Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/5626/14-п
Головуючий у 1-й інст.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП
Доповідач Ляшук В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року
м.Житомир

Суддя апеляційного суду
Житомирської області Ляшук В.В. з
участю апелянта ОСОБА_1 розглянувши
матеріали справи про адміністративне
правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого,
мешканця АДРЕСА_1,

в с т а н о в и в :

Постановою Богунського районного суду
м. Житомира від 11 червня 2014 року ОСОБА_1
притягнуто до відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП та застосовано адміністративне
стягнення у виді адміністративного
арешту на строк 7 (сім) діб.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір 36 грн. 54 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 31.03.2014
року о 00 годин 10 хвилин, керував
автомобілем НОМЕР_1 по вул. 50 років
Жовтня, 3 в смт. Романів, Житомирської
області, в стані алкогольного
сп'яніння. Огляд проводився за
допомогою приладу Драгер 6810 № 3612 в
присутності двох свідків.

На постанову суду особою, яку
притягнуто до адміністративної
відповідальності, подано апеляційну
скаргу, в якій ставиться питання про
скасування постанови суду та про зміну
виду стягнення з адміністративного
арешту на штраф.

Вважає, що застосоване до нього
адміністративне стягнення є занадто
суворим, оскільки він притягується до
адміністративної відповідальності
вперше, одружений, має на утриманні
двох неповнолітніх дітей та за місцем
проживання характеризується
позитивно.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який
підтримав апеляційну скаргу, вивчивши
матеріали справи, вважаю, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та
правильність кваліфікації його дій
підтверджується матеріалами справи, не
оспорюється в апеляційній скарзі та
визнається ОСОБА_1 в суді апеляційної
інстанції.

Разом з тим, апеляційний суд вважає
такими, що заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 про
суворість обраного йому стягнення.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП
при накладенні стягнення повинно
враховуватись характер вчиненого
правопорушення, особу порушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Проте, суд обираючи вид
адміністративного стягнення ОСОБА_1
зазначених положень Закону в повній
мірі не врахував.

Як вбачається з матеріалів справи та
пояснень ОСОБА_1, в суді апеляційної
інстанції, він вчинив правопорушення
вперше, визнав свою вину та розкаявся,
одружений, має на утриманні двоє
малолітніх дітей, працює на
будівельних роботах за межами України
щоб забезпечити існування своєї сім'ї
та повинен в найкоротші терміни
виїхати на роботу.

Зазначені дані про особу порушника на
думку апеляційної інстанції вказують,
що обрання ОСОБА_1 найсуворішого виду
стягнення є несправедливим, а тому
апеляційний суд вважає за необхідне
змінити постанову та застосувати до
ОСОБА_1 інше більш - м'яке
адміністративне стягнення,
передбачене санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП у
виді штрафу.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду
м. Житомира від 11 червня 2014 року щодо
ОСОБА_1 змінити обравши йому за ч.1 ст. 130
КУпАП адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 3400 (три тисячі
чотириста) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили після її
винесення є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області
В.В. Ляшук