Справа №307/1887/14-п
Провадження №3/307/437/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року
м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду
Закарпатської області Гримут В.І., з
участю прокурора Малецького С.І. та
захисника ОСОБА_1, розглянувши справу
про адміністративне правопорушення
вчинене

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем с.
Водиця Рахівського району,
зареєстрованим у АДРЕСА_1, громадянином
України, має на утриманні неповнолітню
дитину, передбачене ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, обіймаючи посаду начальника
Тячівського РВ ГУ ДМС України в
Закарпатській області, який
знаходиться в м. Тячів по вул.
Армійській 6, будучи суб'єктом
відповідальності за корупційні діяння
- державним службовцем 13 рангу, з травня
2013 р. по 13.05.2014 р., не повідомив
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів, тобто
про те, що у його безпосередньому
підпорядкуванні працює ОСОБА_3, з якою
він спільно проживає в її власній
квартирі, у АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 свою вину не визнав. Пояснив, що
в 2009 році він вступив у шлюб із ОСОБА_3, з
якою вони проживали у її батька по
АДРЕСА_3. Під час спільного проживання у
них народилася донька ОСОБА_5. З квітня
2011 року вони почали проживати окремо,
оскільки зрозуміли, що подружнє життя
не склалося і вирішили розірвати шлюб
та домовилися, щоб морально не впливати
на доньку він продовжуватиме їх
навідувати і відвозити в дитсадок.
Інколи він підвозив ОСОБА_3 на роботу на
своєму автомобілі "ВАЗ 321214", н/з НОМЕР_1.
Після розірвання шлюбу він у квартирі,
по АДРЕСА_2, не проживав. За кордон в м.
Кішвард (Угорщина) вони виїжджали
разом, так як возили доньку до лікаря.
Уже кілька місяців він проживає у
фактичному шлюбі з ОСОБА_6 в с. Чумалево.

Розглянувши матеріали справи про
адміністративне правопорушення
приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 у
вчиненні правопорушення передбаченого
ст. 172-7 КУпАП доведена повністю. Крім
протоколу про адміністративне
правопорушення це підтверджується
наступними доказами.

Згідно примітки до ст. 172-7 КУпАП
суб'єктом правопорушень у цій статті є
особи, зазначені у пункті 1, підпунктах
"а", "б" пункту 2 частини першої статті 4
Закону України "Про засади запобігання
і протидії корупції". У цій статті під
конфліктом інтересів слід розуміти
суперечність між особистими
інтересами особи та її службовими
повноваженнями, наявність яких може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи невчинення дій під
час виконання наданих їй службових
повноважень.

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про засади запобігання і протидії
корупції"

1. Суб'єктами відповідальності за
корупційні правопорушення є:

1) особи, уповноважені на виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування:

а) Президент України, Голова Верховної
Ради України, його Перший заступник та
заступник, Прем'єр-міністр України,
Перший віце-прем'єр-міністр України,
віце-прем'єр-міністри України,
міністри, інші керівники центральних
органів виконавчої влади, які не
входять до складу Кабінету Міністрів
України, та їх заступники, Голова
Служби безпеки України, Генеральний
прокурор України, Голова Національного
банку України, Голова Рахункової
палати, Уповноважений Верховної Ради
України з прав людини, Голова Верховної
Ради Автономної Республіки Крим,
Голова Ради міністрів Автономної
Республіки Крим;

б) народні депутати України, депутати
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, депутати місцевих рад;

в) державні службовці, посадові особи
місцевого самоврядування;

г) військові посадові особи Збройних
Сил України та інших утворених
відповідно до законів військових
формувань, крім військовослужбовців
строкової військової служби;

ґ) судді Конституційного Суду України,
інші професійні судді, Голова, члени,
дисциплінарні інспектори Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України, службові особи секретаріату
цієї Комісії, Голова, заступник Голови,
секретарі секцій Вищої ради юстиції, а
також інші члени Вищої ради юстиції,
народні засідателі і присяжні (під час
виконання ними цих функцій);

