Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/2111/14-п
Головуючий у 1-й інст. Грубіян
Категорія ст. 130 КУпАП
Доповідач Городиський С. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року
м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду
Житомирської області Городиський С.С.,
за участю секретарів Кашенко Л.М. та
Дорошенко Н.В., апелянта, розглянувши
апеляційну скаргу:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Рівне
та жителя АДРЕСА_1,

на постанову Житомирського районного
суду Житомирської області від 29 травня
2014 року,

В С Т А Н О В И В:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП, та накладено на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 5950 (п'ять тисяч
дев'ятсот п'ятдесят) гривень.

Згідно постанови, 28 березня 2014 року о 00
годині 40 хвилин ОСОБА_2 керував
автомобілем марки "Мітсубісі L 300",
державний номер "НОМЕР_1" в м. Житомирі
по вул. Щорса з явними ознаками
алкогольного сп'яніння, та на вимогу
працівників міліції відмовився від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного сп'яніння, а так само
перебував у стані алкогольного
сп'яніння, чим порушив вимоги пункту 2.5,
2.9 "а" Правил дорожнього руху України і
вчинив правопорушення передбачене ч. 1
ст. 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу в якій просить поновити строк
апеляційного оскарження постанови
місцевого суду та скасувати
вищевказану постанову.

В обґрунтування апеляційних вимог
ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана
постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є необґрунтованою. Крім того,
апелянтом вказано на те, що він не був
присутнім при постановленні рішення
районного суду, а копію постанови
отримав лише 10.06.2014 року.

Заслухавши пояснення
апелянта на підтримку вимог
апеляційної скарги, дослідивши
пояснення свідків, перевіривши
матеріали справи, мотиви і доводи в
межах апеляційної скарги, апеляційний
суд дійшов висновку, що клопотання про
поновлення строку на апеляційне
оскарження підлягає задоволенню, а
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В скарзі порушено питання про
поновлення процесуального строку для
оскарження зазначеної постанови суду
першої інстанції. На обґрунтування
поважності причин, з яких був
пропущений строк на оскарження
постанови суду, апелянтом вказано, що
він не був присутнім при постановленні
оскаржуваного рішення, а копію
постанови отримав лише 10.06.2014 року.

Вказані доводи підтверджуються
матеріалами справи про
адміністративне правопорушення,
оскільки в справі нема даних, що
апелянт отримав копію постанови раніше
вказаної ним в апеляції дати.

За таких обставин апеляційний суд
дійшов висновку про поважність причин,
з яких строк на апеляційне оскарження
постанови суду був пропущений, а тому
вважає за необхідне поновити строк для
подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП
завданням провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
всебічне, повне і об'єктивне з'ясування
обставин кожної справи та вирішення її
в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються, зокрема, протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків.

Як зазначено в п. 2.5 ПДР України, водій
повинен на вимогу працівника міліції
пройти в установленому порядку
медичний огляд на визначення стану
алкогольного сп'яніння, впливу
наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди
водія на проведення огляду на стан
алкогольного сп'яніння, працівником
міліції з використанням спеціальних
технічних засобів або в разі незгоди з
його результатами огляд проводиться в
закладах охорони здоров'я.

Із матеріалів справи вбачається, що
висновок суду першої інстанції про
доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за
наведених у постанові обставин, є
правильним, обґрунтованим та
підтвердженим наявними у справі
доказами, які суд перевірив і дав
належну оцінку у їх сукупності, і
доводи апеляції цього не спростовують.

Пояснення свідка ОСОБА_3, викладені в
заяві та оголошені в судовому
засіданні апеляційного суду,
узгоджуються з поясненнями свідків,
викладеними в протоколі про
адміністративне правопорушення та
поясненнями свідка ОСОБА_4, про те, що
ОСОБА_2 на пропозицію інспектора ДАІ
відмовився пройти огляд для визначення
стану алкогольного сп'яніння. Крім того
свідок ОСОБА_3 доповнив свої пояснення
та зазначив, що водій ОСОБА_2 мав ознаки
алкогольного сп'яніння та погрожував
йому.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
надав показання, які відповідають
матеріалам справи та кореспондуються з
поясненнями свідків, зазначеним в
протоколі про адміністративне
правопорушення. Зокрема, ОСОБА_4 вказав,
що ОСОБА_2 було запропоновано пройти
огляд для визначення стану
алкогольного сп'яніння на приладі
«Драгер», на що останній відмовився при
свідках.

Пояснення свідка ОСОБА_5, наданими в
судовому засіданні, суд апеляційної
інстанції не бере до уваги, оскільки
останній є братом ОСОБА_2, який
притягується до адміністративної
відповідальності.

Доводи апелянта про те, що він не
керував автомобілем, а знаходився в
ньому в якості пасажира,
спростовуються даними протоколу про
адміністративне правопорушення,
наданими в апеляційному суді
поясненнями свідків ОСОБА_4 та
письмовими поясненнями ОСОБА_3,
наданими в апеляційний суд, та
письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6.

Так, протокол про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 444990 від
28.03.2014 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130
КУпАП складений відповідно до вимог ст.
256 КУпАП і порушень при його складанні,
що стали б підставою для скасування
постанови суду, не вбачається.

Істотних порушень вимог закону, що
стали б підставою для скасування
постанови суду, з наведених апелянтом
мотивів, апеляційним судом не
встановлено, а тому апеляція ОСОБА_2
задоволенню не підлягає.

Так, суд повно, всебічно і об'єктивно
дослідив докази по справі за наведених
у постанові обставинах, дав їм належну
юридичну оцінку і дійшов вірного
висновку про наявність у діях ОСОБА_2
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 5950
(п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят)
гривень, суд першої інстанції врахував
обставини справи, характер
правопорушення, особу правопорушника
та те, що останній не визнав свою
винуватість у вчиненні
адміністративного правопорушення.
Адміністративне стягнення накладено
у відповідності з вимогами ст. 33
Кодексу України про адміністративне
правопорушення і відповідає ступеню
тяжкості вчиненого адміністративного
правопорушення.

З урахуванням викладеного, апеляційний
суд дійшов висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
постанова суду першої інстанції
залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

поновити строк для подання ОСОБА_2
апеляційної скарги на постанову
Житомирського районного суду
Житомирської області від 29 травня 2014
року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Житомирського
районного суду Житомирської області
від 29 травня 2014 року, - без змін.

Постанова суду набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя апеляційного суду

Житомирської області С.С.
Городиський