Справа № 460/520/14-п
Головуючий у 1 інстанції: Варениці В.С..
Провадження № 33/783/233/14
Доповідач: Макойда З. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року
м.
Львів

Суддя апеляційного суду Львівської
області Макойда З.М., з участю прокурора
Проданець Н.В., правопорушника ОСОБА_1,
його представника-захисника ОСОБА_2
розглянувши адміністративну справу за
апеляційною скаргою правопорушника
ОСОБА_1 на постанову судді Яворівського
районного суду Львівської області від
20 березня 2014 року,-

в с т а н
о в и в :

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним
у вчиненні адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП та
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі
тридцяти неоподатковуваних доходів
громадян, що становить 510 грн. 00 коп., за
те, що перебуваючи на посаді головного
інспектора (з 28.10.2013 року на посаді
головного державного інспектора)
відділу митного оформлення № 1 митного
поста «Краковець» Львівської митниці
Міндоходів, являючись державним
службовцем VI категорії, в порушення
вимог ч.1 ст. 14 ЗУ «Про засади
запобігання та протидії корупції», в
період з 30.09.2013 року по 01.02.2014 року не
повідомив начальника відділу митного
оформлення № 1 митного поста
«Краковець» Львівської митниці
Міндоходів про наявність конфлікту
інтересів під час оформлень в режимі
експорт товару, перевезення якого
здійснювалося найманими працівниками
фізичної особи-підприємцем ОСОБА_3,
який являється батьком ОСОБА_1 Своєю
бездіяльністю гр. ОСОБА_1 вчинив
адміністративне корупційне
правопорушення, передбачене ст. 172-7
КУпАП.

На зазначену постанову судді ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу в якій просить
її скасувати та закрити провадження у
справі у зв'язку з відсутністю в його
діях складу адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП. Мотивує це
тим, що його батько у власності має три
вантажних автомобілі і надає послуги з
перевезення вантажів. Перевезення
вантажів здійснюють водії, які мають
укладені з батьком договори, сам батько
цих вантажів не перевозив. Зазначає, що
дійсно він в період з вересня 2013 року по
лютий 2014 неодноразово проводив митне
оформлення товарів на експорт, які
перевозилися автомобілями, що належали
його батькові. Митне оформлення
товарів на експорт він здійснював у
відповідності до закону та інших вимог
митної справи, жодних зауважень до його
роботи не було. Вважає, що жодного
конфлікту інтересів не було і бути не
могло, ніякого відношення до батька, як
власника автомобілів, під час митного
оформлення в нього не було. Вказує, що
здійснював лише митне оформлення
вантажу на експорт, до перевізників не
мав відношення, оскільки митний огляд
здійснював інший інспектор вже
безпосередньо при перетині кордону.
При митному оформленні всю
відповідальність щодо заявленого до
митного контролю вантажу несе брокер
або декларант вантажовідправника,
однак не власник автомобілів.

Перевіривши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення правопорушника ОСОБА_1 та
його представника, які підтримали
апеляційну скаргу, думку прокурора, яка
заперечила апеляційну скаргу ОСОБА_1,
вивчивши доводи викладені в
апеляційній скарзі, суд приходить до
висновку, що така підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 172-7 КУпАП, адміністративна
відповідальність за цією статтею
настає в разі неповідомлення особою
безпосереднього керівника у випадках,
передбачених законом, про наявність
конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки ст. 172-7 КУпАП,
суб'єктом правопорушень у цій статті є
особи, зазначені у пункті 1, підпунктах
"а", "б" пункту 2 частини першої статті 4
Закону України "Про засади запобігання
і протидії корупції".

Під конфліктом інтересів слід розуміти
суперечність між особистими
інтересами особи та її службовими
повноваженнями, наявність яких може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи невчинення дій під
час виконання наданих їй службових
повноважень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» будь-яке корупційне
правопорушення це умисне діяння,
направлене на використання особою
наданих їй повноважень та пов'язаних із
цим можливостей з метою одержання
неправомірної вигоди.

Як вбачається з постанови районного
суду, суддя не прийняв до уваги
твердження ОСОБА_1 про відсутність
інтересів між ним та його батьком.
Однак, судом не зазначено, в чому саме
проявився конфлікт інтересів між
батьком ОСОБА_1 - ОСОБА_3, як власником
автомобілів, та службовими
повноваженнями самого ОСОБА_1,
наявність яких могли вплинути на
вчинення чи не вчинення дій під час
виконання ним службових повноважень.

З приводу виконання своїх службових
обов'язків ОСОБА_1, а саме митного
оформлення вантажів, претензій до
нього немає, останній виконував їх
належним чином і всю документацію
проводив із митним брокером, який
відповідає за вантаж, а не зі своїм
батьком, власником автомобілів, які
знаходились в оренді і здійснювали
перевезення вантажів.

Крім цього, як свідчать матеріали
адміністративної справи, що ОСОБА_1
митне оформлення цих вантажів
здійснював неодноразово і про це, як
пояснив останній знав начальник зміни,
якого він повідомляв.

У п. 1 ч. 2 ст. 14 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» зазначено повідомляти
невідкладно безпосереднього керівника
про наявність конфлікту інтересів.

В даному випадку ОСОБА_1 повідомив
свого безпосереднього керівника, а
саме начальника зміни, який щодо
митного оформлення вантажів ОСОБА_1
претензій не мав і таке оформлення
здійснювалось неодноразово, тобто як
такого конфлікту інтересів не було,
оскільки батько ОСОБА_1 не являвся
власником вантажів, а лише надавав свої
автомобілі в оренду водіям для їх
перевезення.

Водночас, ОСОБА_1 не мав можливостей
виконуючи свої службові обов'язки
одержання неправомірної вигоди, так як
з батьком не спілкувався, всю
документацію по митному оформленню
вантажу здійснював із митним брокером,
який і відповідав за вантаж, а також
після цього оформлення автомобілі з
вантажем для виїзду із митниці
оглядали інші працівники митниці.

Крім цього, як пояснив ОСОБА_1 він
звільнився із зазначеної посади за
згодою сторін, а саме 03 лютого 2014 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,
провадження у справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочате, а розпочате
підлягає закриттю при відсутності
події і складу адміністративного
правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній
склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП, а тому постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню, а
провадження по справі закриттю на
підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294, п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП суд,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити,
постанову судді Яворівського
районного суду Львівської області від
20 березня 2014 року, про притягнення його
до адміністративної відповідальності
за ст. 172-7 КУпАП - скасувати та закрити
провадження у справі.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області
З.М. Макойда