Справа № 359/5782/14-п Головуючий у І
інстанції Вознюк С. М.Провадження №
33/780/548/14 Доповідач у 2 інстанції
ГриненкоКатегорія 429
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 липня 2014 року суддя Апеляційного суду
Київської області Гриненко О.І.
розглянувши з участю представника
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_1, представника митного органу -
Захарова А.О., прокурора - Корнєвої С.А.,
апеляційну скаргу представника
Київської митниці Міндоходів на
постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 20 червня 2014 року, винесену відносно
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Бордо, Франція, громадянина Франції,
працюючого генеральним менеджером
компанії «COPER LIGHTING», проживає за
адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В
:

Постановою судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 20 червня 2014 року, ОСОБА_3 визнано
винним у порушенні митних правил, яке
передбачене статтею 471 Митного кодексу
України та накладено на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 1700 гривень зі стягненням
судового збору на користь держави.
Вилучену згідно протоколу про
порушення митних правил валюту в
розмірі 30 275 євро - повернуто ОСОБА_3.

Місцевим судом встановлено, що 23 травня
2014 року приблизно о 13 годині 30 хвилин,
громадянин Франції ОСОБА_3, який
прилетів до України з Нідерландів
літаком авіакомпанії «KLM», рейсом №1385,
в зоні спрощеного митного контролю
залу «Приліт» терміналу «Д» ДП
Міжнародного аеропорту «Бориспіль»,
обравши формою проходження митного
контролю проходження через «зелений
коридор», перемістив через митний
кордон України готівку в обсязі, що
перевищує норму переміщення готівки
фізичною особою, а саме в розмірі 40 275
євро, яка підлягала обов'язковому
письмовому декларуванню митному
органу, чим порушив порядок,
встановлений статтею 366 Митного
кодексу України та постановою
Правління Національного банку України
№148 від 27 травня 2008 року, тобто вчинив
правопорушення, передбачене ст. 471
Митного кодексу України.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
представник Київської митниці
Міндоходів подав апеляційну скаргу на
постанову судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 20 червня 2014 року, в якій просить
оскаржувану постанову судді скасувати
та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3
визнати винним у порушенні митних
правил, передбаченому ст. 471 МК України
та накласти на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з конфіскацією вилученої
готівки в розмірі 30 275 євро.

Не оспорюючи встановлені судом
фактичні обставини справи, апелянт
зазначає, що місцевий суд однобічно та
упереджено підійшов до накладення
стягнення на ОСОБА_3, безпідставно не
застосувавши стягнення у виді
конфіскації обмежених до переміщення
валютних цінностей, передбачене
санкцією статті 471 МК України як
обов'язкове. На думку апелянта, рішення
Європейського суду з прав людини
(справа Ісмаілов проти Російської
Федерації від 06.11.08), на яке послався
місцевий суд у постанові, не підлягає
застосуванню в даному провадженні,
оскільки винесене на підставі інших
обставин справи. Апелянт зазначає, що
суд першої інстанції, прийнявши
рішення про незастосування
конфіскації безпосередніх предметів
правопорушення, не оцінив майновий
стан особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, а
тому висновок суду про «індивідуальний
надмірний тягар» на ОСОБА_3 у разі
застосування конфіскації не
підтверджується матеріалами справи.
Також, представник Київської митниці
Міндоходів вказує, що посилання суду
першої інстанції на потенційну
можливість заподіяння незначної шкоди
державі порушенням митних правил не є
підставою незастосування
обов'язкового адміністративного
стягнення. Апелянт стверджує, що ОСОБА_3
систематично переміщується через
пункт пропуску у ДПМА «Бориспіль», а
тому порушення ним митних правил
свідчить про легковажне та зневажливе
ставлення до норм законодавства
України, у зв'язку з чим накладене на
нього стягнення у виді штрафу без
застосування конфіскації є
недостатнім для досягнення мети
адміністративного стягнення.

На зазначену апеляційну скаргу
представник особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_1 подав заперечення, в яких
вважаючи постанову судді місцевого
суду законною та обґрунтованою, просив
залишити її без зміни, а апеляцію
представника митного органу - без
задоволення.

