Справа № 182/5554/14-п
Провадження № 3/0182/1113/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2014 року
м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області
НОВІКОВА О.В., розглянувши матеріал
адміністративної справи, яка надійшла
з Територіальної державної інспекції з
питань праці у Дніпропетровській
області, про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, проживає за адресою: АДРЕСА_1,
працюючого директором НКП
«Нікопольтеплоенерго» (реєстраційний
номер картки платника податків -
НОМЕР_1), за правопорушення передбачене
ст. 188-1 ч. 2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, директор НКП
«Нікопольтеплоенерго», (юридична
адреса підприємства: Дніпропетровська
область, м. Нікополь, пр. Трубників, 12-А),
будучи посадовою особою, яка виконує
організаційно-розпорядчі функції,
допустив порушення ст. 19 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», а саме:
підприємством надано до
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 р. за
встановленою чинним законодавством
про працю та загальнообов'язкове
державне соціальне страхування Формою
№ 10-ПІ із зазначенням
середньооблікової кількості
працівників облікового складу (осіб) -
266 осіб, середньооблікова кількість
штатних працівників, яким відповідно
до чинного законодавства встановлена
інвалідність - 9 осіб, кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог чинного
законодавства (осіб) - 11 осіб, у зв'язку з
чим норми законодавства стосовно
виконання нормативу та
працевлаштування інвалідів за 2013 р. в
кількості 11 осіб НКП
«Нікопольтеплоенерго», не виконано.

До суду 23.07.2014 року ОСОБА_1 не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений. Клопотань про
відкладення справи від правопорушника
не надійшло. З урахуванням того, що
відповідно до вимог ст. 268 КУпАП,
обов'язкова присутність особи при
розгляді даної категорії справ не
передбачена, враховуючи вимоги ст. 277
КУпАП, щодо строків розгляду справи,
вважаю можливим розглянути вказану
справи за відсутності ОСОБА_1, за
наявних письмових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» від 21.03.1991 року №
875 для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості
одного робочого місця.

Судом досліджено матеріали справи, а
саме:

- протокол про адміністративне
правопорушення № 040715/47 від 06.06.2014 р.
(а.с.1), в якому викладені обставини
вчинення правопорушення;

- письмові пояснення ОСОБА_1, в яких
останній вказав, що всі інваліди, які
зверталися для працевлаштування на
підприємства та за висновками МСЕК
мали можливість виконувати обсяг
робіт, відповідно до посадових
інструкцій, були працевлаштовані на
відповідні вакантні посади згідно
штатного розпису НКП
«Нікопольтеплоенерго». Однак,
враховуючи специфіку підприємства
працівникам-інвалідам, в
реабілітаційних картах, яких зазначені
обмеження для виконання окремих видів
робіт, необхідних на підприємстві, було
відмовлено у працевлаштуванні. Вважає,
що невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів
виникло не з вини підприємства. (а.с.2);

- акт перевірки додержання
суб'єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 04-07-15/62 від
06.06.2014 року (а.с.3-4);

- звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2013 р.
згідно якого середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу - 266 осіб,
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким відповідно до
чинного законодавства встановлена
інвалідність - 9 осіб, кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог чинного
законодавства - 11 осіб (а.с.6);

- наказ № 56 від 06.04.2012 року, згідно
якого на підставі розпорядження
Нікопольського міського голови від
27.03.2012 р. № 161 ТРЕГУБ А.С. приступив до
виконання обов'язків директора НКП
«Нікопольтеплоенерго» з 06.04.2012 року
(а.с.8);

- розпорядження № 406к від 06.12.2013
року, про продовження строку дії
контракту з ОСОБА_1 на посаді директора
НКП «Нікопольтеплоенерго» з 01.01.2014 року
по 31.12.2014 року (а.с.7).

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що
дії правопорушника ОСОБА_1
кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 188-1 КУпАП,
як невиконання посадовою особою, яка
користується правом приймати на роботу
і звільняти з роботи, нормативу робочих
місць для працевлаштування інвалідів.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1
свою провину не визнає, посилаючись на
специфіку підприємства.

Однак, такі твердження особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності не ґрунтуються на
положеннях Закону.

Так, згідно ч. 3 ст. 18 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» установи, які
використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Зі змісту ст. 18 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» вбачається, що
посадова особа, яка користується
правом приймати на роботу і звільняти з
роботи зобов'язана виділяти робочі
місця для працевлаштування інвалідів,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів.

Посилання у своїх письмових поясненнях
ОСОБА_1 на специфіку підприємства не
спростовують його провини в тому, що
ним не вжито заходів для виділення
штатних одиниць для працевлаштування
інвалідів, тобто не виконано нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, що є об'єктивною стороною
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.
188-1 КУпАП.

Метою адміністративного стягнення
відповідно до ст. 23 КУпАП є виховання
особи, яка вчинила правопорушення в
дусі додержання законів України,
поваги до правил співжиття, а також
запобігання вчиненню нових
правопорушень, як самим
правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення,
згідно з вимогами передбаченими ст. 33
КУпАП України враховуються характер
вчиненого правопорушення, особу
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини що пом'якшують та
обтяжують відповідальність.

Обставин які пом'якшують
відповідальність за адміністративне
правопорушення, передбачених ст. 34
КУпАП, судом встановлено не було.

При визначенні виду і розміру
стягнення, керуючись ст. 33 КУпАП
враховуючи характер скоєного
правопорушення, особу правопорушника,
ступінь його вини, майновий стан і
обставини, що пом'якшують та обтяжують
його відповідальність, вважаю, що до
ОСОБА_1 повинно бути застосовано
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у мінімальному розмірі і,
відповідно до ст. 23 КУпАП, це буде
достатньою мірою відповідальності, яка
досягне мети у вихованні
правопорушника, в дусі додержання
законів України, поваги до правил
співжиття, а також запобіганню нових
правопорушень як самим
правопорушником так і іншими особами.

Згідно з положенням ст. 40-1 КУпАП,
судовий збір у провадженні по справі
про адміністративне правопорушення у
разі винесення судом (суддею) постанови
про накладення адміністративного
стягнення сплачується особою, на яку
покладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 34, 40-1, 188-1 ч. 2, 221, 283
КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчинені
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.
188-1 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170
грн. (сто сімдесят грн.), на користь
держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.
(тридцять шість грн. 54 коп.).

Штраф має бути сплачений не пізніше, як
через п'ятнадцять днів з дня вручення
постанови про накладення штрафу, а в
разі оскарження або опротестування
такої постанови - не пізніше як через
п'ятнадцять днів з дня повідомлення про
залишення скарги або протесту без
задоволення, і повідомити про це суд
шляхом представлення документа про
його сплату.

У разі несплати штрафу у зазначений
строк в добровільному порядку, його
стягнення проводиться примусово і з
правопорушника стягується подвійний
розмір штрафу відповідно до положень ч.
2 ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена або на
неї може бути внесено подання
прокурора протягом десяти днів з
подачею апеляційної скарги, подання
прокурора до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Нікопольський міськрайонний суд.

Строк пред'явлення до виконання
три місяці.

Суддя: О. В. Новікова