Номер провадження: 33/785/436/14
Номер справи місцевого суду: 501/2693/14-п
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2014 року
м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської
області Прібилов В.М., розглянувши
скаргу ОСОБА_1 на постанову судді
Іллічівського міського суду Одеської
області від 25.06.201 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого
за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на два
роки.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1
притягнутий до адміністративної
відповідальності за те, що він 24.05.2014
року о 23 годині 50 хвилин в м.
Іллічівську по вул. Героїв Сталінграду,
11 керував автомобілем марки "TOYOTA AVENSIS"
державний номер НОМЕР_1 згідно висновку
медичного огляду № 118 від 25.05.2014 року у
стані алкогольного сп'яніння. Від
підпису в протоколі відмовився у
присутності двох понятих, чим порушив
п. 2.5, п. 2.9 правил дорожнього руху.

Таким чином, суддею було встановлено,
що ОСОБА_1 своїми діями, що виразилися в
керуванні транспортним засобом в стані
алкогольного сп'яніння, скоїв
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130
КУпАП.

Заперечуючи проти постанови судді,
ОСОБА_1 у скарзі вказав, що з постановою
суду він не згоден, вважає, що протокол
та висновок лікаря не відповідають
дійсності, вимогам закону та були
оформлені з численними порушеннями
відповідного законодавства України.

Вказав на те, що працівник ВДАІ м.
Іллічівська не пропонував йому пройти
огляд для визначення стану
алкогольного сп'яніння, а він сам
заявив вимогу провести огляд на стан
алкогольного сп'яніння, що
підтверджено відсутністю у протоколі
відповідних даних виявлення первісних
ознак перебування його у стані
алкогольного сп'яніння.

Огляд його на стан алкогольного
сп'яніння взагалі не проводився,
оскільки лікар його особу не
пересвідчив та взагалі його не оглянув,
а лише подивився на нього. Жодні
біологічні предмети в нього не були
відібрані всупереч його наміру
провести медичний огляд. Висновок було
складено у порушення Інструкції "Про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції", яка затверджена
Наказом Міністерства внутрішніх справ
України та Міністерства охорони
здоров'я України 09.09.2009 року № 400/666, на
ньому відсутня печатка закладу охорони
здоров'я, він не був зареєстрований у
відповідному журналі та крім того йому
не було надано примірник складеного
висновку.

При подальшому ознайомленні з актом
медичного огляду ним було виявлено ряд
грубих порушень порядку проведення
огляду, в зв'язку з чим вважає
зазначений в акті заключний діагноз, а
саме: алкогольне сп'яніння -
безпідставним та необґрунтованим.

Крім того важає, що судом першої
інстанції справа була розглянута
поверхнево та не всебічно, з порушенням
вимог ст.ст. 245, 252 КУпАП, оскільки
обставини, зазначенні в протоколі
адміністративного порушення, акті та у
висновку не знаходять свого
підтвердження та не є доведеними, в
зв'язку з чим просить постанову судді
скасувати та закрити провадження у
справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, допитавши
свідка ОСОБА_2, дослідивши доводи
апеляційної скарги та матеріали справи
вважаю, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, постанова судді
скасуванню, а провадження у справі
закриттю, за наступних підстав:

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП,
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають істотне значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП,
доказами у справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото і кінозйомки, відеозапису,
які використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

У судовому засідання суду
апеляційної інстанції ОСОБА_1
підтвердив викладені ним в апеляції
фактичні обставини його зупинки,
проведення за його ініціативою у
Іллічівській басейновій лікарні
медичного огляду. Разом з тим наполягав
на тому, що огляд був проведений у
порушення вимог інструкції, оскільки
лікарем він не оглядався, у нього не
були відібрані зразки біологічного
середовища для встановлення стану
сп'яніння. Крім того заперечував факт
того, що ним було повідомлено лікаря
про вживання ним пива, разом з тим,
пояснив, що пиво може бути і
безалкогольним.

Допитана у судовому засіданні
суду апеляційної інстанції свідок
ОСОБА_2 підтвердила надані нею в суді 1-ї
інстанції пояснення, та пояснила, що
стан алкогольного сп'яніння був нею
встановлений по поведінці ОСОБА_1, який
був загальмований, на її питання
відповідав не одразу, потім вів себе
збуджено. Разом з тим, з його слів їй
стало відомо, що він вжив два літра
пива, що знайшло своє підтвердження при
складанні акту. Заходів стосовно
встановлення перевірки наявності у
нього запаху алкоголю з порожнини рота
не приймала. Копію висновку ОСОБА_1 вона
не надавала і з результатами
проведеного огляду його не знайомила.

Інструкцією "Про виявлення у
водіїв транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції", яка
затверджена Наказом Міністерства
внутрішніх справ України та
Міністерства охорони здоров'я України
09.09.2009 року № 400/666 встановлений порядок
та процедура проведення огляду на стан
сп'яніння в закладах охорони здоров'я і
оформлення його результатів.

