Провадження № 33/792/93/14
Справа № 671/677/14-п
Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 року
м. Хмельницький

Суддя апеляційного суду Хмельницької
області Ващенко С.Є. з участю секретаря
Крисюк В.С., потерпілого ОСОБА_1, ОСОБА_2,
щодо якого провадження в справі
закрито, його захисника - адвоката
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Волочиського
районного суду Хмельницької області
від 21 травня 2014 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою порушене щодо ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, не
працюючого,

провадження у справі за ст.124 КУпАП
закрито на підставі ст.38 КУпАП, у
зв'язку із закінченням строків
накладення стягнення.

За постановою суду 25 листопада 2013 року
близько 17 години в м. Волочиську
на вул. Незалежності в районі бару
«Міраж» ОСОБА_2, керуючи автомобілем
„Ісузу”, д.н. НОМЕР_1, при здійсненні
розвороту в порушення п.10.1. Правил
дорожнього руху не переконався, що це
буде безпечним і не створить перешкод
або небезпеки іншим учасникам руху, в
порушення п.10.4. цих Правил не дав дороги
автомобілю „Опель-вектра”, д.н. НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_1, який рухався в
зустрічному напрямку, внаслідок чого
відбулося зіткнення цих автомобілів,
від чого обидва транспортні засоби
отримали механічні пошкодження.

За змістом апеляційної скарги,
посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, ОСОБА_2 просить у ній постанову
суду першої інстанції скасувати, а
провадження у справі закрити за
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення. При
цьому стверджує, що при здійсненні
маневру розвороту він дотримався вимог
пунктів 10.1. та 10.4. Правил дорожнього
руху, здійснював розворот за 100 метрів
до автобуса, який їхав назустріч, не
створюючи небезпеки ні йому, ні іншим
транспортним засобам. Зазначає, що,
враховуючи габарити транспортних
засобів, бачити легковий автомобіль за
автобусом було неможливо. Вважає, що
постанова суду не містить конкретного
визначення порушення ним правил
дорожнього руху, що висновки суду
зроблені без урахування пояснень усіх
учасників ДТП та пояснень свідка
ОСОБА_4, зокрема, щодо великої
швидкості, з якою їхав „Опель", та того,
що небезпека для нього виникла за 50 м,
але водій цього автомобіля при
виявленні небезпеки не вжив визначених
у п.12.3. Правил заходів. Звертає увагу на
те, що питання про стан та вид шин
автомобіля „Опель" не з'ясовувалося. На
його думку, ДТП, внаслідок якої були
пошкоджені транспортні засоби, сталася
з вини водія автомобіля „Опель".

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його
захисника на підтримку апеляційної
скарги з посиланням на зазначені у ній
доводи, потерпілого ОСОБА_1, на думку
якого апеляційна скарга є
необґрунтованою, перевіривши
матеріали справи та доводи скарги, у
тому числі шляхом допиту свідка ОСОБА_4
та дослідження інших наявних у справі
доказів, уважаю, що вона не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.10.1. Правил
дорожнього руху перед початком руху,
перестроюванням та будь-якою зміною
напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буде безпечним і не
створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху, а згідно з п.10.4. цих
Правил водій, що виконує поворот
ліворуч або розворот, повинен дати
дорогу зустрічним транспортним
засобам.

За змістом зазначених правил
дорожнього руху, з урахуванням вимог
п.9.4. ПДР (відповідно до яких подавати
сигнал покажчика повороту належить
завчасно до початку маневру, але не
менше як за 50 - 100 м у населених пунктах і
за 150 - 200 м поза ними, що не дає водієві
переваги і на звільняє його від вжиття
запобіжних заходів), від початку подачі
попереджувального сигналу до початку
виконання маневру транспортний засіб
повинен знаходитися на відповідній
смузі паралельно повздовжній осі
проїзної частини і рухатися без зміни
руху щонайменше 50 м у населених пунктах
і 150 м поза ними, а перед безпосереднім
виконанням маневру розвороту водій
повинен дати дорогу усім зустрічним
транспортним засобам.

Як видно ж пояснень самого ОСОБА_2,
включивши лівий покажчик повороту, він
зразу почав маневр розвороту перед
автобусом під керуванням ОСОБА_4, який
їхав по зустрічній крайній лівій смузі,
та автомобілем „Опель" під керуванням
ОСОБА_1, який їхав по зустрічній правій
смузі і випереджав автобуса.

Такі пояснення ОСОБА_2 узгоджуються з
поясненнями потерпілого про те, що коли
він їхав у правій смузі випереджаючи
автобус, то автобус у лівій смузі
зупинився, а із-за нього виїхав
автомобіль під керуванням ОСОБА_2,
внаслідок чого і сталося зіткнення
транспортних засобів і їх пошкодження,
та з поясненнями свідка ОСОБА_4,
відповідно до яких автомобіль під
керуванням ОСОБА_2 здійснив перед ним
маневр розвороту і зайняв праву смугу в
його (ОСОБА_4.) напрямку руху, після чого
автомобіль „Опель", що їхав позаду
автобуса в правій смузі руху, вдарився
в бордюр, а від нього - в автомобіль
ОСОБА_2

Оскільки наведені пояснення ОСОБА_2,
потерпілого та свідка узгоджуються між
собою і з достатністю вказують на те, що
саме порушення ОСОБА_2 вимог п.10.1. і 10.4.
ПДР знаходиться в причинному зв'язку з
ДТП і пошкодженням транспортних
засобів, суд першої інстанції
правильно послався на них при
обґрунтуванні своїх висновків і
кваліфікував дії винного за ст.124 КУпАП.
При цьому суд досить конкретно вказав у
постанові, у чому саме полягає
порушення ОСОБА_2 правил дорожнього
руху та їх наслідки, що спростовує
доводи апеляційної скарги з цього
приводу та про те, що ОСОБА_1 є
винуватцем ДТП.

Що стосується доводів апелянта з
посиланням на швидкість, з якою рухався
автомобіль „Опель", стан та вид шин
цього автомобіля, то в даному випадку
це на висновки суду не впливає,
оскільки визначальним у правильності
вирішення цієї справи є саме порушення
ОСОБА_2 вимог зазначених правил,
відповідно до яких перед розворотом
він зобов'язаний був надати дорогу
зустрічним транспортним засобам,
незалежно від швидкості, з якою вони
рухаються, та стану і виду шин на їх
автомобілях.

До того ж пояснення ОСОБА_2 та свідка
щодо швидкості, з якою їхав ОСОБА_1, є
лише їх припущенням, яке не
підтверджується об'єктивними доказами,
а, як пояснив ОСОБА_1 апеляційному суду,
він їхав з швидкістю до 60 км/годину, на
його автомобілі тоді були нові зимові
шини, і такі його пояснення нічим не
спростовані.

Та обставина, що ОСОБА_2 не побачив
автомобіль „Опель" через габарити
автобуса, жодним чином не спростовує
його вини у вчиненні вказаного
правопорушення, і лише свідчить про
порушення ним й інших правил
дорожнього руху, які, зокрема,
вимагають від водія бути уважним, тим
більше за поганих погодних умов, на що
вказували в суді і учасники ДТП, і
свідок - її очевидець.

Отже вважаю доводи апеляційної скарги
необґрунтованими і підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції не убачаю.

На підставі викладеного, керуючись ч.8
п.1 ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Волочиського районного суду
Хмельницької області від 21 травня 2014
року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а
апеляційну скаргу останнього - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області
С.Є.Ващенко