ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року Суддя Підволочиського
районного суду Тернопільської області

Сташків Н.Б., розглянувши
матеріали, які надійшли від
Територіальної державної інспекції
праці у Тернопільській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого
АДРЕСА_1 працюючого головою правління
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації,

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про
адміністративне правопорушення.

В С Т А Н О В И В :

Територіальною державною
інспекцією праці у Тернопільській
області складено протокол про
адміністративне правопорушення № 19-13-
008/0231 від 22 травня 2014 року з якого
вбачається, що ОСОБА_1, працюючи головою
правління Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації, всупереч вимогам ч.1 та ч.2
ст. 115 КЗпП України та ч.2 ЗУ «Про оплату
праці», заробітну плату працівникам
товариства виплачує нерегулярно, із
затримками виплат до двох календарних
місяців, через проміжок часу, що
перевищує 16 календарних днів та
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.
Так, заробітна плата за лютий та
березень 2014 року виплачувалась разовим
платежем 15 травня 2014 року, що
підтверджено відомостями на виплату
грошей від 15 травня 2014 року. В порушення
вимог ч.4 ст. 115 КЗпП України та ст.. 21 ЗУ
«Про відпустки» заробітна плата
працівникам підприємства виплачується
не за три дні до початку відпустки, а у
пізніші строки. Так, згідно наказу
голови правління № 1 від 25 квітня 2014
року головному бухгалтеру ОСОБА_2 з 28
квітня по 10 травня 2014 року надано 10
календарних днів відпустки, нараховано
відпускних на суму - 337, 40 грн., однак
належну їй суму відпускних виплачено
не за три дні до початку відпустки, а 15
травня 2014 року. Вказане також мало
місце і по інших працівниках.

В суді правопорушник ОСОБА_1 вину
у вчинені правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КпАП України,
визнав частково та пояснив, що дійсно
оплата праці працівникам
виплачувалась із затримками виплат до
двох календарних місяців, оскільки на
рахунок підприємства не поступало
жодних коштів для проведення
зазначених виплат, а оскільки
фінансування здійснюється із
державного бюджету, то він як керівник
не може нести відповідальність за
несвоєчасне перерахування вказаних
коштів з держбюджету. Крім того
зазначив, що товариство не проводить
жодної виробничої діяльності. З
березня 2012 року по даний час одержує
доходи лише від здачі приміщень,
транспортних засобі та іншого майна в
оренду. Тому вони виходячи із важкої
економічної ситуації товариства за
рахунок коштів, одержаних від оренди по
можливості виплатили заробітну плату,
сплачували податки та збори. 15 травня
2014 року була погашена уся
заборгованість, а також нарахована та
виплачена компенсація.

На підтвердження своїх доводів
ОСОБА_1 надав відомість на виплату
грошових коштів за лютий - березень 2014
року, а також платіжну відомість на
виплату компенсації за травень 2014 року.

Аналізуючи в сукупності
викладені обставини та докази, суд
приходить до переконання, що в діях
ОСОБА_1 наявний склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, тобто
порушення вимог законодавства про
працю, що виразилось у неналежному
контролі за нарахуванням та виплатою
працівникові заробітної плати, однак,
беручи до уваги особу правопорушника,
обставини справи, те, що правопорушення
вчинено з причин, які не залежали від
його волі, оскільки нарахування
заробітної плати безпосередньо
здійснює головний бухгалтер і на час її
виплати у товариства небуло належного
фінансування, характер вчиненого
правопорушення, те, що воно не посягає
на громадський порядок, власність,
права чи свободи громадян, порушені ним
вимоги Закону не потягли негативних
наслідків, оскільки заробітна плата
станом на час розгляду справи
нарахована та повністю виплачена,
вважаю, що скоєне ОСОБА_1
правопорушення є малозначним, а тому
його слід звільнити від
адміністративної відповідальності,
обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 276 - 280, 283, 284 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу стосовно
ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
провадженням закрити.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності, обмежившись усним
зауваженням.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку на її
оскарження.

На постанову суду може бути подана
апеляційна скарга, внесено подання
прокурора до Апеляційного суду
Тернопільської області через
Підволочиський районний суд протягом 10
днів з дня винесення постанови.

Суддя