Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/291/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
Бондарчук Р.< Суддя-доповідач По
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2014 року суддя судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області

Бондарчук Р.А.,

з участю особи, яка подала скаргу

ОСОБА_3,

представника особи, яка подала скаргу -
адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кіровограда
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
судді Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 04 червня 2014 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Олександрії, Кіровоградської області,
громадянина України, українця, з повною
вищою освітою, який працює
водієм-механіком в ПП «Хлібороб»,
розлученого, на утриманні 1 малолітня
дитина, проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 130 ч. 3 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
(далі КУпАП) та призначено
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами на строк 2 роки
з оплатним вилученням транспортного
засобу, -

в с т а н о в и в:

Оскарженою постановою судді
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 04 червня
2014 року ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 3
КУпАП і накладено на нього
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами на строк 2 роки
з оплатним вилученням транспортного
засобу.

Згідно постанови, 03.03.2014 року о 23
год. 30 хв., ОСОБА_3, по вул. К.Лібкнехта в
м. Олександрії, Кіровоградської
області, керував транспортним засобом
ГАЗ 33021, номерний знак НОМЕР_1, двічі
протягом року з явними ознаками
алкогольного сп'яніння (різкий запах
алкоголю з ротової порожнини на
відстані). Від проходження медичного
огляду на визначення стану
алкогольного сп'яніння відмовився в
присутності свідків, чим порушив п. 2.5
ПДР України, тобто, вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 130 ч. 3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати постанову судді
міськрайонного суду та закрити
провадження у справі.

В обґрунтування поданої апеляційної
скарги апелянт зазначив, що обставини
викладені в протоколі про
адміністративне правопорушення не
відповідають дійсним обставинам події
правопорушення; суддею міськрайонного
суду не дано оцінки тому факту, що
пояснення в протоколі ним надавалися
під психологічним тиском з боку
працівників ДАІ, а один свідок є
працівником ДАІ, а іншого свідка
взагалі на місці події не було. Також,
суддя не врахував, що він працює водієм,
при цьому використовує свій власний
автомобіль, за місцем проживання та
роботи характеризується позитивно.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
вважаю, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а постанову
судді суду першої інстанції змінити,
виходячи з таких підстав.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає
у разі відмови особи, яка керує
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо вживання лікарських препаратів,
що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника
міліції пройти в установленому порядку
медичний огляд для визначення стану
алкогольного сп'яніння, впливу
наркотичних чи токсичних речовин, що
передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху
України.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення, 03.03.2014
року о 23 год. 30 хв., ОСОБА_3, по вул.
К.Лібкнехта в м. Олександрії,
Кіровоградської області, керував
транспортним засобом ГАЗ 33021, номерний
знак НОМЕР_1, двічі протягом року з
явними ознаками алкогольного сп'яніння
(різкий запах алкоголю з ротової
порожнини на відстані). Від проходження
медичного огляду на визначення стану
алкогольного сп'яніння відмовився в
присутності свідків, чим порушив п. 2.5
ПДР України (а.с. 1).

Крім протоколу про адміністративне
правопорушення, матеріали справи
містять письмові пояснення
громадянина ОСОБА_5 та інспектора
ОСОБА_6, згідно яких ОСОБА_3 відмовився
від проходження огляду на визначення
стану алкогольного сп'яніння. Згідно
пояснень самого ОСОБА_3, які містяться в
протоколі про адміністративне
правопорушення, останній зобов'язався
не керувати транспортним протягом 8-ми
годин, тобто визнав свою вину (а.с. 1-3).

За таких обставин, вважаю, що суддею
суду першої інстанції обґрунтовано
зроблено висновок про наявність в діях
ОСОБА_3 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130
КУпАП - відмова від проходження у
встановленому порядку огляду на
визначення стану алкогольного
сп'яніння.

Слід також зазначити, що в апеляційній
скарзі правопорушник не заперечує, що
він відмовився від проходження огляду
на визначення стану алкогольного
сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що
обставини викладені в протоколі про
адміністративне правопорушення не
відповідають дійсним обставинам події
правопорушення є необґрунтованими та
спростовуються вищевикладеним.

