Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2014 року
м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду
Рівненської області Остапук В.І., з
участю секретаря Міщук Л.А., прокурора
Дейнеки Н.В., особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
ОСОБА_2, його захисника - адвоката
ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу
захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на
постанову судді Рівненського
районного суду Рівненської області від
27 травня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Рівненського
районного суду Рівненської області від
27 травня 2014 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,
працюючого головним лісничим ДП
«Клеванське лісове господарство»,

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот
п'ятдесят) гривень з конфіскацією
отриманого доходу в сумі 3 784 (три
тисячі сімсот вісімдесят чотири)
гривні 63 коп.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення ОСОБА_2, перебуваючи на
посаді головного лісничого ДП
«Клеванське лісове господарство»,
всупереч вимогам п.1 ч.1 ст.7 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» та в порушення
встановлених Законом обмежень щодо
сумісництва та суміщення з іншими
видами діяльності, протягом червня,
липня та жовтня 2013 року займався іншою
оплачуваною діяльністю на підставі
цивільно-правового договору від 16
квітня 2013 року, укладеного між ним та
ТОВ «Євролайф Україна ЛТД», а саме
виконував роботи по сприянню в
укладанні та супроводженні договорів
страхування, за що на підставі актів
виконаних робіт ТОВ «Євролайф Україна
ЛТД» йому було

____________________________________________________________________

Справа № 570/1319/14-п
Суддя у І інстанції Сидоренко
С.М.

Провадження №33/787/121/2014

Категорія: ст.172-4 ч.1 КУпАП
Суддя в апеляційній
інстанції Остапук В.І.

перераховано комісійну винагороду на
загальну суму 3 784 гривні 63 коп., чим
ОСОБА_2 скоїв адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-4
КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду від 27
травня 2014 року захисник ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій зазначає, що постанова
суду є незаконною та необґрунтованою.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах
з ДП «Клеванське лісове господарство»,
яке не є органом державної влади, він не
складав присяги державного службовця і
на нього такий статус не поширюється, а
тому ОСОБА_2 не є суб'єктом даного
адміністративного правопорушення.
Вказує, що в діях останнього відсутній
умисел на вчинення корупційного
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП і в даному
випадку відсутня сама подія даного
адміністративного правопорушення.
Вказує, що санкція ч.1 ст.172-4 КУпАП не
передбачає конфіскацію доходу,
отриманого на підставі
цивільно-правових угод, а тому
додаткове стягнення до ОСОБА_2
застосовано неправомірно. Крім того,
вказує, що на момент розгляду даної
справи в суді першої інстанції
закінчилися передбачені ст.38 КУпАП
строки притягнення до
адміністративної відповідальності, а
тому провадження по справі підлягало
закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.
Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та закрити
провадження в справі в зв'язку з
відсутністю події адміністративного
правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги про скасування
постанови суду першої інстанції та
закриття провадження в справі,
заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його
захисника ОСОБА_3 на підтримання
доводів апеляційної скарги, думку
прокурора про залишення постанови суду
першої інстанції без змін, приходжу до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Правильними і обґрунтованими є
викладені в постанові суду першої
інстанції висновки судді про наявність
в діях ОСОБА_2 складу адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП та про
доведеність його вини у його вчиненні.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 з 28 жовтня 1998 року працює на
посаді головного лісничого ДП
«Клеванське лісове господарство» (а.с.8,
9-10) і останній 19.04.2011 року попереджений
про спеціальні обмеження, встановлені
Законом України «Про засади
запобігання і протидії корупції», що
стверджується його підписом (а.с.102-103).

Відповідно до ст.89 Лісового кодексу
України охорону і захист лісів на
території України здійснює державна
лісова охорона, яка діє у складі
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
лісового господарства, органу
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань лісового
господарства та підприємств, установ і
організацій, що належать до сфери їх
управління. Державна лісова охорона
має статус правоохоронного органу.

Згідно додатку до Положення про
державну лісову охорону до посадових
осіб державної лісової охорони входить
головний лісничий лісового
господарства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» особам, зазначеним у пункті 1
частини першої статті 4 цього Закону,
забороняється займатися іншою
оплачуваною (крім викладацької,
наукової і творчої діяльності,
медичної практики, інструкторської та
суддівської практики із спорту) або
підприємницькою діяльністю, якщо інше
не передбачено Конституцією або
законами України.

Враховуючи, що ОСОБА_2 як посадова особа
державної лісової охорони,
уповноваженої на виконання функцій
держави, відноситься до кола осіб,
передбачених підпунктом «ж» пункту 1
частини першої статті 4 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» і на нього на займаній посаді
поширюються передбачені ст.172-4 КУпАП
обмеження щодо сумісництва та
суміщення з іншими видами діяльності,
суд першої інстанції обґрунтовано
дійшов висновку про те, що останній є
суб'єктом відповідальності за вчинене
корупційне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.172-4 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2, працюючи на посаді головного
лісничого ДП «Клеванське лісове
господарство» 16 квітня 2013 року уклав з
ТОВ «Євролайф Україна ЛТД» договір
№891-301 про надання ним послуг
консультанта Євролайф як страхового
посередника на страховому ринку
України (а.с.33, 34-38). Згідно повідомлення
ТОВ «Євролайф Україна ЛТД» та актів
виконаних робіт від 11.09.2013 року та 05.11.2013
року ОСОБА_2 за період червня, липня та
жовтня 2013 року було нараховано
прибуток в сумі 4 571 гривню 37 коп., з яких
він одержав 3 784 гривні 63 коп. (а.с.33, 39-41).

Доводи захисника ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
відсутність події та складу
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4
КУпАП в діях ОСОБА_2, при перевірці
матеріалів справи свого підтвердження
не знайшли.

Разом з тим, визнаючи ОСОБА_2 винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП, суд
безпідставно наклав на нього
стягнення, а тому в цій частині
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню.

Згідно ст.38 КУпАП якщо справи про
адміністративні правопорушення
відповідно до цього Кодексу чи інших
законів підвідомчі суду (судді),
стягнення може бути накладено не
пізніш як через три місяці з дня
вчинення правопорушення.
Адміністративне стягнення за вчинення
корупційного правопорушення може бути
накладено протягом трьох місяців з дня
виявлення, але не пізніше одного року з
дня його вчинення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП
провадження по справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю у разі закінчення на
момент розгляду справи про
адміністративне правопорушення
строків, передбачених статтею 38 цього
Кодексу.

Враховуючи, що вчинене ОСОБА_2
правопорушення було виявлено 17 лютого
2014 року, що стверджується
повідомленням ТОВ «Євролайф Україна
ЛТД», адресованим УСБУ України в
Рівненській області (а.с.33), а постанова
суддею Рівненського районного суду
Рівненської області винесена 27 травня
2014 року, на момент її постановлення
закінчилися строки накладення
адміністративного стягнення, а тому
провадження по справі підлягає
закриттю у зв'язку із закінченням
строків накладення адміністративного
стягнення.

Керуючись ст.ст.38, п.7 ст.247, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову судді Рівненського
районного суду Рівненської області від
27 травня 2014 року про притягнення ОСОБА_2
до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст.172-4 КУпАП, в частині накладення
на нього адміністративного стягнення,
скасувати.

Провадження у справі закрити на
підставі п.7 ст.247 КУпАП в зв'язку з
закінченням строків накладення
адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Рівненської області
В.І. Остапук