Справа №521/8666/2014
Пр. №3/521/3290/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 „червня" 2014 року
м. Одеса

Суддя Маліновського району суду міста
Одеса Непорада О.М., за участю прокурора
прокуратури Малиновського району м.
Одеси Корчевої М.В., розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративні матеріали, що надійшли
з УСБУ в Одеській області, у відношенні:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин
України, ІНН НОМЕР_1, з вищою освітою,
одруженого, на час скоєння
адміністративного корупційного
правопорушення працюючого головним
інспектором відділу митного
оформлення № 2 митного поста
„Іллічівськ" Південної митниці
Міндоходів України, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1,

за скоєння адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.
1 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу Голови
комісії з реорганізації Південної
митниці № 434-к від 27.06.2013 року, ОСОБА_2
був звільнений з займаної посади
головного інспектора відділу митного
оформлення № 2 митного поста
„Іллічівськ" Південної митниці
Міндоходів України з 03.07.2013 року у
зв'язку зі скороченням штатної
чисельності на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ „Про засади
запобігання та протидії корупції",
суб'єкти декларування, яким в тому
числі є провідний інспектор митного
поста „Іллічівськ" Південної митниці
Міндоходів України, які звільняються
або іншим чином припиняють свою
діяльність, пов'язану з виконанням
функцій держави або місцевого
самоврядування, подають декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за період, не
охоплений раніше поданими
деклараціями.

Проведеною працівниками ГВ БКОЗ УСБУ в
Одеській області перевіркою
встановлено, що під час звільнення з
Південної митниці Міндоходів України,
ОСОБА_2 не подав відповідної
декларації.

Таким чином, ОСОБА_2, займаючи у період з
09.11.2012 року по 03.07.2013 рік, посаду
головного інспектора відділу митного
оформлення № 2 митного поста
„Іллічівськ" Південної митниці
Міндоходів України, відповідно до п „е"
ч. 1 ст. 4 ЗУ „Про засади запобігання та
протидії корупції", являючись суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.
12 ЗУ „Про засади запобігання та
протидії корупції", не подав декларацію
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період, не охоплений раніше поданими
деклараціями під час звільнення.

Представник прокуратури у судовому
зсіданні вказав, що вина ОСОБА_2
повністю підтверджується наявними
доказами, дії його кваліфіковані вірно,
тому вважає необхідним піддати його
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу.

ОСОБА_2 у судовому засідання вину
в інкримінованому йому правопорушенні
визнав у повному обсязі, підтвердивши
викладене в протоколі про
адміністративне корупційне
правопорушення.

Крім повного визнання, вина
правопорушника також підтверджується
наявними по справі доказами, а саме:
протоколом про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення № 44 від 28.05.2014 року,
поясненням начальника відділу
персоналу Південної митниці
Міндоходів України від 08.04.2014 року,
копією наказу № 434-к від 27.06.213 року,
копіями матеріалів особової справи
колишнього працівника Південної
митниці Міндоходів України ОСОБА_2

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши думку прокурора та
правопорушника, суд вважає, що в діях
ОСОБА_2, міститься склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КпАП України,
за кваліфікуючими ознаками - неподання
декларації про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру,
передбаченої Законом України "Про
засади запобігання і протидії
корупції", що підтверджується наявними
матеріалами справи.

Вчинене ОСОБА_2 адміністративне
корупційне правопорушення передбачене
ст. 172-6 ч. 1 КпАП України тягне за собою
накладення штрафу від десяти до
двадцяти п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

На підставі вищевикладеного, з
урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю, враховуючи характер
вчиненого правопорушення, особистість
правопорушника, враховуючи те, що
ОСОБА_2 вперше притягається до
адміністративної відповідальності,
суддя вважає необхідним та достатнім
для виправлення правопорушника та
запобігання вчиненню ним нових
правопорушень призначити йому
адміністративне стягнення у вигляді
мінімального штрафу в межах санкції
інкримінованої статті.

Крім того, згідно ЗУ „Про судовий збір"
(зміни внесені Радою суддів загальних
судів від 23.10.2013 року), суддя вважає
необхідним стягнути з ОСОБА_2 судовий
збір за ухвалення постанови про
накладення адміністративного
стягнення у розмірі 0,03 розміру
мінімальної заробітної плати, тобто 36
гривень 54 копійки, зі сплатою в дохід
держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 172-6, 283, 284 КУпАП суддя ,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєні
адміністративного правопорушення,
передбаченого 172-6 ч.1 КпАП України та
накласти на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10
/десяти/ неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, тобто 170 /сто
сімдесят/ гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за
ухвалення постанови про накладення
адміністративного стягнення у розмірі
0,03 розміру мінімальної заробітної
плати, тобто 36 /тридцять шість/ гривень
54 копійки, зі сплатою в Державний
бюджет України (п. 5).

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції, шляхом подачі в 10-денний
строк з дня винесення постанови
апеляційної скарги, або опротестовано
прокурором в порядку ст. 290 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Суддя:
Непорада О.М.