,35 га, що
розташована в с. Миколаївка Менського
району, для ведення особистого
селянського господарства. Крім того,
26.11.2013 на розгляд до Миколаївської
сільської ради також надійшли
клопотання з аналогічних питань від
дітей ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Відтак,
в ОСОБА_1 виник конфлікт інтересів.

Рішенням 19 сесії 6 скликання
Миколаївської сільської ради від 04
грудня 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
надано дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,25 га, розташованої на
території АДРЕСА_1, у спільну сумісну
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку. При
розгляді на сесії вказаного питання
порядку денного всі присутні депутати
проголосували «за» одноголосно.

При цьому ОСОБА_1 ні Миколаївського
сільського голову, ні Миколаївську
сільську раду про наявність конфлікту
інтересів у письмовій формі не
повідомила та не вжила всіх необхідних
заходів, спрямованих на його
запобігання.

Отже, будучи суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, відповідно до п.п. «б»
п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади
запобігання та протидії корупції», 04
грудня 2013 року на засіданні
дев'ятнадцятій сесії Миколаївської
сільської ради шостого скликання, на
підставі рішення від 04 грудня 2014 року
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідно до
поданих клопотань отримали дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення у спільну сумісну власність
земельної ділянки орієнтовною площею
0,25 га для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
АДРЕСА_1 Менського району
Чернігівської області. (а.с. 18).

ОСОБА_1, як депутат сільської ради, була
присутня на сесії та брала участь у
голосуванні за прийняття вказаного
рішення.

Тобто, в даному випадку питання надання
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 дозволу на
складання проекту землеустрою, щодо
відведення у спільну сумісну власність
земельної ділянки орієнтовною площею
0,25 га для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
за клопотаннями її та її дітей, є
обставиною, що прямо зачіпає майнові та
немайнові інтереси особисто ОСОБА_1

За таких підстав, під час сесійного
розгляду питання про надання дозволу
на складання проекту землеустрою щодо
відведення у спільну сумісну власність
земельної ділянки орієнтовною площею
0,25 га для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
ОСОБА_1 та її дітям - ОСОБА_3, ОСОБА_4, в
діяльності депутата Миколаївської
сільської ради ОСОБА_1 виник конфлікт
інтересів, а саме суперечність між
особистими інтересами та її
депутатськими повноваженнями. Як
депутат Миколаївської сільської ради
ОСОБА_1 була ознайомлена із вимогами
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», проте не
повідомила у письмовій формі голову
органу місцевого самоврядування
-ОСОБА_8 про наявність конфлікту
інтересів (а.с. 12).

Отже, судом першої інстанції,
необгрунтовано зроблено висновок про
те, що и діях ОСОБА_1 відсутні подія і
склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП, а висновки суду на обґрунтування
цього спростовуються наступним.

12 листопада 2010 року на першій сесії
Миколаївської сільської ради шостого
скликання рішенням від 12 листопада 2010
року визнано повноваження депутатів
вказаного органу місцевого
самоврядування, в тому числі і ОСОБА_1
(а.с. 17).

Відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» ОСОБА_1 є суб'єктом
відповідальності: вчинення
корупційних правопорушень та на неї
поширюються обмеження, передбачені
Законом. Згідно ст. 49 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
повноваження депутата ради
починаються з моменту офіційного
оголошення відповідною територіальною
виборчою комісією на сесії ради
рішення про підсумки виборів та
визнання повноважень депутатів і
закінчуються в день першої сесії ради
нового скликання.

Зокрема, на ОСОБА_1, як депутата
Миколаївської сільської ради
поширюються зобов'язання, передбачені
ч. 1 ст. 14 Закону, а саме: «уживати
заходів щодо недопущення будь-якої
можливості виникнення конфлікту
інтересів; невідкладно у письмовій
формі повідомляти безпосереднього
керівника про наявність конфлікту
інтересів».

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного
правопорушення підтверджується:
копіями клопотань ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 від 26 листопада 2013 року про
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки (а.с. 14,15,16); копією
рішення 19 сесії 6 скликання
Миколаївської сільської ради від 04
грудня 2013 року про надання ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дозволу на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (а.с. 18);
копією протоколу 19 сесії 6 скликання
Миколаївської сільської ради та
списків депутатів, присутніх на
вказаній сесії (а.с 22-23, 24, 25,); письмовими
поясненнями Миколаївського сільського
голови ОСОБА_9 (а.с. 8), депутатів
Миколаївської сільської ради ОСОБА_10,
ОСОБА_1, ОСОБА_11 (а.с. 9, 10, 11); копіями
журналів реєстрації вхідної
кореспонденції та звернень громадян
Миколаївської сільської ради за
листопад-грудень 2013 року (а.с. 26-36);
довідкою Миколаївської сільської ради
про неповідомлення у письмовій формі
депутатом Миколаївської сільської
ради ОСОБА_1 про наявний конфлікт
інтересів (а.с. 12).