Посилання апелянта на те, що суддею
міськрайонного суду не дано оцінки
тому факту, що пояснення в протоколі
ним надавалися під психологічним
тиском з боку працівників ДАІ є не
належними, оскільки такі дії
працівників ДАІ у встановленому
законом порядку не оскаржувалися. Крім
цього, апеляційний суд вважає, що,
оскільки вина правопорушника повністю
підтверджена матеріалами справи і до
такого висновку обґрунтовано дійшов
суддя суду першої інстанції, то такі
посилання порушником надані з метою
ухилення від адміністративної
відповідальності.

Твердження скаржника про те, що він
працює водієм, при цьому використовує
свій власний автомобіль є слушними,
але не впливають на кваліфікацію дій
правопорушника, не спростовують його
вини у вчиненні адміністративного
правопорушення та не можуть бути
підставами для закриття провадження у
справі у зв'язку з відсутністю в діях
порушника складу адміністративного
правопорушення.

Відповідно до ст. 294 ч. 7 КУпАП суд
апеляційної інстанції не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
протокол про адміністративне
правопорушення складений відносно
ОСОБА_3 за ст. 130 ч. 3 КУпАП і за що його
було притягнуто до адміністративної
відповідальності судом першої
інстанції.

Однак, відповідальність за частиною
третьою статті 130 КУпАП настає у разі
вчинення дій, передбачених частиною
першою цієї статті, вчиненні особою,
яка двічі протягом року піддавалась
адміністративному стягненню за
керування транспортними засобами у
стані алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або під впливом
лікарських препаратів, що знижують їх
увагу та швидкість реакції, за відмову
від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, що знижують їх увагу та
швидкість реакції.

Постановою судді Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 23.10.2013 року ОСОБА_3
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді громадських робіт.

Постановою судді Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 17.02.2014 року провадження у
справі про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ст. 130 ч. 2 КУпАП закрито, а матеріали
передано на розгляд трудового
колективу «Хлібороб». Тобто, за даною
постановою на правопорушника ОСОБА_3 не
було накладено адміністративне
стягнення.

За вказаних обставин, постанова
підлягає скасуванню. Факт відмови
ОСОБА_3 від проходження медичного
огляду на визначення стану
алкогольного сп'яніння, вчинене особо,
яка двічі протягом року піддавалася
стягненню за правопорушення,
передбачене ст.. 130 КУпАП не знайшов
свого підтвердження, а в діях ОСОБА_3
міститься склад правопорушення -
відмова особи, яка керує транспортним
засобом, від проходження, відповідно до
встановленого порядку, огляду на стан
алкогольного сп'яніння, що
підтверджується поясненнями свідків
та не заперечується самим
правопорушником, яке вчинене повторно
протягом року.

Отже, правопорушення вчинене ОСОБА_3
03.03.2014 р. кваліфікується за ст. 130 ч. 2
КУпАП

На підставі викладеного, вважаю, що
суддею районного суду безпідставно
притягнуто правопорушника до
адміністративної відповідальності за
ст. 130 ч. 3 КУпАП, а тому постанову судді
суду першої інстанції необхідно
змінити.

Крім того, відповідно до ст. 38 ч. 2 КУпАП,
якщо справи про адміністративні
правопорушення відповідно до цього
Кодексу чи інших законів підвідомчі
суду (судді), стягнення може бути
накладено не пізніше як через три
місяці з дня вчинення правопорушення, а
при триваючому правопорушенні - три
місяці з дня його виявлення.

З матеріалів справи вбачається, що
правопорушення вчинено 03.03.2014 року,
тобто на момент розгляду справи в
Олександрійському міськрайонному суду
Кіровоградської області закінчилися
строки накладення адміністративного
стягнення.

У відповідності з ст. 247 ч. 1 п. 7 КУпАП
провадження у справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочате, а розпочате
підлягає закриттю, якщо закінчились
строки, передбачені ст. 38 цього Кодексу.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Постанову судді Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 04 червня 2014 року про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ст. 130 ч. 3 КУпАП - змінити.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На підставі ст. 247 ч. 1 п. 7 КУпАП,
провадження по справі про притягнення
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП
закрити, у зв'язку із закінченням
строків накладення адміністративного
стягнення.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Р.А.
Бондарчук