д) особи рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ,
державної кримінально-виконавчої
служби, Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації України,
податкової міліції, особи
начальницького складу органів та
підрозділів цивільного захисту;

е) посадові та службові особи органів
прокуратури, Служби безпеки України,
дипломатичної служби, доходів і зборів;

Підпункт "е" пункту 1 частини першої
статті 4 із змінами, внесеними згідно із
Законом № 406-VII від 04.07.2013

є) члени Центральної виборчої комісії;

ж) посадові та службові особи інших
державних органів, органів влади
Автономної Республіки Крим;

2) особи, які для цілей цього Закону
прирівнюються до осіб, уповноважених
на виконання функцій держави або
місцевого самоврядування:

а) посадові особи юридичних осіб
публічного права, які не зазначені в
пункті 1 частини першої цієї статті;

б) особи, які не є державними
службовцями, посадовими особами
місцевого самоврядування, але надають
публічні послуги (аудитори, нотаріуси,
оцінювачі, а також експерти, арбітражні
керуючі, незалежні посередники, члени
трудового арбітражу, третейські судді
під час виконання ними цих функцій,
інші особи в установлених законом
випадках);

в) посадові особи іноземних держав
(особи, які обіймають посади в
законодавчому, виконавчому або
судовому органі іноземної держави, в
тому числі присяжні засідателі, інші
особи, які здійснюють функції держави
для іноземної держави, зокрема для
державного органу або державного
підприємства), а також іноземні
третейські судді, особи, які
уповноважені вирішувати цивільні,
комерційні або трудові спори в
іноземних державах у порядку,
альтернативному до судового;

г) посадові особи міжнародних
організацій (працівники міжнародної
організації чи будь-які інші особи,
уповноважені такою організацією діяти
від її імені), а також члени міжнародних
парламентських асамблей, учасником
яких є Україна, та судді і посадові
особи міжнародних судів;

3) особи, які постійно або тимчасово
обіймають посади, пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих
чи адміністративно-господарських
обов'язків, або спеціально
уповноважені на виконання таких
обов'язків у юридичних особах
приватного права незалежно від
організаційно-правової форми,
відповідно до закону;

4) посадові особи та працівники
юридичних осіб - у разі одержання ними
неправомірної вигоди, або одержання
від них особами, зазначеними у пунктах 1
і 2 частини першої цієї статті, або за
участю цих осіб іншими особами
неправомірної вигоди;

5) фізичні особи - у разі одержання від
них особами, зазначеними у пунктах 1-4
частини першої цієї статті, або за
участю цих осіб іншими особами
неправомірної вигоди.

Статтею 9 цього Закону передбачено, що
особи, зазначені у підпунктах "а", "в"-"ж"
пункту 1 та підпункті "а" пункту 2
частини першої статті 4 цього Закону, не
можуть мати у безпосередньому
підпорядкуванні близьких їм осіб або
бути безпосередньо підпорядкованими у
зв'язку з виконанням повноважень
близьким їм особам. Особи, які
претендують на зайняття посад,
зазначених у підпунктах "а", "в"-"ж"
пункту 1 та підпункті "а" пункту 2
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані повідомити керівництво
органу, на посаду в якому вони
претендують, про працюючих у цьому
органі близьких їм осіб. У разі
виникнення обставин, що порушують
вимоги частини першої цієї статті,
відповідні особи, близькі їм особи
вживають заходів щодо усунення таких
обставин у п'ятнадцятиденний строк.
Якщо в зазначений строк ці обставини
добровільно не усунуто, відповідні
особи або близькі їм особи в місячний
строк з моменту виникнення обставин
підлягають переведенню в
установленому порядку на іншу посаду,
що виключає безпосереднє
підпорядкування. У разі неможливості
такого переведення особа, яка
перебуває у підпорядкуванні, підлягає
звільненню із займаної посади.

Згідно ст. 1 Закону "Про засади
запобігання і протидії корупції"
близькі особи, це чоловік, дружина,
батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка,
пасинок, падчерка, рідний брат, рідна
сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук,
внучка, правнук, правнучка, усиновлювач
чи усиновлений, опікун чи піклувальник,
особа, яка перебуває під опікою або
піклуванням, а також особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом
і мають взаємні права та обов'язки із
суб'єктом, зазначеним у частині першій
статті 4 цього Закону, в тому числі
особи, які спільно проживають, але не
перебувають у шлюбі. Конфлікт
інтересів, це суперечність між
особистими майновими, немайновими
інтересами особи чи близьких їй осіб та
її службовими повноваженнями,
наявність якої може вплинути на
об'єктивність або неупередженість
прийняття рішень, а також на вчинення
чи невчинення дій під час виконання
наданих їй службових повноважень.

Відповідно до ст.16-1 Закону України від
16.12.1993 р. "Про державну службу", у разі
виникнення конфлікту інтересів під
час виконання службових повноважень
державний службовець зобов'язаний
негайно доповісти про це своєму
безпосередньому керівникові.
Безпосередній керівник державного
службовця зобов'язаний вжити всіх
необхідних заходів, спрямованих на
запобігання конфлікту інтересів,
шляхом доручення виконання
відповідного службового завдання
іншому державному службовцю,
особистого виконання службового
завдання чи в інший спосіб,
передбачений законодавством.

Згідно ст.15 ч.1 Закону України від 04.07.2013
р. "Про правила етичної поведінки"
особи, уповноважені на виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування, незважаючи на особисті
інтереси, вживають вичерпних заходів
щодо недопущення конфлікту інтересів,
а також не допускають вчинення дій чи
бездіяльності, що можуть спричинити
виникнення конфлікту інтересів або
створити враження його наявності.

Наказом ДМС України № 1168-к від 11.12.2012 р.
та наказом ГУ ДМСУ в Закарпатській
області № 157-к від 11.12.2012 р. ОСОБА_2
призначено на посаду начальника
Тячівського РВ ГУ ДМСУ в Закарпатській
області. 27.02.2009 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3
уклали шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них
народилася донька ОСОБА_5. 01.07.2011 р.
набув чинності Закон України "Про
засади запобігання і протидії
корупції". 04.08.2011 р. ОСОБА_3 звернулася в
суд з позовом про розірвання шлюбу з
ОСОБА_2, який було задоволено 12.08.2011 р.
Наказом № 8-к від 02.01.2013 р. ОСОБА_3
призначено на посаду головного
спеціаліста Тячівського РВ ГУ ДМСУ в
Закарпатській області, а наказом № 49-к
від 28.03.2013 р. переведено на посаду
головного спеціаліста з
централізованого оформлення
документів цього ж РВ ГУ ДМСУ, на якій
вона працює і по даний час. Відповідно
до п. 1.2 посадової інструкції, головний
спеціаліст відділу підпорядковується
безпосередньо начальнику Тячівського
РВ ГУ ДМСУ в Закарпатській області.
Начальник Тячівського РВ ГУ ДМСУ в
Закарпатській області, згідно своєї
посадової інструкції, виконує наступні
повноваження: керує діяльністю
відділу, розподіляє між підлеглими
працівниками обов'язки, розробляє та
вносить на розгляд керівництва ГУ ДМСУ
в Закарпатській області посадові
інструкції працівників відділу,
приймає міри по дотриманню службової
дисципліни, додержанню
співробітниками відділу законності,
здійснює індивідуально-виховну роботу
з особовим складом відділу,
організовує професійну-підготовку.
03.01.2013 р. ОСОБА_2 був письмово
попереджений про спеціальні обмеження,
встановлені Законом України "Про
засади запобігання і протидії
корупції", в тому числі і про
необхідність щодо врегулювання
конфлікту інтересів (а.с. 69-72). Згідно з
даними ГУ ДМСУ в Закарпатській області
(листи № 875 від 29.01.2014 р., № 4654 від 08.05.2014
р.) у період з 01.01.2013 р. по 08.05.2014 р.
повідомлення про наявність конфлікту
інтересів у підлеглих працівників, в
т.ч. і у ОСОБА_2, до керівництва ГУ ДМСУ в
Закарпатській області не надходили
(а.с. 106, 108).

Той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спільно
проживають підтверджено письмовими
поясненнями ОСОБА_8 (а.с. 10), ОСОБА_5 (а.с.
11), ОСОБА_9 (а.с. 12), ОСОБА_10 (а.с. 125), ОСОБА_11
( а.с. 126), ОСОБА_12 (а.с. 127), ОСОБА_13 (а.с. 128),
а також усними поясненнями свідків
ОСОБА_14 та ОСОБА_15, даними ними під час
розгляду справи, які ствердили, що
приблизно з 2010-го року і до недавнього
часу ОСОБА_2 проживав у квартирі
АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_3

Крім того, непрямими доказами
спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3
є рапорт ст. оперуповноваженого 1
сектору ВБКОЗ УСБУ в Закарпатській
області ОСОБА_16 від 08.05.2014 р. про те, що
ОСОБА_2 перетинав державний кордон
України разом із своєю колишньою
дружиною ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_17 10-21
липня 2013 р. та 20-23 грудня 2013 р. (а.с. 17-18), а
також накази про відпустки № 74-вп від
27.06.2013 р., № 243-вп від 17.12.2013 р, № 77-вп від
27.06.2013 р. та № 246 -вп від 17.12.2013 р. із яких
убачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було
надано відпустки, які починалися і
закінчувалися в один і той же день - з 09
по 22 липня 2013 р. та з 17.12.2013 р по 02.01.2014 р.
(а.с. 76, 79, 119, 120).

У матеріалах справи є пояснення ОСОБА_18
у якому підтверджується факт
проживання ОСОБА_2 у АДРЕСА_2. Однак під
час розгляду справи він пояснив, що
проживає в іншому кінці Тячева і йому
не відомо де проживає ОСОБА_2. Пояснення
підписав на вимогу працівника СБУ.
Раніше він проживав у квартирі АДРЕСА_4,
зараз там проживає його донька.

Свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 пояснили, що
перебувають у дружніх стосунках із
ОСОБА_2 і їм відомо, що більше півтори
років він не проживає з ОСОБА_3, а
проживає у фактичному шлюбі з іншою
жінкою, яку просив не називати.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що з ОСОБА_2
перебувала у зареєстрованому шлюбі до
серпня 2011 р. Спільне проживання
припинили ще раніше. ОСОБА_2 часто
приходить до доньки, возить її в садок,
привозить додому, але разом вони не
проживають.

Свідок ОСОБА_6 ствердила, що в них з
ОСОБА_2 близькі стосунки, про які нікому
не відомо. Вони зустрічаються з липня
2013 року і він постійно приїжджає до неї
додому, в АДРЕСА_5, на своєму автомобілі
марки "Нива", в літній період близько 21-ї
год., а в зимовий після 18-ї год. Оскільки
ОСОБА_2 пізно приходить і з самого ранку
йде від неї, то сусіди його не бачили. В
більшості випадків він їздить на її
автомобілі, а свій залишає в її гаражі.

Показання вказаних свідків оцінюю
критично, як надумані з метою допомогти
ОСОБА_2 уникнути відповідальності за
вчинене правопорушення, так як вони
спростовуються вищенаведеними
поясненнями та документами, а також
письмовими поясненнями ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, актом обстеження
матеріально-побутових умов сім'ї
ОСОБА_24, яка проживає по АДРЕСА_5 і
довідкою Чумалівської сільської ради з
яких убачається, що по вказаній адресі
на даний момент проживають ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_6 та ОСОБА_27

Виходячи з викладеного приходжу до
висновку, що в діях ОСОБА_2 є склад
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 172-7 КУпАП України -
неповідомлення особою безпосереднього
керівника у випадках, передбачених
законом, про наявність конфлікту
інтересів.

Обираючи адміністративне стягнення
ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. 33
КУпАП, враховую його позитивну
характеристику, ступінь вини та
характер вчиненого правопорушення.

Тому, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Накласти на ОСОБА_2 за ст. 172-7 КУпАП
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі п'ятсот гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального
фонду Державного бюджету України
тридцять шість гривень 54 коп. судового
збору.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Тячівського

районного суду:
Гримут В.І.