Справа № 463/333/14
Головуючий у 1 інстанції: Лакомська
Провадження № 33/783/290/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року

м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в
складі:

головуючого судді: Вовка А.С.

з участю особи, притягнутої до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові справу про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову судді Личаківського
районного суду м. Львова від 27 травня
2014 року про притягнення останнього до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП та накладено стягнення у виді
позбавлення права керування усіма
видами транспортних засобів терміном
на 1 /один/ рік.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 08.03.2014р. о
03 год. 20 хв. керував автомобілем марки
ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 по вул.
Личаківській 55 у м. Львові у стані
алкогольного сп'яніння, чим порушив п.
2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить
постанову суду в частині накладення
адміністративного стягнення змінити,
призначивши стягнення у виді штрафу у
мінімальному розмірі.

Обґрунтовуючи заявлену в апеляційній
скарзі позицію, зазначає, що автомобіль
являється єдиним джерелом його
доходів, необхідний для роботи та
сімейних потреб. Акцентує на тому, що
правопорушення вчинив вперше, у
вчиненому розкаявся, а тому, з огляду на
обставини скоєння правопорушення та
положення ст.ст. 23, 33 КУпАП, міра
покарання є надто сувора.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, вислухавши
думку ОСОБА_1 в підтримання апеляційної
скарги, суддя приходить до переконання,
що апеляція підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість
апелянта у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є
обґрунтованим, відповідає фактичним
обставинам справи й підтверджується
сукупністю зібраних і перевірених у
судовому засіданні доказів, яким суддя
дав належну оцінку і навів у постанові.

Підтвердженням вищенаведеного є
протокол про адміністративне
правопорушення від 8 березня 2014 року
серії АБ2 № 325961 /а.с. 1/, з яким погодився
і сам правопорушник, актом медичного
огляду з метою встановлення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебуванням під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції № 012886 від 8
березня 2014 року та висновком щодо
результатів медичного огляду з метою
виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебуванням під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції № 12886/694 від 08.03.2014р., з
яких вбачається, що ОСОБА_1 08.03.2014р. о 03:30
год. перебував у стані алкогольного
сп'яніння.

ОСОБА_1 при апеляційному розгляді
справи, свою вину у скоєнні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП визнав, у вчиненому розкаявся.

Згідно ст.ст. 23,33 КУпАП адміністративне
стягнення є мірою відповідальності і
застосовується з метою виховання
особи, яка вчинила адміністративне
правопорушення, в дусі додержання
законів України, поваги до правил
співжиття, а також запобігання
вчинення нових правопорушень.

При накладенні стягнення враховується
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Однак, при накладенні
адміністративного стягнення на ОСОБА_1,
суд не в повній мірі дотримався вимог
ст.33 КУпАП, застосувавши щодо
останнього стягнення у виді
позбавлення права керування усіма
видами транспортних засобів терміном
на 1 /один/ рік.

Як вбачається з матеріалів
адміністративної справи, ОСОБА_1 працює
на посаді старшого охоронця відділу
охорони та відеонагляду ТзОВ «Пам'ять»,
де для виконання посадових обов'язків
на даній посаді є необхідність
наявності посвідчення водія /а.с. 24/, за
місцем праці ОСОБА_1 характеризується
позитивно /а.с. 12/.

Враховуючи наведене та приймаючи до
уваги, що апелянт правопорушення
вчинив вперше, щиро розкаявся у
вчиненому, а також те, що його батько -
ОСОБА_2, 1959 р.н., інвалід III групи, його
майновий стан, вважаю, що накладене на
ОСОБА_1 стягнення за своєю суворістю не
відповідає характеру вчиненого
правопорушення та особі
правопорушника, у зв'язку з чим
застосоване щодо останнього стягнення
у виді позбавлення права керування
усіма видами транспортних засобів
терміном на 1 /один/ рік слід змінити на
стягнення у виді штрафу, що буде
необхідним і достатнім для визначеної
ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та
запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових
правопорушень, частково змінивши
постанову суду 1-ї інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову судді Личаківського
районного суду м. Львова від 27 травня
2014 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 130 ч.1 КУпАП з накладенням стягнення
у виді позбавлення права керування
всіма видами транспортних засобів
терміном на 1 /один/ рік - змінити,
накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді
штрафу у розмірі 3500три тисячі
п'ятсотгривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на
користь держави у розмірі 36 гривень 54
коп.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
А.С.Вовк