Апеляційний суд міста Києва
№ 33/796/762/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2014 року суддя судової
палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва Бовтрук
В.М., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в
АДРЕСА_1

на постанову Оболонського районного
суду міста Києва від 23.05.2014 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою судді Оболонського
районного суду м. Києва від 23.05.2014 року
ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП та
застосовано до нього адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування всіма видами транспортних
засобів строком на 3 роки з оплатним
вилученням транспортного засобу.

Згідно з постановою судді,
ОСОБА_3 29.04.2014 року о 03 год. 10 хв. керував
автомобілем марки«ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 по
вул. Тимошенка, 9 в м. Києві, з явними
ознаками алкогольного сп'яніння, а
саме: різкий запах алкоголю з порожнини
роту та зміна кольору шкіряного
покриву обличчя, від проходження
огляду у лікаря нарколога відмовився в
присутності двох свідків, своїми діями
порушив п. 2.5 ПДР, тобто скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
просить постанову суду змінити в
частині накладення стягнення щодо
оплатного вилучення транспортного
засобу. Обґрунтовуючи своє прохання
апелянт посилається на те, що
автомобіль ним використовувався в
робочих цілях, і позбавлення права
керування транспортними засобами
поставило його у скрутне становище.
Вказує, що окрім порушень, передбачених
ч 1, 2, 3 ст. 130 КУпАП, інших порушень ПДР
він не вчиняв.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_3, який просив задовольнити його
апеляцію, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляції, вважаю їх такими, що
не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Висновки суду першої інстанції
про винність ОСОБА_3 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, є
правильними і підтверджуються
наявними в адміністративній справі
доказами, зокрема, даними протоколу про
адміністративне правопорушення від
29.04.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_3
не заперечував факт вживання ним
алкоголю, та власноручно зазначив про
це в своїх поясненнях по суті
правопорушення, поясненнями свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5, розпискою ОСОБА_6,
копіями постанов Оболонського
районного суду м.Києва від 12.07.2013 року
та від 07.03.2014 року.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3
також не заперечував факт вживання ним
алкоголю 29.04.2014 року, однак просив не
вилучати у нього транспортний засіб.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3,
дослідивши матеріали адміністративної
справи вважаю, що суд першої інстанції
повно, всебічно та об'єктивно дослідив
всі обставини справи та наявні в
матеріалах справи докази і, відповідно
до вимог чинного законодавства,
прийняв рішення про винність ОСОБА_3 у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП,
застосувавши до нього стягнення,
передбачене законом.

Прохання апелянта щодо зміни постанови
суду в частині накладення стягнення, а
саме в частині оплатного вилучення
транспортного засобу, не ґрунтується
на вимогах закону.

Відповідно до ч.3 ст. 130 КУпАП дії,
передбачені частиною першою цієї
статті, вчинені особою, яка двічі
протягом року піддавалась
адміністративному стягненню за
керування транспортними засобамиу
стані алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або під впливом
лікарських препаратів, що знижують їх
увагу та швидкість реакції, за відмову
від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, - тягнуть за собою на
водіїв позбавлення права керування
транспортними засобами на строк до
десяти років з оплатним вилученням
транспортного засобу.

Доводів, які б спростовували висновки
оскаржуваної постанови, або
підтверджували б порушення вимог
чинного законодавства при прийнятті
постанови суду в скарзі не наведено та
до Апеляційного суду міста Києва не
надано.

З урахуванням вищенаведеного,
постанова суду першої інстанції є
законною і обґрунтованою, а апеляція -
такою, що задоволенню не підлягає.

Разом з тим, у вступній частині
постанови помилково зазначено, що
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з наданої ОСОБА_3 до
апеляційної інстанції ксерокопії
паспорту, він народився ІНФОРМАЦІЯ_1.

За таких обставин, постанова суду в цій
частині підлягає уточненню, із
зазначенням дати народження ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 КУпАП, -

п о с т а н о в и
в:

Постанову Оболонського районного
суду м. Києва від 23.05.2014 року, якою
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130
КУпАП, залишити без змін, а апеляційну
скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Уточнити вступну частину
постанови, зазначивши дату народження
ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва
В.М. Бовтрук