Переглянувши справу за апеляційною
скаргою представника Київської
митниці Міндоходів, заслухавши його
пояснення, пояснення представника
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності та
прокурора вважаю, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

За наслідками перевірки рішення суду
першої інстанції в межах доводів
викладених в апеляційній скарзі,
встановлено, що при розгляді
матеріалів адміністративної справи,
судом належним чином були досліджені
докази, що містяться в матеріалах
справи, зокрема, дані, що містяться в
протоколі про порушення митних правил
(а.с. 2-5), протоколі опитування в справі
про порушення митних правил (а.с. 6-8),
доповідній записці головного
державного інспектора відділу митного
оформлення №1 митного поста
«Бориспіль-аеропорт» Київської
митниці Міндоходів (а.с. 9), відомостями,
що містяться в описах предметів,
переліку іноземної валюти, витягу щодо
курсу валют (а.с. 16-20), яким суд першої
інстанції дав належну оцінку та
обґрунтовано визнав ОСОБА_3 винним у
порушенні митних правил, яке
передбачене ст. 471 Митного кодексу
України.

Однак, при винесенні оскаржуваної
постанови місцевий суд не дотримався
вимог глави 67 Митного кодексу України
та статті 33 КУпАП, що призвело до
неправильного застосування
адміністративного стягнення відносно
ОСОБА_3.

За вчинення порушення митних правил,
передбаченого статтею 471 Митного
кодексу України передбачено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а у разі
якщо безпосередніми предметами
правопорушення є товари, переміщення
яких через митний кордон України
заборонено або обмежено
законодавством України, - також
конфіскацію цих товарів.

Судом першої інстанції встановлено, що
безпосередніми предметами
правопорушення, передбаченого статтею
471 МК України є валютні цінності в
розмірі 30 275 євро, які ОСОБА_3 не
задекларував при переміщенні через
митний кордон України.

Відповідно до п. 57 ч.1 ст.4 Митного
кодексу України, валютні цінності є
товарами.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 436 від 21 травня 2012 року «Про
затвердження переліків товарів, на які
встановлено обмеження щодо
переміщення через митний кордон
України» переміщення валютних
цінностей через митний кордон України
обмежено.

Згідно постанови Правління
Національного банку України № 148 від 27
травня 2008 року «Про переміщення
готівки і банківських металів через
митний кордон України», фізична особа -
нерезидент має право ввозити в Україну
готівку в сумі, що перевищує в
еквіваленті 10 000 євро за умови
письмового декларування митному
органу в повному обсязі.

Таким чином, валютні цінності є
товарами, переміщення яких через
митний кордон обмежено законодавством
України, а тому в разі, якщо вони є
безпосередніми предметами порушення
митних правих, передбаченого статтею 471
МК України, то підлягають обов'язковій
конфіскації.

Відповідно до статті 466 Митного кодексу
України, адміністративні стягнення за
порушення митних правил не може бути
застосовано інакше, як на підставі та в
порядку, що встановлені цим Кодексом та
іншими законами України, а тому суддею
місцевого суду безпідставно не
застосовано до громадянина ОСОБА_3
адміністративне стягнення у виді
конфіскації іноземної валюти.

Посилання суду щодо «індивідуального
надмірного тягара» на ОСОБА_3 у разі
конфіскації вилученої іноземної
валюти, відсутність судимостей, не
притягнення до адміністративної
відповідальності, легальне походження
вилучених коштів, потенційна
вірогідність заподіяння незначної
шкоди державі не є законними
підставами для незастосування
обов'язкового адміністративного
стягнення. Заповнення ОСОБА_3
декларації у Франції із внесенням суми
іноземної валюти, на що посилається
місцевий суд у постанові, жодним чином
не впливає на вид та розмір
адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, вважаю
правильним постанову місцевого суду
скасувати та прийняти нову постанову,
якою визнати ОСОБА_3 винним у порушенні
митних правил, передбаченому статтею 471
Митного кодексу України та накласти на
нього адміністративне стягнення у
межах санкції зазначеної статті, а саме
у виді штрафу з конфіскацією вилученої
іноземної валюти, оскільки втручання у
право ОСОБА_3 на мирне володіння своїм
майном в даному випадку є законним та
виправданим.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника
Київської митниці Міндоходів -
задовольнити.

Постанову судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 20 червня 2014 року про притягнення
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил, передбачене статтею 471 Митного
кодексу України - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3
визнати винним у порушенні митних
правил, передбаченому статтею 471
Митного кодексу України та накласти на
нього адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 1700 (одна тисяча сімсот)
гривень із конфіскацією вилученої
згідно протоколу №0264/125120101/14 від 23
травня 2014 року іноземної валюти в сумі
30275 (тридцять тисяч двісті сімдесят
п'ять) євро у власність держави.

Стягнути з ОСОБА_3 до Державного
бюджету України судовий збір в розмірі
36 (тридцять шість) гривень 54 копійки.

Постанова апеляційного суду є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
О.І. Гриненко