П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к
р а ї н и

13.03.2014
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської
області в особі судді Гошовського Г.М.
за участі представника особи, яку
притягнуто до адміністративної
відповідальності - адвоката ОСОБА_1 і
представника митного органу -
головного державного інспектора
відділу провадження у справах про
порушення митних правил Управління
боротьби з контрабандою та митними
правопорушеннями Чопської митниці
Міндоходів Савчук Х.В. розглянув справу
№33/777/76/2014, в якій ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканець АДРЕСА_1, водій ТОВ «Одрі»,
притягується до відповідальності як
такий, що вчинив порушення митних
правил, передбачене ст. 472 МК України.

Як зазначено у протоколі про порушення
митних правил № 1474/30502/13 від 11.06.2013,
ОСОБА_3 цього дня на митному посту
«Тиса» Чопської митниці не заявив за
встановленою формою в митній
декларації точні відомості про
переміщувані ним, як водієм рейсового
автобусу марки «Scania» НОМЕР_1, через
митний кордон України товари: 69 пляшок
іспанського виноградного вина
загальною місткістю 51,75 л у 3 картонних
коробках, які в такій кількості
підлягали обов'язковому письмовому
декларуванню та обмежені для
переміщення через митний кордон
України.

Дві з зазначених пляшок (1,5) відповідно
до п.2 ч.2 ст. 376 МК України повернуті
ОСОБА_3.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду постановою від
26.07.2013 визнав ОСОБА_3 винним у
правопорушенні, передбаченому ст. 472 МК
України, та наклав на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 31716 грн. 90 коп. з
конфіскацією безпосередніх предметів
порушення митних правил - 67 пляшок (50,25
л) іспанського виноградного вина.

ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення
строку на апеляційне оскарження
вмотивоване тим, що суд першої
інстанції розглянув справу без його
участі і тим, що про існування
постанови від 26.07.2013 йому стало відомо
28.01.2014. В апеляційній скарзі порушує
питання про скасування цієї постанови
і просить про звільнення його від
адміністративної відповідальності
шляхом застосування ст. 22 КУпАП.
Стверджує, що суд першої інстанції на
порушення вимог ст. 268 КУпАП порушив
його право на захист, та на порушення
вимог ст. 33 КУпАП не зважив на характер
правопорушення, його особу, майновий
стан, обставини, що пом'якшують його
відповідальність.

Зазначає, що вартість товару, визначена
митним органом, значно перевищує
справжню, що на його утриманні
перебувають дружина, донька, батьки,
які є пенсіонерами, та баба, отже розмір
штрафу не відповідає його матеріальним
можливостям.

Апеляційний суд заслухав пояснення
представника особи, притягнутої до
адміністративної відповідальності,
промову представника митного органу,
яка заперечила проти апеляційних
вимог, перевірив матеріали справи,
доводи сторін, а також викладені у
клопотанні та в апеляції, і вважає, що
клопотання підлягає до задоволення, а
апеляція - до часткового задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про
адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

В заяві від імені ОСОБА_3 на адресу
голови суду (а.с.13) зазначається про
його намір взяти участь у розгляді
справи, а даних про його своєчасне
сповіщення про місце і час її розгляду
ній немає. Отже вимоги ч.1 ст. 268 КУпАП
судом першої інстанції не додержано.

До справи приєднано супровідний лист
до копії постанови суду першої
інстанції, адресований ОСОБА_3 і
датований 21.11.2013. Апеляція подана
ОСОБА_3 07.02.2014. Даних про те, що про
винесення постанови йому стало відомо
раніше ніж за десять днів до цієї дати,
в справі немає. Тому відповідальність
за пропуск десятиденного строку на
апеляційне оскарження з дня винесення
постанови на нього покладена бути не
може.

На підставі викладеного апеляційний
суд вважає, що строк апеляційного
оскарження підлягає поновленню, а
постанова суду першої інстанції -
скасуванню.

Недекларування товарів комерційного
призначення, що переміщуються через
митний кордон України, підпадає під
ознаки ст. 472 МК України в випадках
незаявлення за встановленою формою
точних та достовірних відомостей
(наявність, найменування або назва,
кількість тощо) про товари
комерційного призначення, які
підлягають обов'язковому декларуванню
і тягне за собою адміністративну
відповідальність незалежно від форми
вини.

В протоколі про порушення митних
правил зазначено, що ОСОБА_3 подав до
митниці декларацію, в якій вказав про
наявність багажу з особистими речами в
кількості одного місця, підтвердив ці
відомості при усному опитуванні і
заперечив наявність будь-яких інших
товарів (а.с.1-5).

Однак під час митного контролю
транспортного засобу та особистих
речей ОСОБА_3 було виявлено три
картонні коробки у яких знаходилось 69
пляшок вина загальним вмістом 51,75 л, не
вказаних у митній декларації (а.с.6), які
ОСОБА_3 визнав за одержані ним від
малознайомої особи для передачі на
території України.

Апеляційний суд приймає пояснення
ОСОБА_3 митному органу до уваги і з
урахуванням даних, які містяться в
протоколі про порушення митних правил,
доходить висновку про наявність в його
діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 472 МК
України: в даному випадку 67 із 69-ти
пляшок вина не підпадали під перелік
товарів, які згідно ст. 370 МК України
можуть бути віднесені до особистих
речей громадян, а тому при переміщенні
через митний кордон України підлягали
обов'язковому декларуванню, чого
ОСОБА_3 не зробив.

Вирішуючи питання про подальший рух
справи, апеляційний суд виходить з
положення п.7 ст. 247 КУпАП, згідно якому
розпочате провадження в справі про
адміністративне правопорушення, в разі
закінчення на момент розгляду справи
строків, передбачених статтею 38 цього
Кодексу, підлягає закриттю. Частиною 2
ст. 38 КУпАП передбачено, що у справах
про адміністративні правопорушення
підвідомчих суду адміністративне
стягнення може бути накладено не
пізніш як через три місяці з дня
виявлення правопорушення. Оскільки цей
строк закінчився, справа підлягає
закриттю на підставі п.7 ст. 247 цього ж
Кодексу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання про поновлення строку на
апеляційне оскарження задовольнити,
строк на внесення апеляції поновити.

Апеляцію ОСОБА_3 задовольнити частково,
постанову судді Ужгородського
міськрайонного суду від 26.07.2013, якою
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 472 МК
України та піддано адміністративному
стягненню в вигляді штрафу в розмірі
31716 грн.90 коп. з конфіскацією
безпосередніх предметів порушення
митних правил, зазначених у протоколі
про порушення митних правил № 1474/30502/13
від 11.06.2013, скасувати.

Провадження в справі № 33/777/76/2014 на
підставі п.7 ст. 247 КУпАП: у зв'язку з
закінченням строку накладення
адміністративного стягнення, закрити.

Вилучені товари: 67 пляшок вина (50,25
л), зазначених у протоколі про
порушення митних правил № 1474/30502/13 від
11.06.2013 або їх вартість в сумі 31716 грн. 90
коп. повернути ОСОБА_3 або його
представнику.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя:
Гошовський Г.М.