У відповідності до п.1.3 зазначеної
інструкції, ознаками алкогольного
сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини
рота; порушення координації рухів;
порушення мови; виражене тремтіння
пальців рук; різка зміна забарвлення
шкірного покриву обличчя; поведінка, що
не відповідає обстановці.

На запитання апеляційного суду
ОСОБА_2, вказати на будь-яку встановлену
під час огляду визначеною зазначеною
інструкцією ознаку алкогольного
сп'яніння, на підставі якої вона
прийшла до висновку про перебування
ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння -
не змогла.

Як вбачається з акту медичного
огляду №118 від 25.05.2014 року, крім
зазначення в акті огляду вживання
пива, приблизно біля 2 літрів і
зазначення загальмованої поведінки
ОСОБА_1, в зазначеному акті є в
наявності записи стосовно
орієнтування його на момент огляду на
місці, не встановлення порушення
мовної здатності, відсутності ознак
нервово-психічних захворювань. Також в
акті медичного огляду не зазначено
жодного встановленого інструкцією
ознаку, який вказує на перебування
ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, зазначений акт
медичного огляду не містить усіх
реквізитів, які зазначені у ньому та
складений у порушення вимог
вищезазначеної інструкції, а саме п.3.5 -
лікарем не оглянуті документи на
підтвердження особи ОСОБА_1 та в графі 3
безпідставно зазначено прізвище
працівника ДАІ; п.3.17 - не повідомлено
оглянуту особу про результати
висновку; п.3.18 записи в акті містять
формулювання "норма, тобто N", що є
недопустимим; та п.3.20 - висновок
складений у двох примірниках, а не в
трьох і один примірник не наданий
оглянутій особі і він не ознайомлений з
результатами огляду.

У відповідності до п.3.22
зазначеної інструкції, висновки щодо
результатів медичного огляду осіб на
стан сп'яніння, складені з порушенням
вимог цієї Інструкції, вважаються
недійсними.

Апеляційний суд вважає, що
твердження лікаря ОСОБА_2 про
повідомлення ОСОБА_1 вживання ним пива
з урахуванням заперечення цього факту
з боку ОСОБА_1 не може однозначно
свідчити про його перебування на час
огляду у стані алкогольного сп'яніння.

За таких обставин вважаю, що в
результаті проведення огляду не було
встановлено жодного ознаку, який
вказує на перебування ОСОБА_1 у стані
алкогольного сп'яніння і приходжу до
висновку, що докази на підтвердження
його перебування у такому стані -
відсутні, а тому посилання посадової
особи ДАІ, яка склала відповідний
протокол про адміністративне
правопорушення на висновок медичного
огляду №118 від 25.02.2014 року, виданий на
підставі акту медичного огляду,
складеного у порушення вимог
відповідної інструкції є
безпідставним.

Крім того, як видно з протоколу
про адміністративне правопорушення та
зі змісту постанови судді суду першої
інстанції, у них зазначено, що водій
ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5. Правил
дорожнього руху, який передбачає
відмову від проходження медичного
огляду на стан сп'яніння.

Як вбачається з матеріалів справи
і фабули зазначеного у протоколі про
адміністративне правопорушення, а
також підтверджено апелянтом у суді
апеляційної інстанції, ОСОБА_1 не
відмовлявся від проходження огляду,
тому застосовування до дій водія
ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.5 Правил
дорожнього руху, суперечить фактичним
обставинам справи, оскільки вважаю
встановленим той факт, що він цього
пункту ПДР не порушував.

Розглядаючи справу, суддя суду 1-ї
інстанції не перевірив належним чином
зазначені у поясненнях ОСОБА_1 доводи,
не надав правову оцінку наданому на
підтвердження його винуватості у
сукупності з іншими матеріалами справи
акту медичного огляду і наданим в
судовому засіданні суду 1-ї інстанції
свідченням лікаря ОСОБА_2 та не
забезпечивши повноту, всебічність і
об'єктивність судового розгляду,
дійшов висновку, який не відповідає
фактичним обставинам справи.

За таких обставин, вважаю, що
ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1
КУпАП - безпідставно, оскільки у його
діях відсутній склад зазначеного
адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги, протесту прокурора суд
апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи
протест прокурора без задоволення, а
постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити
провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову
постанову;

4) змінити постанову.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП,
провадження у справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочате, а розпочате
підлягає закриттю у разі відсутності
події і складу адміністративного
правопорушення.

За таких обставин, постанова судді суду
першої інстанції від 25 червня 2014 року
підлягає скасуванню, а провадження у
справі закриттю у зв'язку з відсутністю
в діях ОСОБА_1 складу адміністративного
правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
247, 294 КУпАП, апеляційний суд Одеської
області,-

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову судді Іллічівського
міського суду м. Одеси від 25 червня 2014
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 130 ч.1 КУпАП у виді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 2 роки - скасувати, а
провадження у справі закрити у зв'язку
з відсутністю у його діях складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області
В.М. Прібилов.