АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/194/14 Справа №
707/1636/14-п Головуючий по 1 інстанції
Суходольський О.М. Категорія: ст. 173
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

"23" липня 2014 р. Суддя апеляційного
суду Черкаської області Шкреба Р.Д. з
участю адвоката ОСОБА_2, розглянувши
матеріали адміністративної справи, що
надійшли з Черкаського районного суду
Черкаської області за скаргою ОСОБА_3, -

в с т а н о в и л а :

Постановою судді Черкаського
районного суду Черкаської області від
23 червня 2014 року

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,

пенсіонер,
мешканка АДРЕСА_1, -

визнана винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.173 КУпАП і до неї
застосовано адміністративне стягнення
у виді штрафу в розмірі 85 гривень.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_3
05.06.2014 року близько 10 год. 00 хв., в с.
Червона Слобода Черкаського району
Черкаської області, на території
садового товариства «Дніпро»,
образливо чіплялася до ОСОБА_4, голосно
кричала, виганяла із земельної ділянки,
тим самим порушила громадський порядок
і спокій громадян, чим скоїла дрібне
хуліганство.

На вказану постанову ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу в якій просить
постанову суду скасувати та
провадження по справі закрити в зв'язку
з відсутністю в її діях складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.173 КУпАП. При цьому
посилається на те, що вирішуючи справу,
суд першої інстанції неповно дослідив
обставини справи, що призвело до
винесення незаконної, необґрунтованої
і необ'єктивної постанови про
притягнення її до адміністративної
відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Вказує на те, що судом не надана
належна оцінка наявним доказам в
матеріалах справи та не взяті до уваги
її пояснення та наявні в матеріалах
справи пояснення свідка ОСОБА_5, яка в
момент виникнення сварки знаходилась
біля воріт, саме тієї ділянки в СТ
«Дніпро» де відбувалась «сварка», та
бачила, як все насправді відбувалося та
хто дійсно почав сварку, що все що вона
робила, то це плакала і вмовляла
свекруху повернути їй її особисті речі
у зв'язку з фактичним припиненням
шлюбних відносин з своїм чоловіком
(сином ОСОБА_4.), а та в свою чергу
відмовлялась відкрити будинок,
ображала її нецензурною лайкою, махала
на неї сапою, кричала та погрожувала,
проклинала і т.д.

Заслухавши думку ОСОБА_3 та її
захисника ОСОБА_2 на підтримку
апеляції, перевіривши матеріали справи
і обміркувавши доводи апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляція підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до змісту протоколу про
адміністративне правопорушення серія
ЧК № 44-408657 від 05.06.2014 року ОСОБА_3
обвинувачується в тому, що вона 05.06.2014
року, близько 10 години 00 хвилин в с.
Червона Слобода Черкаського району
Черкаської області, на території
садового товариства «Дніпро»,
образливо чіплялася до ОСОБА_4, кричала
на неї, виганяла із земельної ділянки,
голосно висловлювала образи, чим
порушувала громадський порядок та
спокій громадян.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП, у
якості дрібного хуліганства
визнається нецензурна лайка у
громадських місцях, образливе чіпляння
до громадян та інші подібні дії, що
порушують громадський порядок і спокій
громадян.

Згідно ЗУ «Про заходи щодо
попередження та зменшення вживання
тютюнових виробів і їх шкідливого
впливу на здоров'я населення»
громадське місце є частиною будь-якої
будівлі, споруди, яка доступна або
відкрита для населення вільно, чи за
запрошенням або за плату, постійно,
періодично або час від часу, зокрема
під'їзди, а також підземні переходи,
стадіони.

З матеріалів справи вбачається, що
конфлікт між громадянами ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 трапився на території ділянки в
СТ «Дніпро», належної громадянці
ОСОБА_4 і становить собою земельну
ділянку під огородництво та будинок,
яка огороджена парканом і за своїми
ознаками не схожа на громадське місце,
тобто в даному випадку відсутня
обов'язкова ознака об'єктивної сторони
правопорушення.

Крім того, ОСОБА_3 під час судового
засідання у суді першої інстанції та у
суді апеляційної інстанції
категорично заперечувала той факт, що
даний конфлікт із ОСОБА_4 був
спровокований останньою, яка ображала
її нецензурною лайкою, махала на неї
сапою та погрожувала. Все що робила
вона - це плакала і вмовляла свекруху
повернути їй її особисті речі, в зв'язку
з фактичним припиненням шлюбних
відносин з своїм чоловіком (сином
ОСОБА_4.). і ніяких хуліганських дій
проти ОСОБА_4 вона не вчиняла.

В якості доказів винуватості ОСОБА_3 у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 173
КУпАП, суд першої інстанції послався на
зміст протоколу, що адміністративне
правопорушення, письмових пояснень
ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

В ході аналізу доказів суд першої
інстанції не врахував, що протокол про
адміністративне правопорушення та
його зміст не може сам по собі являться
доказом винуватості особи, оскільки
являється процесуальним документом, у
змісті якого особі висувається певне
обвинувачення.

Щодо показів свідків ОСОБА_4, ОСОБА_7,
ОСОБА_3 обґрунтовано вказує, що
висунуте їй обвинувачення базується
виключно на показах осіб, які були
протилежною стороною конфлікту, свідка
ОСОБА_8, яка є сусідкою ОСОБА_4 по
садовій ділянці.

Обґрунтувавши свій висновок про
винуватість ОСОБА_3 виключно показами
протилежної сторони конфлікту, а також
змістом документів, які були складені
на основі показів цих осіб, та не взявши
до уваги покази свідка ОСОБА_5 суд
першої інстанції допустив
необґрунтовану однобічність.

За клопотанням апелянта в судовому
засіданні у суді апеляційної
інстанції, була допитана свідок ОСОБА_5
про допит якої апелянт клопотала у суді
першої інстанції, однак клопотання
було відхилене.

Свідок ОСОБА_5 на момент виникнення
конфлікту знаходилась біля воріт
ділянки, де відбувалася «сварка» та
була очевидцем конфлікту, однак не була
стороною цього конфлікту. Вона також не
являється родичем чи близькою особою
апелянта. В судовому засіданні вона
показала, що на час конфлікту, все що
робила ОСОБА_3 - це плакала і вмовляла
свекруху повернути їй її особисті речі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
вважає, що суд першої інстанції не мав
достатньо допустимих доказів для
встановлення винуватості ОСОБА_3 у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.173
КУпАП, вважаючи його винуватість
доведеною лише на підставі показів
протилежної сторони конфлікту,
припустився помилки, недостатньо
врахувавши закріплений в Конституції
України принцип презумпції
невинуватості особи.

Тому суд апеляційної інстанції вважає
апеляційну скаргу ОСОБА_3
обґрунтованою, й вважає необхідним,
скасувавши постанову суду першої
інстанції, а провадження у справі про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ст. 173 КУпАП ОСОБА_3
закрити за відсутності в її діях складу
вказаного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Постанову Черкаського районного
суду Черкаської області від 23 червня 2014
року стосовно ОСОБА_3 - скасувати, а
провадження у справі про притягнення
до адміністративної відповідальності
за ст. 173 КУпАП ОСОБА_3 закрити за
відсутністю в її діях складу вказаного
правопорушення.

Постанова є остаточною й
оскарженню не підлягає.

Суддя
Р. Д. Шкреба