АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/561/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Ушакова Н.Є. Доповідач - Коваленко
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Суддя Апеляційного суду
Дніпропетровської області Коваленко
Н.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду за участю
прокурора Карпенка Р.І. матеріали за
апеляційною скаргою прокурора
прокуратури Васильківського району
Дніпропетровської області на
постанову Васильківського районного
суду Дніпропетровської області від 02
липня 2014 року у справі про
адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є депутатом
Васильківської селищної ради
Васильківського району
Дніпропетровської області,
пенсіонерка, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_1,

звільнено від адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у зв'язку
з малозначністю правопорушення з
винесенням усного зауваження та
закриттям провадження у справі, -

ВСТАНОВИЛА :

Постановою Васильківського районного
суду Дніпропетровської області від 02
липня 2014 року ОСОБА_2 звільнено від
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-6 КУпАП у зв'язку з малозначністю
правопорушення з винесенням усного
зауваження.

При обставинах, зазначених в постанові
суду першої інстанції, ОСОБА_2, яка є
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення, а саме:
депутатом Васильківської селищної
ради Васильківського району
Дніпропетровської області в
одномандатному виборчому окрузі № 19, в
порушення вимог ст. 12 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» та ст. 8 Закону України «Про
статус депутатів місцевих рад» до 01
квітня 2014 року не подала до
Васильківської селищної ради
Васильківського району
Дніпропетровської області декларацію
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
2013 рік за формою, що додається до Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», тим самим вчинила
адміністративне корупційне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6
КУпАП.

Разом з цим, суд з наведених в постанові
мотивів, прийшов до висновку про
звільнення ОСОБА_2 від
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-6 КУпАП у зв'язку з малозначністю
правопорушення з винесенням усного
зауваження та закриття провадження у
справі.

Не погоджуючись з вказаною постановою
суду, прокурор 11 липня 2014 року подав
апеляційну скаргу, тобто в межах,
встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП,
десятиденного строку на оскарження
постанови суду. В апеляційній скарзі
прокурор просить дану постанову
скасувати та винести нову постанову,
якою визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та
накласти на неї адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
десяти неоподаткованих мінімумів
доходів громадян.

В обґрунтування апеляційної скарги
прокурор посилається на незаконність
постанови районного суду, оскільки
вона винесена з порушенням норм
чинного законодавства. Крім того,
звертає увагу суду апеляційної
інстанції на те, що місцевим судом не
враховано характер вчиненого ОСОБА_2
адміністративного правопорушення, у
зв'язку з чим застосовані щодо неї
заходи є м'якими та не сприяють
запобіганню нових правопорушень и
вихованню особи правопорушника.

Прокурор Карпенко Р.І. в судовому
засіданні апеляційного суду підтримав
апеляційну скаргу, підтвердив доводи
викладені в ній і просив її
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою притягнути ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки відсутні
підстави для визнання діяння
малозначним.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_2 не з'явилась, надала суду заяву
про слухання справи за її відсутності у
зв'язку з її віком та станом здоров'я, а
тому вона належним чином повідомлена
про дату, час і місце судового
засідання, апеляційний суд у
відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає
можливим розглянути справу без її
участі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши
прокурора, вивчивши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова районного
суду скасуванню з прийняттям нової
постанови з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280
КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно
та об'єктивно з'ясувати всі обставини
справи, встановити чи було вчинене
адміністративне правопорушення та чи
винна особа у його вчиненні, дослідити
наявні у справі докази, дати їм належну
правову оцінку і в залежності від
встановленого, прийняти мотивоване
законне рішення.

Аналізом матеріалів справи
встановлено, що в порушення зазначених
вимог закону, районним судом належним
чином не були з'ясовані обставини, щодо
вчинення ОСОБА_2, інкримінованого
корупційного адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-6 КУпАП, оскільки доводи апеляційної
скарги прокурора не спростовуються
матеріалами справи.

Викладений в постанові суду першої
інстанції висновок про доведеність
вини ОСОБА_2 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
відповідає фактичним обставинам
справи, є законним і обґрунтованим,
повністю узгодженим із наявними в
матеріалах справи доказами, в їх
сукупності та не оспорюється особою,
притягнутою до відповідальності.

