АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/507/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Маймур Ф.Ф. Доповідач - Коваленко
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Суддя Апеляційного суду
Дніпропетровської області Коваленко
Н.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду за участю
захисника ОСОБА_2, представника митниці
Романюк І.М., прокурора Добролюбова В.А.
матеріали за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову Кіровського
районного суду міста Дніпропетровська
від 13 березня 2014 року у справі про
адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м.
Дніпропетровська, громадянку України,
яка зареєстрована та проживає за
адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу
України та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500
гривень, -

ВСТАНОВИЛА :

Постановою Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 13 березня 2014
року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу
України та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500
гривень.

Як вбачається з постанови суду першої
інстанції, щодо ОСОБА_4 було складено
протокол про порушення митних правил,
передбачених ч. 1 ст. 483 МК України,
відповідно до якого ОСОБА_4 будучи
керівником ПП «АБЛА-ГРУП», вчинила дії,
спрямовані на переміщення через митний
кордон України товару - " риба морожена:
оселедець атлантичний " вагою брутто 19
950,00 кг, вартістю 234 695,88 грн., з
приховуванням від митного контролю,
шляхом подання митному органу, як
підстави для переміщення товару,
документів, що містять неправдиві
відомості стосовно їх вартості.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
ОСОБА_4 25 червня 2014 року подала
апеляційну скаргу, тобто після
закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294
КУпАП, десятиденного строку на
апеляційне оскарження постанови суду.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4
просить скасувати постанову місцевого
суду та закрити провадження у справі.
Разом з апеляційною скаргою заявлено
клопотання про поновлення пропущеного
строку на апеляційне оскарження
постанови суду.

В обґрунтування клопотання про
поновлення пропущеного процесуального
строку ОСОБА_4 посилається на те, що
строк на апеляційне оскарження
постанови суду нею пропущений з
поважної причини, у зв'язку з тим, що при
розгляді справи в місцевому суді вона
не була присутня, оскільки будь-яких
повідомлень про необхідність з'явитися
до суду не отримувала, а про розгляд
справи дізналась лише з листа про
відкриття виконавчого провадження,
який надійшов на її адресу 14 червня 2014
року. При цьому копія постанови суду
апелянтом була отримана лише 19 червня
2014 року після ознайомлення з
матеріалами справи.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4
зазначила, що постанова суду першої
інстанції є незаконною та
необґрунтованою, оскільки винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, без повного,
всебічного з'ясування і дослідження
всіх обставин у справі.

В судове засідання апеляційного суду
апелянт не з'явилась, про поважні
причини своєї неявки суду не
повідомила, а оскільки вона належним
чином повідомлена про дату, час і місце
судового засідання, апеляційний суд у
відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає
можливим розглянути справу без участі
особи, яка подала апеляційну скаргу.

В судовому засіданні апеляційного суду
захисник ОСОБА_2, вимоги та доводи
апеляційної скарги та клопотання про
поновлення строку на апеляційне
оскарження постанови районного суду
підтримав, просив задовольнити в
повному обсязі. Крім того, зазначив, що
ОСОБА_4 проживає за адресою, яка
зазначена в матеріалах справи, однак
жодних повідомлень про розгляд справи
в суді не отримувала, надходив тільки
лист з митниці та вона знала про
складання стосовно неї протоколу про
адміністративне правопорушення.

Представник митниці Романюк М.Н.
вважала, що відсутні підстави для
задоволення клопотання про поновлення
пропущеного строку на апеляційне
оскарження постанови районного суду,
оскільки суд неодноразово її викликав
та вона знала як про складання
протоколу про адміністративне
правопорушення так і про судове
засідання.

Прокурор Добролюбов В.А. заперечував
проти задоволення клопотання про
поновлення строку на апеляційне
оскарження постанови суду першої
інстанції, оскільки строк був
пропущений без поважних причин, а в
матеріалах справи містяться поштові
повідомлення про виклик ОСОБА_4 до
суду.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши
матеріали справи та дослідивши доводи
клопотання ОСОБА_4 про поновлення
пропущеного процесуального строку на
оскарження постанови місцевого суду в
апеляційному порядку, приходить до
висновку, що клопотання задоволенню не
підлягає, а апеляційна скарга підлягає
поверненню апелянту, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржена
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або
прокурором протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна
скарга, подана після закінчення цього
строку, повертається апеляційним судом
особі, яка її подала, якщо вона не
заявляє клопотання про поновлення
цього строку, а також якщо у поновленні
строку відмовлено.

Згідно вимог ст. 289 КУпАП, строк на
оскарження постанови по справі про
адміністративне правопорушення може
бути поновлений тільки у тому разі,
коли він пропущений з поважних причин.

Дослідженням матеріалів справи про
адміністративне правопорушення
встановлено, що постанова суду першої
інстанції, якою ОСОБА_4 визнано винною у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483
Митного Кодексу України була винесена
районним судом 13 березня 2014 року, тоді
як апеляційна скарга апелянтом подана
лише 25 червня 2014 року, тобто після
закінчення, встановленого законом
десятиденного строку на апеляційне
оскарження постанови суду у справі про
адміністративне правопорушення.

Разом з цим, дослідженням доводів
клопотання ОСОБА_4 про поновлення
пропущеного строку на апеляційне
оскарження постанови суду щодо нього
судом апеляційної інстанції
встановлено, що в заявленому
клопотанні апелянтом не наведено
жодної переконливої обставини, яка б
об'єктивно позбавляла її можливості
своєчасно подати апеляційну скаргу, а
вказані в обґрунтування клопотання
доводи не належать до поважних причин
пропуску процесуального строку.

З огляду на викладене, апеляційний суд
приходить до висновку про те, що ОСОБА_4
пропустила, передбачений ч. 2 ст. 294
КУпАП, строк на апеляційне оскарження
постанови суду у справі про
адміністративне правопорушення без
поважних причин і законних підстав для
його поновлення не вбачається, у
зв'язку з чим апеляційна скарга не може
бути прийнята до розгляду.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання
ОСОБА_4 про поновлення строку на
апеляційне оскарження постанови
Кіровського районного суду міста
Дніпропетровська від 13 березня 2014 року
щодо ОСОБА_4.

Апеляційну скаргу на постанову
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 13 березня 2014 року
у справі щодо ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4.

Постанова набирає законної сили
негайно, остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області

Н.В.Коваленко