Номер провадження: 33/785/324/14
Номер справи місцевого суду: 520/3453/14-п
Головуючий у першій інстанції Чванкін
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2014 року
м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області

в складі головуючого судді Джулая О.Б.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову
судді Київського районного суду м.
Одеси, від 16 квітня 2014 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за
адресою: АДРЕСА_1

був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, та на нього було
накладено адміністративне стягнення у
вигляді позбавлення права керування
всіма видами транспортних засобів
строком на 1 рік.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_1
був притягнутий до адміністративної
відповідальності за те, що він, 17
березня 2014 року, приблизно о 12.50 годин,
керуючи автомобілем «Тойота», д/н
НОМЕР_1, по вул. Генерала Петрова в м.
Одесі, в районі буд. 23 по вул. І. Рабіна
при початку руху заднім ходом по
тротуару, не переконався, що це буде
безпечним, не звернувся за допомогою
інших осіб, внаслідок чого вчинив наїзд
на пішохода ОСОБА_2, яка знаходилась
позаду автомобіля та місце пригоди
залишив, чим порушив вимоги п. п. 10.9, 11.13
«Правил дорожнього руху України».

ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду
зі скаргою, в якій стверджує, що
постанова суду є необґрунтованою,
оскільки в його діях відсутній склад
адміністративного правопорушення та
приводить відповідні доводи.

На підставі вищевказаного, ОСОБА_1
просить скасувати постанову суду та
постановити нову постанову, якою
визнати його винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 125 КУпАП.

Вивчивши доводи апеляційної
скарги та матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню з таких підстав.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП,
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності чи
є обставини що пом'якшують або
обтяжують відповідальності чи
заподіяну майнову шкоду, чи є підстави
для передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

З оскарженої постанови
вбачається, що суд першої інстанції,
при розгляді справи, не в повній мірі
дотримувався вимог зазначеної
правової норми.

Відповідальність за ст.124 КУпАП
настає за умов порушення правил
дорожнього руху, що спричинило
пошкодження транспортних засобів,
вантажу, автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, дорожніх споруд
чи іншого майна.

З матеріалів справи вбачається,
що такі наслідки дій ОСОБА_1 не
встановлені, в зв'язку з чим ОСОБА_1
необґрунтовано визнаний винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП .

Крім того, в обґрунтування
доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, суд послався
на протокол про адміністративне
правопорушення, схему ДТП та пояснення,
що містяться в матеріалах справи.

З протоколу про адміністративне
правопорушення (а.с. 1) вбачається, що
ОСОБА_1 було порушено п.п. 10.9 та 11.13
«Правил дорожнього руху України»,
внаслідок чого було скоєно наїзд на
пішохода ОСОБА_2, яка знаходилась
позаду автомобіля, та було залишено
місце дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 1.10. «Правил дорожнього
руху»:

- залишення місця
дорожньо-транспортної пригоди - це дії
учасника дорожньо-транспортної
пригоди, спрямовані на приховання
факту такої пригоди або обставин її
скоєння, які спричинили необхідність
проведення працівниками міліції
заходів щодо встановлення (розшуку)
цього учасника та (або) розшуку
транспортного засобу.

Між тим, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1 вказаних дій не
вчиняв.

З його пояснень (а.с. 16) вбачається, що
він зупинився і вийшов зі свого
автомобіля з метою переконатись, чи не
завдано шкоди ОСОБА_2, після чого,
переконавшись, що жодних збитків або
шкоди її майну або здоров'ю завдано не
було, запитавши про необхідність
допомоги у потерпілої та отримавши
відмову, ОСОБА_1 поїхав.

Аналогічні обставини події потерпіла
ОСОБА_2 виклала у свої поясненнях (а.с.
21).

Таким чином, аналізуючи наведені
пояснення, апеляційний суд вважає, що
дані пояснення суперечать обставинам,
викладеним у протоколі про
адміністративне правопорушення та
повністю спростовують висновки суду
про те, що ОСОБА_1 залишив місце
дорожньо-транспортної пригоди, та про
наявність до нього претензій у
потерпілої.

Крім того, з п.11.13 «Правил
дорожнього руху», вбачається, що
відповідно до даного пункту,
забороняється рух транспортних
засобів по тротуарах і пішохідних
доріжках, крім випадків, коли вони
застосовуються для виконання робіт або
обслуговування торговельних та інших
підприємств, розташованих
безпосередньо біля цих тротуарів або
доріжок, за відсутності інших під'їздів
і за умови виконання вимог пунктів 26.1 -
26.3 цих Правил.

Між тим, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1 використовує
свій мікроавтобус для перевозки
вантажів, тому для розвантаження
автомобіля був вимушений виїхати на
тротуар на невеличкий термін
обслуговування торгівельного
підприємства.

Приймаючи рішення про винуватість
ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_1
визнав свою вину.

В той же час, з постанови суду
вбачається, що ОСОБА_1, визнаючи себе
винним, зазначив, що лише торкнувся
потерпілу та будь-яких ушкоджень їй не
заподіяв.

Однак суд першої інстанції не
дослідивши матеріали та обставини
справи визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд приходить
до висновку про те, що суд першої
інстанції дійшов до необґрунтованого
висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, в зв'язку з
чим постанова суду підлягає
скасуванню, а провадження по справі -
закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1
складу адміністративного
правопорушення.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - частково
задовольнити.

Скасувати постанову судді Київського
районного суду м. Одеси, від 16 квітня 2014
року, якою ОСОБА_1 був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Адміністративне провадження закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області
(підпис) О.Б. Джулай

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Одеської області
О.Б.Джулай