Разом з тим, при застосуванні за ч. 1 ст.
172-6 КУпАП щодо ОСОБА_2 вимог ст. 22 КУпАП
судом першої інстанції не враховано
характер вчиненого нею
адміністративного правопорушення та
особу правопорушника, у зв'язку з чим,
на думку суду апеляційної інстанції,
звільнення ОСОБА_2 від
адміністративної відповідальності не
сприяє запобіганню вчинення нею нових
правопорушень і вихованню особи
правопорушника.

Таким чином, районний суд дійшов
хибного висновку про необхідність
звільнення ОСОБА_2 від
адміністративної відповідальності у
зв'язку з малозначністю правопорушення
з винесенням усного зауваження та
закриттям провадження у справі.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», суб'єкти декларування,
зобов'язані щорічно до 1 квітня
подавати за місцем роботи (служби)
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік за формою, що додається до
цього Закону. Суб'єкти декларування,
які звільняються або іншим чином
припиняють діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, подають
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період, не охоплений раніше поданими
деклараціями.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне
правопорушення визнається вчиненим
умисно, коли особа, яка його вчинила,
усвідомлювала протиправний характер
своєї дії чи бездіяльності,
передбачала її шкідливі наслідки і
бажала їх або свідомо допускала
настання цих наслідків.

В силу ч. 3 ст. 8 Закону України «Про
статус депутатів місцевих рад» -
депутати місцевих рад зобов'язані
щороку до 1 квітня подавати декларацію
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік за формою, що додається до
Закону України "Про засади
запобігання і протидії корупції" за
місцем роботи (служби), крім
самозайнятих осіб, безробітних, або
пенсіонерів, які подають зазначені
декларації до апаратів відповідних
місцевих рад або їх виконавчих
комітетів.

При цьому, з огляду на характер
вчиненого правопорушення, а також
ступінь вини ОСОБА_2, яка, як
встановлено судом апеляційної
інстанції, виражається в формі умислу,
оскільки вона усвідомлювала
протиправний характер своїх діянь,
передбачала їх шкідливі наслідки і
свідомо припускала їх настання,
викладені в обґрунтування апеляційної
скарги доводи є безумовними підставами
для скасування постанови місцевого
суду та прийняття нової постанови з
накладення на правопорушника
адміністративного стягнення в межах
санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_2, будучи
депутатом Васильківської селищної
ради Васильківського району
Дніпропетровської області в
одномандатному виборчому окрузі № 19 і
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення, в порушення
вимог ст. 12 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції» та ст.
8 Закону України «Про статус депутатів
місцевих рад» до 01 квітня 2014 року не
подала до Васильківської селищної ради
Васильківського району
Дніпропетровської області декларацію
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
2013 рік за формою, що додається до Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», тобто вчинила
корупційне адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6
КУпАП.

При цьому, апеляційним переглядом
встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні
вказаного корупційного
адміністративного правопорушення нею
не оспорюється та повністю
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами в їх сукупності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при
накладенні адміністративного
стягнення враховується характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують та
обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в
кожному конкретному випадку має бути
необхідним і достатнім для виправлення
правопорушника та попередження
вчинення ним нових правопорушень.

Таким чином, враховуючи конкретні
обставини справи, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про
можливість накладення на ОСОБА_2 за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-6 КУпАП адміністративного стягнення
у виді штрафу у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, оскільки, на переконання
апеляційного суду, таке
адміністративне стягнення в повній
мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_2 в
дусі додержання законів України,
поваги до правил співжиття, а також
запобіганню вчинення ним нових
правопорушень, в той час як інші, більш
м'які адміністративні стягнення, не
забезпечать досягнення мети
адміністративного стягнення.

За таких обставин, апеляційна скарга
прокурора підлягає задоволенню, а
постанова районного суду - скасуванню з
прийняттям нової постанови про
визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, з
накладенням адміністративного
стягнення у виді штрафу.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокуратури
Васильківського району
Дніпропетровської області -
задовольнити.

Постанову Васильківського районного
суду Дніпропетровської області від 02
липня 2014 року у справі про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_2 - скасувати.

Прийняти нову постанову Апеляційного
суду Дніпропетровської області, якою
визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне
стягнення у виді штрафу в сумі 170 (сто
сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили
негайно, остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області

Н.В.Коваленко