Номер провадження: 33/785/402/14
Номер справи місцевого суду: 520/6475/14-п
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2014 року
м.
Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської
області Копіца О.В. за участю особи, яка
притягнута до адміністративної
відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши
подану нею апеляційну скаргу на
постанову судді Київського районного
суду м. Одеси від 05.06.2014 року,

встановив:

Зазначеною постановою судді, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнута до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП з накладенням
адміністративного стягнення у вигляді
позбавлення права керування всіма
видами транспортних засобів строком на
один рік.

Відповідно до постанови судді, 23.04.2014 р.
о 21 годині 35 хвилин, ОСОБА_2 керувала
справним автомобілем «Шкода Октавіа»,
д/з НОМЕР_1, рухаючись в м. Одесі по
регульованому перехресті вул.
Рішельєвської, з боку вул. Єврейської в
напрямку вул. Успенської, при переїзді
перехрестя на червоний сигнал
світлофору, не надала перевагу
автомобілю «Інфініті», д/з НОМЕР_2, який
рухався по вул. Троїцькій, з боку вул.
Катерининської в напрямку вул.
Пушкінської, під керуванням водія
ОСОБА_3, та скоїла з ним зіткнення.

В результаті ДТП, транспортні засоби
отримали механічні пошкодження, а
пасажир автомобілю «Інфініті» ОСОБА_4
отримала тілесні ушкодження: забиття
лівого колінного сустава, політравма, в
результаті чого була доставлена до
лікарні, внаслідок чого, своїми діями
водій ОСОБА_2 порушила вимоги п. 8.7.3 г
ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначила,
що вважає накладене адміністративне
стягнення надто суворим та таким, що не
відповідає вчиненому правопорушенню
та її особі, оскільки суддя при
винесенні рішення невмотивовано
обрала найбільш суворий вид стягнення,
передбачений ст. 124 КУпАП, мотивуючи
свої доводи наступним:

- суд, в порушення вимог ч. 2 ст. 30 КУпАП,
не врахував, що дане порушення не є
повторним та не зазначив, чи є це
порушення грубим та в чому це полягає;

- нею була визнана в повному обсязі
провина у скоєному правопорушенні,
цивільна відповідальність перед
третіми особами застрахована за
полісом обов'язкового страхування, в
судовому рішенні не зазначено
обставин, що обтяжують
відповідальність;

- яким чином судом було враховано особу
правопорушника та її майновий стан в
судовому рішенні не зазначається,
тобто вивчення її особи відбулося лише
формально.

Враховуючи викладене ОСОБА_2 просила
суд апеляційної інстанції змінити
постанову суду 1-ої інстанції та
застосувати до неї більш м'яке
стягнення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні суду
апеляційної інстанції ОСОБА_2
підтримала доводи своєї апеляційної
скарги, просила її задовольнити.

Заслухавши ОСОБА_2, вивчивши доводи
апеляційної скарги, а також матеріали
справи, вважаю, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова
судді зміні з наступних підстав.

Висновок судді про доведеність вини
ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, при
зазначених у постанові обставинах,
підтверджується змістом протоколу про
адміністративне правопорушення,
письмовими поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_4
та ОСОБА_3, протоколом огляду місця
дорожньо-транспортної пригоди та
схемою ДТП, та в апеляційній скарзі не
заперечується, тому її дії
кваліфіковані правильно за ст. 124 КУпАП,
як порушення правил дорожнього руху, що
спричинило пошкодження транспортних
засобів.

Разом з тим, суд приймає до уваги доводи
ОСОБА_2 про те, що накладене на неї
стягнення є надто суворим та таким, що
не відповідає вчиненому та її особі,
оскільки, відповідно до вимог ст. 33
КУпАП, при накладенні стягнення
враховується характер вчиненого
правопорушення, особа порушника,
ступінь його провини, майнове
положення, обставини, які пом'якшують
та обтяжують відповідальність.

У випадках, коли санкція закону, по
якому особа визнається винною,
передбачає різні види стягнень, суддя
при винесенні постанови повинний
мотивувати застосування того або
іншого виду стягнення.

Як видно зі змісту мотивувальної
частини постанови, суддя вказав, що при
накладенні стягнення враховує ступінь
суспільної небезпеки правопорушення,
особу правопорушника, ступінь його
провини, майновий стан, але не зазначив,
яким чином це врахував, та які
обставини підтверджують вказані
твердження.

Саме тому, суд погоджується з доводами
апелянта про те, що вивчення особи
правопорушника відбулося лише
формально та суддя при винесенні
рішення невмотивовано обрав найбільш
суворий вид стягнення, передбачений
санкцією ст. 124 КУпАП.

Так, ОСОБА_2 має на утриманні малолітню
доньку ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не
притягувалась до адміністративної
відповідальності, повністю визнала
свою вину в скоєнні ДТП, її дії не
призвели до настання тяжких наслідків,
тому є підстави для призначення ОСОБА_2
альтернативного адміністративного
стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у
вигляді штрафу.

За наявності таких обставин,
позбавлення ОСОБА_2 права керувати
транспортними засобами, на думку суду,
не можна визнати обґрунтованим, тому їй
необхідно обрати більш м'який вид
адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, вважаю
необхідним змінити постанову судді 1-ої
інстанції відносно ОСОБА_2 в частині
накладеного на неї адміністративного
стягнення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 33, 294 КУпАП суддя-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову судді Київського районного
суду м. Одеси від 05.06.2014 року відносно
ОСОБА_2 - змінити.

Абзац другий постанови викласти в
наступній редакції:

«Накласти на ОСОБА_2 адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425
(чотириста двадцять п'ять) грн.»

В решті постанову суду 1-ої інстанції -
залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської
області О.В.
Копіца