Справа № 369/4758/14-п Головуючий у І
інстанції Лисенко В.В.Провадження №
33/780/532/14 Доповідач у 2 інстанції
ПОСТАНОВА

Іменем України

« 8 » липня 2014 року
м. Київ

Апеляційний суд Київської області в
складі судді Ященко І.Ю., за участю
правопорушниці ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову судді
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 26 травня 2014 року,
якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, українку, гр.
України, зареєстровану в АДРЕСА_1,
проживаючу в АДРЕСА_2,-

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і
піддано адміністративному стягненню у
виді позбавлення права керування всіма
видами транспортних засобів строком на
2 роки,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто
до адміністративної відповідальності
за те, що вона 18.05.2014р. о 16 год.45хв. в м.
Боярка по вул.Білогородська керуючи
автомобілем марки «CRYSLLER» д/н «НОМЕР_1» з
явними ознаками алкогольного
сп'яніння, відмовилася від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан сп»яніння, чим порушила
п. 2.5 ПДР України та вчинила
адміністративне правопорушення
передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову надійшла апеляційна
скарга ОСОБА_1, в якій вона просила
поновити їй строк на апеляційне
оскарження пропущений у зв'язку з
перебуванням на лікарняному, постанову
суду скасувати, а провадження відносно
неї закрити за відсутністю в її діях
складу адміністративного
правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
апелянт послалася на неповноту та
необ'єктивність розгляду справи,
оскільки справа розглянута без її
участі, судом не взято до уваги те, що
вона самостійно пройшла огляд на стан
сп»яніння і відповідно до висновку
ознак сп'яніння в неї не виявлено.

В змінах до апеляційної скарги ОСОБА_1
просить постанову суду змінити в
частині стягнення і обрати їй
адмінстягнення у вигляді штрафу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, яка в
судовому засіданні просила змінити
постанову і призначити їй штраф,
перевіривши матеріали справи та доводи
скарги, апеляційний суд вважає, що
строк на апеляційне оскарження
постанови підлягає поновленню,
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова судді зміні з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що дана
справа розглянута у відсутності
ОСОБА_1, апеляційна скарга нею подана
13.06.2014 року, тобто з пропущенням
10-денного строку на оскарження
постанови.

Разом з тим, згідно розписки копію
постанови ОСОБА_1 отримала 29.05.2014р.
Згідно копії лікарняного листа серії
АГМ №118474 від 7.06.2014р. ОСОБА_1 в період з
7.06. по 13. 06 2014р. перебувала на
амбулаторному лікуванні.

Враховуючи наведене, апеляційний суд
вважає, що строк на оскарження
постанови ОСОБА_1 пропущений з
поважних причин, тому він підлягає
поновленню.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо
відсутності в її діях складу
адмінправопорушення є безпідставними.

Висновок судді про доведеність
винності ОСОБА_1, у вчиненні вказаного
правопорушення, є обґрунтованим,
відповідає фактичним обставинам
справи та підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами.

Посилання апеляційної скарги на те, що
самозвернення ОСОБА_1 до медичного
закладу для огляду на стан сп»яніння,
відповідає встановленому
законодавством порядку огляду на стан
сп»яніння, не ґрунтується на вимогах
закону.

Відповідно до ч.4 ст. 266 КУпАП огляд осіб
на стан алкогольного, наркотичного чи
іншого сп»яніння у закладі охорони
здоров»я та складення висновку за
результатами огляду проводиться в
присутності працівника міліції.

Згідно п.2.9 Інструкції про виявлення у
водіїв транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп»яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції
затвердженої наказом Міністерства
Внутрішніх справ України та
Міністерства охорони здоров»я України
9.09.2009р. № 400/666 з метою забезпечення
достовірності результатів огляду
водіїв транспортних засобів, які мають
бути оглянуті в закладах охорони
здоров»я, уповноважена особа
Державтоінспекції МВС забезпечує
доставку цих осіб до найближчого
закладу охорони здоров»я не пізніше
ніж протягом двох годин з моменту
виявлення підстав для його проведення.

З врахуванням наведених норм звернення
ОСОБА_1 до медичного закладу для огляду
на стан сп»яніння самостійно не
відповідає вимогам закону.

Таким чином висновок судді про
винність ОСОБА_1 у відмові від
проходження огляду на стан
алкогольного сп'яніння відповідно до
встановленого порядку є обгрунтованим.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1
ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_1 не була повідомлена про час та
місце розгляду справи є надуманими,
оскільки у протоколі про
адміністративне правопорушення ( а.с.1)
зазначено дату та місце розгляду
справи про що ОСОБА_1 була повідомлена
під розпис.

Разом з тим, доводи правопорушниці
ОСОБА_1 про суворість призначеного
адміністративного стягнення є
обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.ст.23,33 КУпАП
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень.
Стягнення за адміністративне
правопорушення накладається у межах,
установлених цим Кодексом та іншими
законами України. При накладенні
стягнення враховуються характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність.

Як вбачається з постанови, при
призначенні ОСОБА_1 стягнення, суддею в
повній мірі не дотримано вказаних
вимог закону.

Так, з постанови судді вбачається, що
при накладенні стягнення, суддею
враховано характер та ступінь
суспільної небезпеки вчиненого
правопорушення.

Однак, позбавляючи ОСОБА_1 прав
керування транспортними засобами,
суддею не враховані всі обставини, які
впливають на призначення стягнення, а
також дані про особу порушниці.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 вперше притягується до
адміністративної відповідальності,
працює в ТОВ «ЮК «Імперія Де Юро» і її
робота пов'язана з поїздками, позитивно
характеризується за місцем роботи, має
на утриманні матір похилого віку.

Враховуючи сукупність вказаних
обставин, суд вважає, що, накладене на
ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення
прав керування, не відповідає вимогам
ст. 23,33 КУпАП, а тому постанова в частині
стягнення підлягає зміні з
позбавлення права керування
транспортними засобами на штраф у
розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

На підставі наведеного і керуючись
ст.294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Поновити строк на апеляційне
оскарження постанови судді
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 26.05.2014 року.

Постанову судді Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
26 травня 2014 року щодо ОСОБА_1 - змінити.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному
стягненню у виді штрафу в сумі 3 400грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя / підпис/

Згідно з оригіналом ______________ суддя І.Ю.
Ященко