Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/1687/14-п
1-й інст. Ярмоленко Володимир
Категорія ст.172-7 КУпАП
Доповідач Заліщук М. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2014 року
м.Житомир

Апеляційний суд Житомирської області в
складі:

головуючого - судді: Заліщука
М.С.,

при секретарі: Білоус Т.А.,

з участю:

скаржника: ОСОБА_1,

прокурора: Герича Р.А.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
адміністративну справу за апеляцією
прокурора Малинського району Герича
Р.А. на постанову Малинського районного
суду Житомирської області, від 26 червня
2014 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою закрито
провадження в справі відносно ОСОБА_1
за відсутністю в його діях ознак
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

08 липня 2014 року з Малинського
районного суду Житомирської області до
апеляційного суду надійшло подання від
прокурора Герича Р.А., яким він оскаржує
зазначену постанову суду як незаконну.
Вказує на те, що суд не в повній мірі
з'ясував обставини даної справи та
помилково дійшов до висновку про
відсутність в діях ОСОБА_1 складу
корупційного правопорушення. На
підтвердження своїх доводів акцентує
увагу на тому, що ОСОБА_1, звертаючись до
Ворсівської сільської ради з письмовою
заявою про надання йому дозволу на
виготовлення технічної документації
на земельну ділянку, як голова
сільської ради повинен був розуміти, що
за таких обставин у його службовій
діяльності виник конфлікт інтересів
між його особистими інтересами та
службовими повноваженнями. Зазначає,
що оскільки ст.12-1 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування», ч.6 ст. 42 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» передбачено, що при виконанні
своїх повноважень сільський голова є
підзвітним, підконтрольним та
відповідальним перед територіальною
громадою та відповідною радою, то у
разі виникнення конфлікту інтересів
ОСОБА_1 повинен був про це належним
чином повідомити раду. За результатами
апеляційного розгляду просить
постанову суду скасувати, ОСОБА_1
притягнути до адміністративної
відповідальності за вчинення ним
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Від ОСОБА_1 надійшли заперечення на
подання прокурора в яких він просить
оскаржувану постанову залишити без
змін, при тому наводить відповідні
доводи в обґрунтування своєї позиції.

Апеляційний суд, заслухавши думку
прокурора, який підтримав подане ним
подання, пояснення ОСОБА_1, який
заперечив, щодо його задоволення,
перевіривши матеріали справи вважає,
що подання не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 172-7 КУпАП та п. 1 ст. 1
Закону України від 07.04.2011 року "Про
засади запобігання та протидії
корупції" під конфліктом інтересів
слід розуміти суперечність між
особистими інтересами особи та її
службовими повноваженнями, наявність
яких може вплинути на об'єктивність та
упередженість прийняття рішень або на
вчинення чи не вчинення певних
службових дій.

Відповідно вимог п.3.6 розділу III,
затверджених наказом Головного
управління Державної служби України
№214, від 04.08.2010 року, у разі виникнення
конфлікту інтересів у державного
службовця, який входить до складу
колегіального органу (комітету,
комісії, колегії. Ради тощо), такий
державний службовець не повинен брати
участь у прийнятті рішення, якщо його
неучасть не впливає на повноваження
цього органу.

Згідно ст. 15 Закону України „Про
правила етичної поведінки" особи,
уповноважені на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
не можуть прямо чи опосередковано
спонукати у будь-який спосіб підлеглих
до прийняття рішень, вчиняти дії або
бездіяльність на користь своїх
особистих інтересів та/або інтересів
третіх осіб.

З огляду на протокол про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення, ОСОБА_1 поставлено у
вину те, що він, перебуваючи на посаді
голови Ворсівської сільської ради, при
подачі заяви про надання йому дозволу
на виготовлення технічної
документації на земельну ділянку,
повинен був повідомити присутніх на
сесії ради депутатів щодо наявності
конфлікту інтересів та особисто не
брати участь у прийняті рішення при
розгляді його заяви, що не зробив.

Разом з тим, як було встановлено
судом першої інстанції, ОСОБА_1
належним чином повідомив депутатів, що
вони будуть розглядати подану саме ним
заяву про надання йому дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, при
цьому, безпосередньої участі у
розгляді його заяви та у голосуванні не
приймав, будь-якого впливу на депутатів
не здійснював. На підтвердження цього
суд взяв до уваги протокол, від 19.07.2013
двадцять четвертої сесії ради шостого
скликання Ворсівської сільської ради.
(а.с.15).

Про відсутність будь яких прохань,
клопотань та впливу зі сторони ОСОБА_1
на депутатів, які вирішували його
заяву, також підтвердили допитані під
час розгляду судом першої інстанції в
якості свідків депутати ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. При
цьому, вказані свідки зазначили, що
належним чином були повідомлені, що
розглядають заяву голови сільської
ради, і були вільні у прийняті рішення.

За вказаних обставин апеляційний суд
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відсутність в діях
ОСОБА_1, як голови сільської Ради,
складової корупційного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП.

З цих же підстав доводи подання
прокурора визнаються безпідставними
та необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП
апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Герича
Р.А. залишити без задоволення, а
постанову Малинського районного суду
Житомирської області, від 26 червня 2014
року, якою закрито провадження
відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя: