АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/793/155/14 Категорія ч.5 ст.164-12
КУпАП Головуючий по 1 інстанції
Синецька Л.А. Суддя в апеляційній
інстанції Швидкий Д.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2014 р.
м.
Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської
області Швидкий Д.М., за участю
прокурора Дмитрик І.В., представника
Державної фінансової інспекції в
Черкаській області Пасменка О.П.,
представника Великобурімської
сільської ради Чорнобаївського району
Черкаської області ОСОБА_6, особи, щодо
якої складено протокол про
адміністративне правопорушення -
ОСОБА_5, розглянувши матеріали
адміністративної справи, що надійшли з
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області за апеляційним
поданням прокурора Чорнобаївського
району Лузана Ю., -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Чорнобаївського
районного суду Черкаської області від
15 квітня 2014 року

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
спеціаліст 2 категорії

Великобурімської сільської
ради Чорнобаївського району
Черкаської області,

жителька АДРЕСА_1, -

звільнена від адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 5 ст. 164-12 КУпАП в
зв'язку з малозначністю діяння та
застосовано адміністративне стягнення
у виді попередження.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення №
23-59/2014, серія ДФІ від 31 березня 2014 року,
ОСОБА_5, перебуваючи на посаді
спеціаліст 2 категорії
Великобурімської сільської ради
Чорнобаївського району Черкаської
області, допустила нецільове
використання бюджетних коштів, а саме:
платіжним дорученням № 154 від 26.11.2010
року установою перераховано кошти за
електолічільник за рахунок асигнувань
загального фонду по КТКВ 11204 КЕКВ 1131, а
не за КЕКВ 2110 на суму 657 грн.; в липні 2012
року платіжним дорученням № 9 від 26.07.2012
року сільською радою перераховано
кошти за одержані електротовари для
капітального ремонту вуличного
освітлення за рахунок асигнувань
спеціального фонду по КТКВ 240900 КЕКВ 1131,
а не за КЕКВ 2133 на суму 8000 грн.; в серпні
2012 року платіжним дорученням № 1 від
14.08.2012 року установою перераховано
кошти за розробку проекту по
капітальному ремонту вул.. Набережна с.
Михайлівка за рахунок асигнувань
спеціального фонду по КТКВ 170703 КЕКВ 1134,
а не за КЕКВ 2133 на суму 6900 грн., що є
порушенням п. 8 ч. 1 ст. 7, п. 24 ч. 1 ст. 116, ст.
119 Бюджетного Кодексу України, тобто
вчинила адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 164-12
КУпАП.

Суд звільнив ОСОБА_5 від
адміністративної відповідальності за
вчинення даного адміністративного
правопорушення, на підставі ст. 22 КУпАП,
мотивуючи своє рішення тим, що допущені
останньою в 2010 та 2012 роках порушення
суспільної небезпеки не становлять,
збитків нікому не спричинили, тому є
малозначними.

Не погоджуючись з рішенням суду,
прокурор в апеляційному поданні
просить скасувати постанову
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області від 15.04.2014 року та
постановити нове рішення, яким визнати
винною ОСОБА_5 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 5 ст. 164-12 КУпАП та
накласти на неї стягнення в межах
санкції статті. Водночас, вважаючи
пропущений ним строк на апеляційне
оскарження поважним, просив його
поновити, посилаючись на те, що
прокуратура не була стороною при
розгляді вказаної справи в суді а про
незаконне рішення суду їй стало відомо
лише 30.05.2014 року.

Заслухавши доповідача, думку прокурора
Дмитрик І.В. в підтримку поданого
апеляційного подання, міркування
представника Державної фінансової
інспекції у Черкаській області про
необхідність притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_5, пояснення ОСОБА_5 та її
представника ОСОБА_6 про законність та
обґрунтованість постанови суду та
безпідставність доводів прокурора,
викладених ним в поданні, перевіривши
доводи апеляційного подання та
матеріали адміністративної справи,
вважаю, що строк на апеляційне
оскарження постанови районного суду
прокурору слід поновити, з огляду на
поважність причин його пропуску, а
апеляційне подання задовольнити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 289 КУпАП постанову по
справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня її
винесення. В разі пропуску зазначеного
строку з поважних причин цей строк за
заявою може бути поновлено.

