інстанції Шевчук М. П.Провадження №
33/780/418/14 Доповідач у 2 інстанції
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 червня 2014 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у
складі:

судді судової палати з розгляду
кримінальних справ Левчука О.Д., з
участю: правопорушника ОСОБА_2,
потерпілого ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову судді Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 17 березня 2014 року,

встановив:

Постановою судді Бориспльського
міськрайонного суду Київської
області від 17 березня 2014 року
провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, уродженця с.
Скельки, Васильківського району
Київської області, працюючого водієм у
ТОВ «Кушнер», який проживає в АДРЕСА_1,

до відповідальності за ст.ст. 124, 122-4
КУпАП закрите, у зв'язку з відсутністю в
його діях складу адміністративних
правопорушень, передбачених ст.ст. 124,
122-4 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколів про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №914169 та серії АА2 № 914170 від 14
листопада 2013 року 22 жовтня 2013 року
близько 15 години 55 хвилин ОСОБА_2 біля
буд. 24 по вул. Драйзера в м. Києві,
керуючи автомобілем марки «ІУЕСО»
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1,
під час об'їзду перешкоди не витримав
безпечний боковий інтервал, в
результаті чого допустив наїзд на
припаркований автомобіль марки «ЗАЗ -
Віда» реєстраційний номерний знак
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3 Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
автомобілі отримали механічні
пошкодження, після чого ОСОБА_2 залишив
місце дорожньо-транспортної пригоди.
Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.
2.10 «а», 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, а
отже в його діях вбачається склад
адміністративних правопорушень,
передбачених с. 124 та ст.. 122-4 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Суд першої інстанції, беручи до уваги
пояснення ОСОБА_2 який заперечував свою
вину, дійшов до висновку, що в його діях
відсутній склад правопорушення,
передбачений ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,
оскільки відсутні будь-які фактичні
дані, що встановлюють наявність
адміністративного правопорушення.

У апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_3
вказує на незаконність постанови та
необхідність її скасування. В
обґрунтування скарги апелянт послався
на те, що постанова винесена із
порушенням норм чинного законодавства,
оскільки обставини справи не були
з'ясовані, розгляд справи про
адміністративне правопорушення
відбувся за його відсутності, оскільки
він належним чином не був повідомлений
про час та місце розгляду справи, що
призвело до порушення його
процесуальних прав. Апелянт вважає, що
дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини водія ОСОБА_2, в зв'язку з чим його
автомобіль отримав механічні
пошкодження, а тому просить постанову
суду скасувати, постановити нову, якою
ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
адміністративного правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_3. просить поновити
йому строк на подачу апеляційної
скарги, оскільки строк пропущений із
поважної причини, бо йому не було
відомо про розгляд справи в суді.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3
та його представник апеляційну скаргу
підтримали та просять її задовольнити,
а також на підтвердження апеляції
долучили пояснення свідків ОСОБА_6 та
ОСОБА_5, які пояснили за яких обставин
ОСОБА_2 здійснив дорожньо-транспортну
пригоду.

Водій ОСОБА_2 в судове засідання
з'явився та пояснив, що під час розгляду
справи в суді першої інстанції, він
своєї вини у вчиненому правопорушенні
не визнав, посилаючись на те, що 22.10.2013
року керував автомобілем «ІУЕСО»
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1,
рухався по вул. Драйзера, 24. Під'їхавши
до рампи відвантаження товару та
розпочавши відвантаження, до нього
підійшла невідома особа, яка
повідомила про те, що він ніби то
зачепив автомобіль марки «ЗАЗ Віда»
реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, що
стояв біля узбіччя, але він заперечив
проти такого звинувачення та
здійснивши розвантаження прослідував
згідно свого робочого маршруту.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та перевіривши доводи апеляційної
скарги, суд приходить до висновку, що
дана скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП
апеляційний суд має право поновити
строк для апеляційного оскарження
постанови місцевого суду.

