Справа № 747/344/14 Головуючий у 1
інстанції Бабич О. І. Провадження №
33/795/140/2014 Категорія - ст. 130 ч. 1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 року місто Чернігів

Суддя апеляційного суду Чернігівської
області Акуленко С.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові в залі суду справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Талалаївського районного
суду Чернігівської області від 16
червня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, працюючого: ТОВ
«Понори», заступник директора,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за частиною 1 статті
130 КУпАП та накладено стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1 рік
6 місяців.

27.05.2014 року о 22 годині 30 хвилин в с.
Понори Талалаївського району
Чернігівської області керував
транспортним засобом "Хюндай Туксон»,
державний номерний знак НОМЕР_1, в стані
алкогольного сп'яніння, від
проходження медичного огляду на стан
сп'яніння відмовився, чим порушив
вимоги п. 2.9, 2.5 Правил дорожнього руху
та скоїв правопорушення, передбачене
частиною 1 статті 130 Кодексу України
про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову місцевого суду та
закрити провадження по справі за
відсутності в його діях складу даного
адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги
посилається на порушення судом норм
процесуального та матеріального права,
не повне з'ясування фактичних обставин
справи та не надання належної оцінки
доказам. По суті правопорушення
зазначає, що 27.05.2014 року о 22-00 год. він
залишив автомобіль на зупинці, а через
30 хв. повернувся за документами, які
забув в авто. Вказаним транспортним
засобом в стані алкогольного сп'яніння
не керував, а від проходження медичного
огляду відмовився з аналогічних
підстав. Крім того, свідки ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, на показання яких суд
посилається в постанові, не були
допитані в судовому засіданні, а їх
показання не підтверджують факт
знаходження ОСОБА_1 за кермом та стан
останнього, а показання свідка ОСОБА_4
суд взагалі не взяв до уваги. Зазначає,
що в протоколі про адміністративне
правопорушення, складений відносно
нього, стоїть не його підпис. Медичний
огляд з метою виявлення стану
алкогольного сп'яніння, який є доказом
перебування особи в стані алкогольного
сп'яніння, не проводився, що є
порушенням Інструкції про виявлення у
водіїв транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного, іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_1 не з'явився, але про день та час
розгляду справи був належним чином
повідомлений.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, вважаб, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП,
завданням провадження у справах про
адміністративні правопорушення є
зокрема, своєчасне, всебічне, повне й
об'єктивне з'ясування обставин кожної
справи, проте судом 1 інстанції
вказаних вимог закону дотримано не
було.

Так, суд повинен розглядати
адміністративні матеріали, надані йому
уповноваженим органом, не виходячи за
їх межі.

Відповідно до протоколу про порушення
Правил дорожнього руху (а.с. 2) ОСОБА_1
керував транспортним засобом з явними
ознаками алкогольного сп'яніння та
відмовився від проходження медичного
огляду на стан алкогольного сп'яніння,
чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього
руху.

Як вбачається з мотивувальної та
резолютивної частини постанов, суд
першої інстанції визнав ОСОБА_1
винуватив у тому, що останній керував
транспортним засобом в стані
алкогольного сп'яніння та від
проходження медичного огляду на стан
сп'яніння відмовився, чим порушив
вимоги п. 2.9, 2.5 Правил дорожнього руху,
чим скоїв правопорушення, передбачене
частиною 1 статті 130 Кодексу України
про адміністративне правопорушення.

Тобто, під час розгляду
адміністративних матеріалів відносно
ОСОБА_1, суд першої інстанції грубо
порушив норми законодавства в частині
визнання винуватим останнього за п. 2.9
ПДР України, вийшовши за межі
інкримінованого правопорушення, що є
підставою для скасування вказаного
рішення.

Як слідує з постанови суду, як на доказ
винуватості ОСОБА_1 суд послався на
показання свідків працівників ДАІ
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, які дали свої
пояснення безпосередньо в судовому
засіданні суду першої інстанції.

Разом з тим, зі змісту протоколу
судового засідання від 16.06.2014 року,
вказані вище свідки не приймали участь
в судовому засіданні та допитані не
були (а.с. 6).

Враховуючи вище викладене, апеляційний
суд вважає, що під час розгляду справи
місцевим судом допущені порушення ст.
ст. 245, 251-252, 280 КУпАП про своєчасне,
всебічне, повне і об'єктивне з'ясування
обставин кожної справи та вирішення її
у точній відповідності із законом,
постанова суду є незаконною і підлягає
скасуванню.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний
суд переглядає справу в межах
апеляційної скарги.

Зважаючи на те, постанова місцевого
суду винесена з порушенням вимог
закону, а прохання про постановлення
нового рішення апеляційним судом
відсутнє, вважаю, що постанова суду
підлягає скасуванню, а провадження по
справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247
КУпАП.

Керуючись ст. 247, 293, 294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Талалаївського районного
суду Чернігівської області від 16
червня 2014 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати і
провадження по справі закрити.

Постанова апеляційного суду є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Акуленко