Як вбачається з постанови
районного суду, прокурор не був
присутнім під час розгляду адмінсправи
відносно ОСОБА_5 і не знав про зміст
винесеного по ній рішення, тому
оскаржити його у встановлений законом
десятиденний строк, не мав можливості.

За таких обставин вважаю, що строк на
апеляційне оскарження прокурору слід
поновити з огляду на поважність причин
його пропуску.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП
України при розгляді справи про
адміністративне правопорушення суд
має повно, всебічно та об'єктивно
дослідити всі обставини справи в їх
сукупності та з'ясувати, чи було скоєно
адміністративне правопорушення, чи
винна особа у його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Згідно ст. 23 КПК України,
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

Вказаних вимог закону районним судом,
при розгляді адміністративної справи,
дотримано не було.

Розглядаючи справу про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_5 суд першої інстанції не виконав
вимог ст.ст. 251,252 КУпАП, а саме не
дослідив доказів в справі, на основі
яких у визначеному законом порядку
встановлюється наявність чи
відсутність складу адміністративного
правопорушення, винність особи в його
вчиненні та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

У своїй постанові, як на докази вини
ОСОБА_5, суд обмежився лише посиланням
на визнання своєї вини правопорушницею
та дані протоколу про
адмінправопорушення, що є не достатнім.

Також суд, приймаючи рішення про
звільнення ОСОБА_5 від
адміністративної відповідальності,
передбаченої ч. 5 ст. 164-12 КУпАП в зв'язку
з малозначністю правопорушення та
накладення стягнення у виді усного
зауваження, що не передбачено ст. 24
КУпАП, оскільки даний вид
адміністративного стягнення має назву
«попередження», не дотримався вимог ст.
33 КУпАП про те, що при накладенні
стягнення враховуються характер
вчиненого правопорушення, особа
правопорушника, ступінь її вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення,
за яке вона притягнута до
відповідальності, підтверджується
показами даними нею самою в суді
апеляційної інстанції, про допущення
порушень бюджетного законодавства. Ці
обставини підтвердила і сільський
голова ОСОБА_6, яка представляла
інтереси ОСОБА_5 в апеляційному суді,
вони також підтверджені даними акту
ревізії Великобурімського сільського
бюджету, фінансово-господарської
діяльності Великобурімської сільської
ради за період з 01.04.2009 по 31.12.2013р.р.,
договорів купівлі-продажу та
капітального ремонту.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 164-12
КУпАП є правильною.

При накладенні на ОСОБА_5
адміністративного стягнення
враховується характер вчиненого
правопорушення, дані про її особу,
ступінь вини, майновий стан та
обставини, що пом'якшують
відповідальність.

З урахуванням наведеного вважаю, що
стягнення повинно бути накладене у
межах, установлених законом і воно
повинно бути мінімальним.

Виходячи з викладеного та керуючись
ст.ст. 23, 33, 251, 252, 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційне подання прокурора
задовольнити.

Поновити прокурору Чорнобаївського
району Лузану Ю. строк на апеляційне
оскарження постанови Чорнобаївського
районного суду Черкаської області від
15 квітня 2014 року.

Постанову судді Чорнобаївського
районного суду Черкаської області від
15 квітня 2014 року щодо ОСОБА_5 скасувати
та прийняти нову постанову.

Визнати винною ОСОБА_5 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 5 ст. 164-12 КУпАП та
накласти на неї адміністративне
стягнення у виді штрафу у розмірі
сімдесяти неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, що становить 1190 грн.

Постанова набирає законної сили
негайно, остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя
Д. М. Швидкий