Крім того, судом першої інстанції не
враховано, що об'єктивну сторону складу
зазначеного адміністративного
правопорушення утворює саме факт не
повідомлення порушником у письмовій
формі про конфлікт інтересів
безпосереднього керівника, та не
залежить від його обізнаності про
даний конфлікт.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 14 Закону
України „Про засади запобігання і
протидії корупції" від 07 квітня 2011 року
№ 3206-VІ (із змінами, внесеними згідно із
Законом України від 14 травня 2013 №224-VІІ)
особи зазначені у пункті 1 та
підпунктах „а", „б" пункту 2 частини
першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані: уживати заходів щодо
недопущення будь-якої можливості
виникнення конфлікту інтересів;
невідкладно у письмовій формі
повідомляти безпосереднього керівника
про наявність конфлікту інтересів.

Таким чином, суд не в повній мірі оцінив
докази, які містяться в матеріалах
справи, вибірково поклавши їх в основу
рішення.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 245,
251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно,
всебічно та об'єктивно з'ясувати всі
обставини справи, встановити чи було
вчинене адміністративне
правопорушення та чи винна особа у його
вчиненні, дослідити наявні у справі
докази, дати їм належну правову оцінку
і в залежності від встановленого,
прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані порушення вимог закону є
істотними і безумовно тягнуть за собою
скасування постанови суду першої
інстанції.

Отже, доводи прокурора Менського
району про те, що ОСОБА_1 ні
Миколаївського сільського голову, ні
Миколаївську сільську раду про
наявність конфлікту інтересів у
письмовій формі не повідомила та не
вжила всіх необхідних заходів,
спрямованих на його запобігання є
обґрунтованими і підтверджуються
наведеними доказами у справі.

З урахуванням викладеного та оцінивши
докази у справі в їх сукупності,
апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1
порушила вимоги ч.1 ст.14 Закону України
„Про засади запобігання і протидії
корупції " від 07 квітня 2011 року № 3206-VІ
(із змінами, внесеними згідно із
Законом України від 14 травня 2013
№224-VІІ)і її вина у вчиненні
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП, є доведеною в повному обсязі,
оскільки її дії виразились у не
повідомленні нею у письмовій формі
безпосереднього керівника у випадках,
передбачених законом, про наявність
конфлікту інтересів, за що вона і
повинна бути притягнута до
адміністративної відповідальності.

Таким чином, своїми діями, які
виразилися у неповідомленні у
письмовій формі Миколаївського
сільського голову та Миколаївську
сільську раду про наявність конфлікту
інтересів щодо отримання ОСОБА_1 та її
дітьми ОСОБА_3, ОСОБА_4 у спільну сумісну
власність земельної ділянки, порушила
вимоги ч. 1ст.14 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», за що відповідно до ч. 1 ст.21
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» підлягає
притягненню до адміністративної
відповідальності за ст. 172-7 КУпАП.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що в
порушення зазначених вимог закону,
місцевим судом належним чином не були
з'ясовані обставини щодо вчинення
адміністративного правопорушення.

За таких обставин апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а зазначена
постанова суду підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови.

Отже, враховуючи характер вчиненого
правопорушення, особу порушниці, яка
визнала свою вину повністю, та просила
не застосовувати до неї суворе
стягнення, а також ступінь її вини в
скоєному, майновий стан, те що вона
отримує мінімальну пенсію у розмірі 949
гривень, що підтверджується
відповідною довідкою, відсутність
обставин, що обтяжують
відповідальність за адміністративне
корупційне правопорушення, відповідно
до санкції ст. 172-7 КУпАП на ОСОБА_1 слід
накласти адміністративне стягнення у
виді штрафу в межах, установлених у
санкції частини цієї статті.

Згідно ст. 40-1 КУпАП у провадженні по
справі по адміністративне
правопорушення у разі винесення судом
(суддею) постанови про накладення
адміністративного стягнення особою, на
яку накладено таке стягнення,
сплачується судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору
встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про
судовий збір» у разі ухвалення судом
постанови про накладення
адміністративного стягнення особами,
стосовно яких ухвалено судове рішення,
передбачене цим Законом, сплачується
судовий збір у розмірі 0,03 розміру
мінімальної заробітної плати, тобто 36
гривень 54 копійки.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 293, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Менського
району задовольнити.

Постанову Менського районного суду
Чернігівської області від 09 липня 2014
року про закриття провадження в справі
про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за
адміністративне корупційне
правопорушення, передбачене ст. 172-7
КУпАП - скасувати.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП, та накласти на неї
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що складає
170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя В. Ф. Григор’єва