Номер провадження: 33/785/322/14
Номер справи місцевого суду: 522/2937/14-п
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2014 року
м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області

у складі головуючого судді Джулая О.Б.

за участю прокурора Семенюк А.В.

ОСОБА_2

розглянувши подання прокурора на
постанову Приморського районного суду
м. Одеси, від 18 квітня 2014 року,

встановив:

зазначеною постановою стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Єреміївка Роздільнянського району
Одеської області, з вищою освітою,
колишнього заступника міського голови
з питань діяльності виконавчих органів
ради - директор департаменту міського
господарства Одеської міської Ради,
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за ч.1 ст. 172-6
Кодексу України про адміністративні
правопорушення,

було закрито провадження про
притягнення до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.
1 Кодексу України про адміністративні
правопорушення, в зв'язку з відсутністю
в його діях складу адміністративного
правопорушення.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_2,
займаючи у період з 21.03.2012 року по 16.12.2013
року посаду заступника міського голови
з питань діяльності виконавчих органів
ради - директора департаменту міського
господарства Одеської міської ради,
являючись суб'єктом відповідальності
за корупційне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 12 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», не подав у визначений
Законом термін декларацію про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру.

В поданні прокурор стверджує, що
постанова суду є необґрунтованою,
оскільки, на його думку, висновки суду,
викладені у постанові не відповідають
фактичним обставинам справи, та
приводить відповідні доводи.

На підставі вищевикладеного, прокурор
просить скасувати постанову суду,
прийняти нову постанову, якою визнати
ОСОБА_2 винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-6 КупАП та накласти на нього
адміністративне стягнення в межах
вказаної статті.

Вивчивши матеріали адміністративної
справи та доводи апеляційної скарги
суд приходить до висновку про те, що
подання прокурора не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» корупційне правопорушення -
це умисне діяння, що містить ознаки
корупції, вчинене особою, зазначеною у
частині першій статті 4 цього Закону, за
яке законом установлено кримінальну,
адміністративну, цивільно-правову та
дисциплінарну відповідальність;
корупція - це використання особою,
зазначеною в частині першій статті 4
цього Закону, наданих їй службових
повноважень та пов'язаних із цим
можливостей з метою одержання
неправомірної вигоди або прийняття
обіцянки/пропозиції такої вигоди для
себе чи інших осіб або відповідно
обіцянка/пропозиція чи надання
неправомірної вигоди особі, зазначеній
в частині першій статті 4 цього Закону,
або на її вимогу іншим фізичним чи
юридичним особам з метою схилити цю
особу до протиправного використання
наданих їй службових повноважень та
пов'язаних із цим можливостей.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 пояснив, що не знав про
наявність обов'язку подавати
декларацію під час звільнення з посади
та невірно розумів вимоги ст.12 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» про те, що суб'єкти
декларування, які звільнились або
іншим чином припинили діяльність,
пов'язану з виконанням функцій держави
або місцевого самоврядування, подають
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період, не охоплений раніше поданими
деклараціями, оскільки в цій же нормі
зазначено, що суб'єкти декларування,
які звільнилися або іншим чином
припинили діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, зобов'язані
протягом одного року подавати за своїм
останнім місцем роботи декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за минулий рік.
Тому, вказану декларацію ним подано 17
лютого 2014 року.

Начальник відділу кадрів ОМР, ОСОБА_3,
пояснив, що зміни до Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», що передбачають обов'язкове
декларування майна, доходів, витрат та
зобов'язання фінансового характеру
суб'єктами декларування під час
звільнення з посади внесені згідно із
Законом № 224-VII від 14.05.2013 року та не були
доведені своєчасно до відома
працівників ОМР.

Крім того, ОСОБА_3 пояснив, що відділ
кадрів ОМР не інформував працівників
про наявність вказаних змін до
законодавства щодо протидії продукції
та про наявність обов'язку подавати
декларацію під час звільнення.

Між тим, з матеріалів справи
вбачається, що інформування з цих
питань відбулося лише 19.02.2014 року.

За таких обставин в діях ОСОБА_2
відсутній як умисел на вчинення
правопорушення, так і необережність,
тобто відсутня суб'єктивна сторона
правопорушення, а відповідно відсутній
склад правопорушення

За таких обставин, апеляційний суд
вважає висновки суду першої інстанції
про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад
адміністративного корупційного
правопорушення, є обґрунтований і не
находить підстав для скасування
постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Подання прокурора залишити без
задоволення.

Постанову Приморського районного суду
м. Одеси, від 18 квітня 2014 року, якою
закрито провадження по
адміністративній справі стосовно
ОСОБА_2, щодо якого був складений
протокол про корупційне
правопорушення, передбачене ст. 172-6 ч. 1
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області
(підпис) О.Б. Джулай