Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/308/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї
інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2014 року. Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Ремез П.М., за
участю скаржника ОСОБА_3, розглянувши у
порядку апеляційного перегляду в
режимі відеоконференції справу про
адміністративне правопорушення за
скаргою ОСОБА_3 на постанову
Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 24 червня
2014 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого,
проживаючого АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ

Постановою судді
Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 24 червня
2014 року на ОСОБА_3 накладене
адміністративне стягнення за ч.1 ст.130
КпАП України у виді штрафу у сумі 3400
грн.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 12
червня 2014 року о 11 год.40 хв. у м.
Бобринець по вул. Комсомольська, 169,
керував мопедом ВАЙПЕР, без державного
номера, у стані алкогольного сп'яніння.
Після продуття алкотестера «Драгер»
проба видихуваного становила 0,33 %, чим
скоїв адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить постанову районного суду
скасувати та закрити провадження у
справі, при цьому вказує на те, що судом
розглянуто справу з порушенням вимог
ст.ст. 248 та 252 КУпАП, оскільки
безпідставно віддано перевагу
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 727335 від
12.06.2014 року складеного про те, чого він
не скоював, суд не дослідив обставин за
яких було складено протокол, зокрема
надумане обвинувачення про його стан
сп'яніння, встановленого алкотестером
«Драгер», після того як він відмовився
перерахувати 510 грн. на рахунок
вказаний працівниками ДАІ, що суд не
відреагував на його твердження про те,
що працівники ДАІ відмовили йому у
проходженні експертизи в умовах
районної лікарні, а також відмовився
допитати за його клопотанням свідків,
які ствердили б, що він взагалі не п'є і
в той день зовсім не пив, а тому
постанову суду постановлена на
припущеннях та надуманому
обвинуваченні.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення ОСОБА_3, який
просив задовольнити свою скаргу, а
постанову суду скасувати і закрити
провадження по даній справі, вивчивши
доводи апеляції вважаю, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП
відповідальність за вказане
адміністративне правопорушення настає
у разі керування транспортними
засобами особами в стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції,
а так само за відмову особи, яка керує
транспортним засобом від проходження,
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан сп'яніння.

Згідно ст. 266 ч.2,3 КУпАП огляд водія
(судноводія) на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
його увагу та швидкість реакції,
проводиться з використанням
спеціальних технічних засобів
працівником міліції у присутності двох
свідків. У разі незгоди водія
(судноводія) на проведення огляду на
стан алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або щодо перебування
під впливом лікарських препаратів, що
знижують його увагу та швидкість
реакції або в разі незгоди з його
результатами, працівником міліції, з
використанням спеціальних технічних
засобів, огляд проводиться в закладах
охорони здоров'я.

Викладені положення Закону більш
детально відображено у Інструкції про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, яку затверджено
спільним Наказом МВС та МОЗ України №
400/666 від 09.09.2009 року, зокрема пунктами 2.1,
2.3, 2.5 та 2.6 передбачено, що у разі
наявності ознак сп'яніння,
передбачених цією Інструкцією,
уповноважена особа Державтоінспекції
МВС проводить на місці зупинки огляд на
стан сп'яніння за допомогою
спеціальних технічних засобів,
дозволених до застосування МОЗ та
Держспоживстандартом, які мають,
зокрема, свідоцтво про державну
реєстрацію та свідоцтво про його
повірку, які перед проведенням огляду
уповноважена на проведення огляду
особа надає на вимогу особи, яка
підлягає огляду і такий огляд на стан
сп'яніння на місці зупинки
транспортного засобу проводиться в
присутності двох свідків, до того ж не
можуть бути залучені як свідки
працівники міліції, або особи щодо
неупередженості яких є сумніви.

Як вбачається з протоколу про
вчинення адміністративного
правопорушення ОСОБА_3 12 червня 2014 року
о 11 год.40 хв. у м. Бобринець по вул.
Комсомольська, 169, керував мопедом
ВАЙПЕР, без державного номера, у стані
алкогольного сп'яніння. Після продуття
алкотестера «Драгер» проба
видихуваного становила 0,33 %.

Як зазначено у протоколі,
скаржник з ним ознайомлений і по суті
порушення пояснив, що 11.06.2014 року випив
300 гр. коньяку, 12.06.2014 року керував
мопедом Вайпер, продув алкотестер
Драгер, результат 0,33 %.

