П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23.06.2014 року
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в особі судді Демченка С. М. переглянув
у відкритому судовому засіданні справу
про адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою особи, що
притягується до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 на постанову
судді Ужгородського міськрайонного
суду від 30.01.2014 року щодо ОСОБА_1

Цією постановою судді ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин
України, мешканець АДРЕСА_1, тимчасово
не працюючий, інвалід ІІІ групи з
дитинства, визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді 1700 гривень штрафу.
Стягнуто з ОСОБА_1 36,54 грн. судового
збору.

Згідно постанови судді 04.01.2014 року біля
04 години 35 хвилин був затриманий
громадянин України ОСОБА_1 у районі 298
прикордонного знака за спробу
незаконного перетинання державного
кордону України поза пунктом пропуску
через кордон, скоївши тим самим
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1
КУпАП.

Постанова судді мотивована тим, що вина
ОСОБА_1 підтверджується протоколом про
адміністративне правопорушення від
04.01.2014 року, протоколом про
адміністративне затримання від 04.01.2014
року, рапортом від 04.01.2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує
питання про скасування постанови, а
також звільнення його від
відповідальності. Стверджує, що під час
вчинення адміністративного
правопорушення не усвідомлював
характер своїх дій через хворобу. В
обґрунтування своїх вимог зазначає, що
перебуває у важкому матеріальному
становищі, є інвалідом ІІІ групи,батьки
пенсіонери також хворі.

Перевіривши матеріали справи про
адміністративне правопорушення,
апеляційний суд приходить до
наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП
завданням провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Цих вимог закону суддя не дотримався.

Так, суддею не встановлено і в
постанові не зазначено місце та спосіб
вчинення адміністративного
правопорушення, форма вини особи, що
притягується до адміністративної
відповідальності, мотиви та мета його
вчинення. Викладена у постанові суть
правопорушення значно відрізняється
від обвинувачення, викладеного в
протоколі про адміністративне
правопорушення.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 вчинив
спробу незаконного перетинання
державного кордону України поза
пунктом пропуску через кордон, а в
протоколі вказано, що він перетнув
державний кордон. При цьому суддя не
навів мотивів чому він прийшов до таких
висновків.

Крім того на а.с. 6 знаходиться заява
ОСОБА_1 про зобов'язання з'явитись 16.01.2014
року в суд на розгляд справи, а судове
засідання проведено 30.01.2014 року у
відсутності особи, що притягується до
адміністративної відповідальності і
без виклику його в судове засідання.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги щодо незаконності судового
рішення є обґрунтованими і підлягають
задоволенню. Постанову судді слід
скасувати і поновити строк оскарження
у зв'язку з його пропуском з поважних
причин.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 04.01.2014 року біля 04 години 35
хвилин на напрямку 298 прикордонного
знаку біля міжнародного пункту
пропуску «Ужгород» Ужгородського
району, Закарпатської області, шляхом
подолання загороджувального паркану
незаконно перетнув державний кордон з
Словацької Республіки в Україну поза
пунктом пропуску з метою скорішого
повернення з заробітків додому і
небажання знаходитися годинами під
дощем у черзі під час проходження через
прикордонний пункт пропуску (а. с. 1-5).

З письмових пояснень та змісту
апеляційної скарги (а. с. 11) видно, що
ОСОБА_1 факт незаконного перетину
державного кордону за наведених у
протоколі обставин не заперечує. Але
заперечує усвідомлення того, що вчиняє
правопорушення, так як був у депресії і
«захворів на голову». При цьому надав
ксерокопії документів про
інвалідність з дитинства і
неможливість виконувати важку фізичну
працю (а. с. 5-16) Будь-яких документів про
хворобу, яка перешкодила йому
усвідомлювати свої протиправні дії
суду не надав і такі в матеріалах
справи відсутні.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги про не усвідомлення
неправомірності вчинених ОСОБА_1 дій
апеляційний суд до уваги не бере і в цій
частині залишає її без задоволення.

Наведене свідчить про доведеність вини
ОСОБА_1 в умисному незаконному
перетинанні державного кордону
України шляхом подолання
загороджувального паркану поза
пунктом пропуску через державний
кордон України. ОСОБА_1 вчинено
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 204 -1 КУпАП і він
підлягає притягненню до
адміністративної відповідальності за
цією статтею.

Враховуючи, що дане правопорушення
вчинено у січні 2014 року, відповідно до
вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у
справі підлягає закриттю у зв'язку з
закінченням на момент розгляду справи
строків, передбачених ст. 38 цього
Кодексу.

Керуючись ст. ст. 38, п. 7 ст. 247, 294 КУпАП,
апеляційний суд

П О С Т А Н О
В И В :

поновити строк апеляційного
оскарження постанови судді
Ужгородського міськрайонного суду від
30.01.2014 року щодо ОСОБА_1

апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Постанову судді Ужгородського
міськрайонного суду від 30.01.2014 року
щодо ОСОБА_1 скасувати.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,
провадження у справі закрити у зв'язку
з закінченням строків, передбачених ст.
38 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 36 грн. 54 коп.
судового збору.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя: