Справа № 738/977/14-п Головуючий у 1
інстанції Савченко О. А. Провадження №
33/795/120/2014 Категорія -
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2014 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
у складі:

судді судової палати у кримінальних
справах Баглая І.П.,

притягнутого до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на постанову Менського районного суду
Чернігівської області від 20 травня 2014
року.

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого АДРЕСА_1 не працюючого,
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, з накладенням
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 2 роки, без оплатного
вилучення транспортного засобу.

Місцевим судом ОСОБА_2 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
порушення п. 2.9 Правил дорожнього руху,
яке виразилося у повторному, в стані
алкогольного сп'яніння, керуванні
мопедом GRAHD PRIX без д.н.з., 20 квітня 2014
року, близько 20 год. 10 хв., по вул.
Червоноармійській, (біля будинку № 38), в
м. Мена.

Не погодившись з постановою районного
суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.
Просить її скасувати, а провадження у
справі закрити через відсутність в
його діях складу адміністративного
правопорушення. Вважає, що судом не
було надано належну правову оцінку
даному медичному освідуванню його від
20 квітня 2014 року у відповідності до
вимог Інструкції про виявлення у
водіїв транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції,
затверджену спільним наказом № 400/666/
від 09.09.2009 року Міністерства внутрішніх
справ України та Міністерства охорони
здоров'я України. Не зважаючи на це, при
медичному освідуванні ніяких зразків
крові та сечі для лабораторного
дослідження на визначення алкоголю не
було здійснено. Зазначив, що ознак
алкогольного сп'яніння у нього не було,
що можуть засвідчити наступні свідки:
ОСОБА_3, а також три представники
місцевої самооборони, які знаходились
із працівниками міліції на місці
складання трьох необ'єктивних
протоколів та які відмовилися в якості
понятих підписувати усі три
вищевказані протоколи відносно нього.
Крім того, у службовому автомобілі ВДАІ
Менського РВ УМВС України знаходився в
робочому стані відеорегістратор, на
якому було зафіксовано факт того, що
він у тверезому стані вів в руках мопед,
який був несправний. Однак клопотання
про перегляд в суді цифрового
відеозапису відеорегістратора було не
задоволено тому, що, за поясненнями
працівників ВДАІ Менського РВ УМВС
України, такий відеозапис був ними
втрачений. Судом було залишено поза
увагою ті обставини, що двома
попередніми протоколами про
адміністративні правопорушення, які не
були направлені до суду для розгляду по
суті, не було виявлено факту керування
ним несправним мопедом в стані
алкогольного сп'яніння 20 квітня 2014
року, о 20 годині часу.

З матеріалів адміністративної справи
та доводів апеляційної скарги
вбачається, що вона обґрунтована.

В апеляційному суді ОСОБА_2 підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити з викладених підстав.
Заперечував факти алкогольного
сп'яніння та керування мопедом.
Наполягав, що мопед був не справний і
він його котив.

Що стосується перебування ОСОБА_2 у
стані алкогольного сп'яніння у
вечірній час 20 квітня 2014 року, то ця
обставина встановлена належним чином у
медичному закладі і сумнівів у
апеляційного суду у своїй
достовірності не викликає.

Що ж стосується керування ОСОБА_2
мопедом у стані сп'яніння 20 квітня 2014
року, близько 20 год. 10 хв., по вул.
Червоноармійській, (біля будинку № 38), в
м. Мена, то ця обставина в апеляційному
суді свого підтвердження не знайшла.

Так, допитаний апеляційним судом
інспектор ВДАІ Менського РВ УМВС
ОСОБА_4 пояснив, що, перебуваючи на
патрулюванні, 20 квітня 2014 року, близько
20-21 год. він побачив як по вул.
Червоноармійській в м. Мена рухається
мопед без державного реєстраційного
номера, що перевозив водія та пасажира
без захисник шоломів. Включивши сирену
та проблискові маячки він наздогнав
мопед та зупинив його на вказаній
вулиці за поворотом. Водій заявив, що
він тверезий і відмовився їхати на
освідування до лікарні. Тоді він
викликав на підмогу ще працівників
міліції з представниками самооборони.
Після цього ОСОБА_2 погодився їхати на
освідування, а після встановлення
стану сп'яніння було складено протокол
за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

До свідчень ОСОБА_4 апеляційний суд
ставиться критично виходячи з
наступного.

ОСОБА_4 не зміг обґрунтувати чому він,
коли ОСОБА_2 заявив, що тверезий і
відмовився їхати на освідування до
лікарні, не запросив свідків та не
склав тут же відповідний протокол, а
викликав підмогу, хоч затриманий
супротив не чинив.

Також слід критично поставитися до
заяви ОСОБА_4, який, не заперечуючи
наявність перехожих на вулиці на
момент затримання ОСОБА_2 у зазначений
вище час, пояснив, що йому запрошувати
свідків було не зручно, бо було свято
Паски і він не хотів псувати людям
свято. І це не дивлячись на категоричну
незгоду затриманого зі своєю виною.

Не переконливо звучить пояснення
ОСОБА_4 і в тій частині, що ОСОБА_5, яка за
його словами їхала з ОСОБА_2,
відмовилася від дачі пояснень. В
матеріалах справи нема відповідного
документа, який би це підтверджував і
сам ОСОБА_4 не зміг пояснити чому такого
документа він не склав.

Не заперечуючи наявність у його
службовій автомашині відео
реєстратора, ОСОБА_4 заявив, що той був
не справний і в той же час керівництву у
встановленому порядку і досі не
повідомив про поломку обладнання, яке
було видано державою для використання
при несенні служби.

Таким чином суду не надано жодного
доказу повторного і в стані
алкогольного сп'яніння керування
ОСОБА_2 транспортним засобом 20 квітня
2014 року, близько 20 год. 10 хв., по вул.
Червоноармійській, (біля будинку № 38), в
м. Мена.

Складений працівником міліції
протокол про адміністративне
правопорушення, який є зацікавленою
особою і при суперечливих поясненнях
його самого, при відсутності інших
доказів, сам по собі не може бути
доказом у справі

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 Кодексу України про адміністративні
правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити,
постанову Менського районного суду
Чернігівської області від 20 травня 2014
року щодо нього скасувати та закрити
провадження у справі.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. П. Баглай