У протоколі зазначено двох
свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і до справи
долучені їх пояснення, на
підтвердження вини ОСОБА_3

До апеляційного суду на
розгляд даної справи, викликався
працівник ДАІ, який склав протокол
стосовно скаржника та свідки ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, однак ні інспектор ДАІ ні
вказані свідки повторно не з'явилися до
суду на розгляд справи і не побажали
дати суду свої пояснення з цього
приводу, при цьому двічі повідомлялися
належним чином, про що у справі є
відповідні підтвердження. Така
поведінка інспектора ДАІ та свідків по
справі викликає у суду обґрунтовані
сумніви, щодо їх неупередженості в
результатах розгляду справи.

ОСОБА_3 апеляційному суду
повністю підтвердив свої пояснення,
викладені ним в своїй апеляції про
обставини справи та категорично
заперечував результати продуву
алкотестора і вказав, що просив
працівників ДАІ провести його огляд на
стан сп'яніння в умовах лікарні, однак
вони йому у цьому відмовили. Також
стверджував і про те, що будь-яких
пояснень на місці його зупинки він не
надавав, а ті пояснення, що зазначені в
адміністративному протоколі, написані
не ним і почерк не його. Однак
підтвердив, що він лише підписав чисті
бланки протоколу на вимогу інспектора
ДАІ.

Такі доводи скаржника не
спростували ні інспектор ДАІ, ні свідки
по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки
останні без поважних причин не
з'явилися до суду.

Як видно з аналогічних
письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, які долучені до справи, вони
вказали лише на те, що 12.06.2014 року у м.
Бобринець по вул. Комсомольській їх
запросили працівники ДАІ в якості
свідків. У їх присутності ОСОБА_3 продув
алкотестер Драгер і після продуття
проба становила 0,33 % (а.с.4-5).

Проте, вказані свідки нічого
не вказали з приводу того, чи погодився
з вказаним результатом застосування
алкотестера правопорушник чи
заперечував його, тому суд не може їх
врахувати при прийнятті рішення по
справі.

З урахуванням вищевказаних
обставин суд приходить до висновку, що
по справі відсутні будь-які докази на
спростування доводів скаржника про те,
що він не погодився з результатами
продуву алкотестора Драгер на місці,
однак інспектор ДАІ йому відмовив
після цього пройти медичний огляд в
лікарні.

Аналіз викладених вище норм
про порядок оформлення працівниками
ДАІ матеріалів щодо притягнення осіб
до адміністративної відповідальності
за ст. 130 КУпАП свідчить про те, що у
даному випадку працівник ДАІ повинен
був після проходження огляду на місці
зупинки транспортного засобу, із
використанням спеціального технічного
засобу для визначення стану
алкогольного сп'яніння, з результатами
якого не погодився водій,
запропонувати останньому пройти такий
огляд у медичному закладі, проте такий
огляд не пропонувався ОСОБА_3, що
підтверджується матеріалами справи та
послідовними поясненнями скаржника, як
в районному суді, так і в суді
апеляційної інстанції, і лише потім при
незгоді водія із отриманими
результатами вирішувати питання про
складання відповідного протоколу,
проте цього зроблено не було.

А відповідно до вимог ст. 266 ч.5
КУпАП огляд особи на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують її
увагу та швидкість реакції, проведений
з порушенням вимог цієї статті,
вважається недійсним.

За таких обставин, апеляційний
суд вважає, що при складенні матеріалів
про вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1
КУпАП, щодо ОСОБА_3 працівником ДАІ
ОСОБА_6 допущено грубе порушення
порядку виявлення у водіїв
транспортних засобів ознак
алкогольного сп'яніння, а також не
долучено безумовних та переконливих
доказів вини, що позбавляє можливості
вирішити питання про наявність складу
правопорушення, оскільки відсутня його
об'єктивна сторона.

Викладені обставини свідчать
про відсутність в діях ОСОБА_3 складу
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1
КУпАП, що судом першої інстанції
залишено поза увагою.

На підставі викладеного апеляційний
суд приходить до висновку, що судом
першої інстанції не виконано вимоги ст.
245 КУпАП про всебічне, повне та
об'єктивне дослідження всіх обставин
справи, а тому постанова суду підлягає
скасуванню, а справа закриттю на
підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв'язку із
відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, суддя судової палати в
кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Постанову Бобринецького районного
суду Кіровоградської області від 24
червня 2014 року про притягнення ОСОБА_3
до адміністративної відповідальності
за ст. 130 ч. 1 КУпАП у виді штрафу у сумі
3400 грн. - скасувати, а провадження у
справі закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1
КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях
останнього складу адміністративного
правопорушення.

Постанова набирає законної
сили негайно, є остаточною й оскарженню
не підлягає.

Суддя
підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Ремез
П.М.