АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 607/9023/14-пГоловуючий у 1-й
інстанції Берегуляк Ф.Г. Провадження №
33/789/89/14 Доповідач - Комендат
Р.Т.Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Тернопіль

04 серпня 2014 р.

Суддя судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Комендат Р.Т. , за участі апелянта
ОСОБА_1,

розглянувши адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Тернопільського
міськрайонного суду від 01 липня 2014
року,-

встановив:

Постановою судді Тернопільського
міськрайонного суду від 01 липня 2014 року
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і
накладено на нього стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами на строк 1 (один)
рік та стягнуто судовий збір в розмірі
36 грн. 54 коп.

Як визнав суд першої інстанції,
ОСОБА_1 17.05.2014 року 0 02 год. 00 хв. в м.
Тернополі по вул. Підволочиське шосе
керував транспортним засобом марки
ВАЗ-21063 номерний знак НОМЕР_1
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, що підтверджено
використанням газоаналізатора
«Алкотест 6810 Драгер ARBL 0724»., яким
зафіксовано наявність алкоголю в
організмі ОСОБА_1 - 1,49 проміле,
допустивши порушення п.п. «а» п.9 ПДР
України, що передбачає
відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не
оспорюючи доведеності своєї вини та
юридичної кваліфікації вчиненого ним
адміністративного правопорушення,
просить змінити оскаржувану постанову
та застосувати до нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
посилаючись на те, що суд першої
інстанції вирішуючи питання про
накладення адміністративного
стягнення не дотримався вимог ст.33
КУпАП та не врахував особу
правопорушника, його майновий стан,
пом'якшуючі вину обставини, сімейний
стан, характеристику особи, зокрема,
того, що апелянт працює водієм і
позбавлення права керування
транспортними засобами ставить його
сім'ю у скрутне матеріальне становище,
оскільки він не має інших доходів, а на
утриманні у нього знаходиться дружина
та неповнолітня дитина, проживають
вони у найманій квартирі.

Крім цього, апелянт вважає, що
вищенаведене свідчить про те, що суд
першої інстанції спрощено підійшов до
розгляду справи та проігнорував права
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, не
з'ясувавши всіх обставин, які мають
значення для повного та всестороннього
розгляду справи і прийняття
обґрунтованого та законного рішення.

Заслухавши апелянта ОСОБА_1, який
підтримав свою апеляційну скаргу з
підстав викладених у ній та просить
змінити постанову суду першої
інстанції в частині накладення
адміністративного стягнення,
застосувавши санкцію у виді штрафу,
проаналізувавши підстави апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи, в
тому числі подані апелянтом:
характеристику, копію трудового
договору №4 від 27.04.2012 року,
договір оренди житлового приміщення у
приватної особи від 02.01.2014 року, дані
про сімейний стан апелянта, вважаю, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

А відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особу порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Як вбачається з постанови суду
першої інстанції, останній,
розглядаючи справу про
адміністративне правопорушення та
накладаючи стягнення на ОСОБА_1 не
дотримався вимог вищенаведеного
законодавства у повному обсязі,
зокрема, того, що ОСОБА_1 позитивно
характеризується, працює водієм
вантажного автомобіля, що дає йому
можливість утримувати дружину та
малолітню дитину - доньку ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, він та його сім'я
проживають в орендованому житловому
приміщенні, що потягло не обґрунтоване
рішення, яке ставить апелянта та його
сім'ю у скрутне матеріальне становище.

При цьому, суд першої інстанції
накладаючи стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами на ОСОБА_1 не
мотивував, чому саме застосував дане
адміністративне стягнення, оскільки
санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає і інші
види стягнення, зокрема - штраф,
адміністративний арешт.

Приймаючи до уваги вищенаведені
обставини, вважаю за необхідне змінити
судове рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 01.07.2014 року в
частині накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_1, обравши відносно
нього адміністративне стягнення за ч.1
ст.130 КУпАП у виді штрафу.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 01 липня 2014 року в частині
накладення адміністративного
стягнення - змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне
стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді
штрафу в розмірі 3 500 (три тисячі п'ятсот)
грн. 00 коп. в доход держави.

В решті постанову Тернопільського
міськрайонного суду від 01 липня 2014 року
щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Р.Т. Комендат