Як вбачається із матеріалів справи її
розгляд був проведений у відсутності
потерпілого ОСОБА_3, без врахування
пояснень свідків
дорожньо-транспортної пригоди.

Наведені ОСОБА_3 причини пропуску
строку на подачу апеляційної скарги
визнаються судом поважними, оскільки в
матеріалах справи відсутня розписка
або повідомлення про те, що ОСОБА_3
отримував судову повістку про день та
час розгляду справи судом першої
інстанції.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне

правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Зазначені вимоги закону судом першої
інстанції не дотримано в повному
обсязі. Суддя не дав належну оцінку
доказам по справі та не обґрунтовано
дійшов висновку про відсутність в діях
ОСОБА_2 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. ст.
124, 122-4 КУпАП.

Висновки судді про відсутність в діях
ОСОБА_2 складу адміністративного
правопорушення та рішення про закриття
провадження, є не обґрунтованим,
оскільки в конкретному випадку суд
прийняв рішення без оцінки всіх
доказів, доданих до протоколу про
адміністративне правопорушення.

Твердження потерпілого про наявність в
матеріалах справи пояснень, які
особисто підтвердили в судовому
засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які
вказують на гр. ОСОБА_2, як особу яка
вчинила дорожньо-транспортну пригоду і
залишила місце скоєння даного
правопорушення знайшли своє
підтвердження в ході розгляду
адміністративної справи в суді
апеляційної інстанції.

Так свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в своїх
письмових поясненнях показали про те, ¦
що водій вантажного автомобіля «ІУЕСО»
під час руху зачепив припаркований
автомобіль «ЗАЗ Віда». Після цього
ОСОБА_5 вказав водієві «ІУЕСО», що
останній спричинив своїм вантажним
автомобілем, автомобілю «ЗАЗ Віда»
пошкодження то водій категорично
відмовився від даного звинувачення та
залишив місце дорожньо-транспортної
пригоди.

Дані обставини свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6
підтвердили в апеляційній інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що зібрані по справі докази
свідчать про наявність в діях ОСОБА_2
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. ст.
124, 122-4 КУпАП, оскільки встановлено
порушення ним п.п. 2.10 «а», 13.1, 13.3 Правил
дорожнього руху. Тому, рішення суду
першої інстанції про закриття
провадження по справі є передчасним
прийнятим без належного зясування всіх
обставин дорожньо-транспортної
пригоди.

Доведеність події правопорушення,
передбаченого ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та
винності ОСОБА_2 у вчиненні ним
дорожньо-транспортної пригоди,
підтверджуються зібраними у справі
доказами, а саме: протоколами про
адміністративне правопорушення від 14
листопада щодо нього, наявними у
матеріалах справи поясненнями свідків
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які вони особисто
підтримали під час апеляційного
розгляду справи.

Таким чином оцінивши докази та давши їм
належну юридичну оцінку, суд
апеляційної інстанції приходить до
обґрунтованого висновку про
необхідність притягнення ОСОБА_2 до
відповідальності за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

У зв'язку з викладеним, суд вважає за
необхідне визнати ОСОБА_2 винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. ст.
124, 122-4 КУпАП.

4

Оскільки на даний час сплили визначені
ст. 38 КУпАП строки накладення
адміністративного стягнення, суд
вважає за необхідне закрити
провадження по справі на підставі ч. 7
ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на
момент розгляду справи строків
накладення адміністративного
стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд;
-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне
оскарження постанови Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 17 березня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Постанову судді Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 17 березня 2014 року про закриття
провадження в справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2, передбачене ст. ст. 124,
122-4 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його
діях складу адміністративних
правопорушень - скасувати.

Постановити нову, якою визнати винним
ОСОБА_9 у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.ст. 124,
122-4 КУпАП.

Закрити провадження по справі на
підставі ч.7 ст.247 КУпАП, у зв'язку з
закінченням на момент розгляду справи
строків накладення адміністративного
стягнення.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя (підпис) О.Д. Левчук