ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2014 року
м.
Маріуполь

Суддя судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Донецької області Рибак В.Й.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову судді Першотравневого
районного суду Донецької області від 14
березня 2014 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с.
Комишувате Першотравневого району
Донецької області, що працює
секретарем Комишуватської сільської
ради Першотравневого району Донецької
області, є посадовою особою місцевого
самоврядування 5 категорії 9 рангу, з
вищою освітою, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1,

притягнута до адміністративної
відповідальності за ст. 172-9 КУпАП та їй
призначено адміністративне стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень в
дохід держави, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно із протоколом про
адміністративне правопорушення від
03.03.2014 року ОСОБА_1 відповідно до
рішення Комишуватської сільської ради
Першотравневого району Донецької
області № VІ/34-3 від 12.03.2013 року «Про
тимчасове здійснення повноважень
голови Комишуватської сільської ради»
з 12.03.2013 року по 23.12.2013 року виконувала
обов'язки голови Комишуватської
сільської ради Першотравневого району
Донецької області.

Рішенням № VI/14-2 від 26.08.2011 року ОСОБА_1
присвоєно 5 категорію 9 ранг посадової
особи місцевого самоврядування.

На підставі викладеного ОСОБА_1 є
посадовою особою місцевою
самоврядування та відноситься до
посадових осіб вказаних у п.п. „в" п.1 ч.1
ст.4 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції» та є
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» особи, зазначені у пункті 1,
п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 4 цього Закону,
зобов'язані щорічно до 1 квітня
подавати за місцем роботи (служби)
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік за формою, що додається до
Закону. Згідно з п.2 Постанови Кабінету
Міністрів України № 16 від 11.01.2012 року
«Про затвердження порядку зберігання
документів і використання відомостей,
зазначених у декларації про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру, та відомостей
щодо відкриття валютного рахунку в
установі банку-нерезидента»
декларації зберігаються у кадрових
підрозділах відповідних органів
державної влади або органів місцевого
самоврядування, юридичних осіб
публічного права в особових справах
осіб, зазначених у п. 1 ст. 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції».

У березні 2013 року за вказівкою
виконуючої обов'язки голови
Комишуватської ради ОСОБА_1, юрист
Комишуватської сільської ради ОСОБА_2,
попередила депутатів Комишуватської
сільської ради, що згідно з вимогами
ст.12 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції» від
01.04.2012 року вони повинні щорічно до 1
квітня подавати декларацію про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за минулий рік
до апарату сільської ради.

Перевіркою встановлено, що станом на
12.02.2014 року три депутати Комишуватської
сільської ради (ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5.) не подали декларації про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за 2012 рік, що є
корупційним правопорушенням.

Таким чином, ОСОБА_1 під час тимчасового
виконання обов'язків голови
Комишуватської сільської ради,
являючись посадовою особою місцевого
самоврядування 5 категорії 9 рангу, в
порушення вимог ч.7 ст.5 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» не вжила заходів щодо
запобігання та протидії корупції,
після виявлення корупційного
правопорушення - порушення вимог
фінансового контролю, вчиненого
депутатами Комишуватської сільської
ради ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, не вжила
передбачених законом заходів щодо
протидії корупції, що виразилось в
негайному неповідомленні про його
виявлення спеціально уповноважений
суб'єкт у сфері протидії корупції, чим
скоїла адміністративне корупційне
правопорушення, передбачене ст.172-9
КУпАП.

Постановою Першотравневого районного
суду Донецької області від 14 березня 2014
року ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 172-9 КУпАП та на неї накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 850 гривень в дохід
держави.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1
ставить питання про скасування
постанови суду першої інстанції і
закриття провадження по справі.
Посилається на те, що в її діях
відсутній склад адміністративного
правопорушення. Вказує, що оскільки
Закон України «Про місцеве
самоврядування» не передбачає
повноважень голови сільської ради щодо
здійснення контролю за поданням
декларації депутатами сільської ради,
як і повноважень щодо їх попередження
про необхідність подання такої
декларації, вона не повинна нести
відповідальність за дане
правопорушення.

Окрім того, зазначає, що депутати
сільської ради повинні були подати
декларації до 01 квітня 2013 року, а
протокол про вчинення правопорушення
був складений відносно неї у березні 2014
року, у зв'язку з чим вважає, що строки
притягнення її до адміністративної
відповідальності, передбачені ст.38
КУпАП, спливли.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, вважаю шо
постанова судді підлягає скасуванню, а
справа повинна бути закрита з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є,
зокрема, повне, всебічне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи.

При з'ясуванні винності особи у
вчиненні будь-якого корупційного
правопорушення необхідно виходити не
тільки зі змісту диспозиції тієї чи
іншої норми ст. 12 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» від 07.04.2011 року, а й
враховувати загальні засади поняття
корупції та корупційного
правопорушення, що містяться в ч. 1 ст. 1
цього Закону.

Корупційне правопорушення - умисне
діяння, що містить ознаки корупції,
вчинене особою, зазначеною в частині
першій статті 4 цього Закону, за яке
законом установлено кримінальну,
адміністративну, цивільно-правову та
дисциплінарну відповідальність.

Вчинення адміністративного
правопорушення умисно, визначено в ст.
10 КУпАП, а саме адміністративне
правопорушення визнається вчиненим
умисно, коли особа, яка його вчинила,
усвідомлювала протиправний характер
своєї дії чи бездіяльності,
передбачала її шкідливі наслідки і
бажала їх або свідомо допускала
настання цих наслідків.

У справах про адміністративні
корупційні правопорушення суди
повинні забезпечувати своєчасне,
всебічне, повне й об'єктивне
дослідження всіх обставин,
передбачених статтями 247 і 280 КУпАП. При
цьому особливу увагу необхідно
звертати на з'ясування в кожній справі
таких питань:

-чи мало місце правопорушення, за яке
особа притягається до
відповідальності;

- чи містить діяння склад
корупційного правопорушення,
передбаченого Законом; чи особа є
винною в його вчиненні;

- чи належить вона до суб'єктів
цього правопорушення; чи не містить
правопорушення ознак злочину;

- чи не закінчилися на момент
розгляду справи строки, передбачені ст.
38 КУпАП;

- чи немає інших обставин, що
виключають провадження в справі.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» особи, зазначені у
пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини
першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані щорічно до 1 квітня
подавати за місцем роботи (служби)
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік.

В ході апеляційного розгляду
встановлено, що ОСОБА_1, яка виконує
обов'язки секретаря Комишуватської
сільської ради Першотравневого району
Донецької області VI скликання, та
виконуівала обов'язки голови
Комишуватської сільської ради
Першотравневого району Донецької
області VI скликання у час виявлених
порушень закону згідно протоколу, не
була згідно посодових інструкцій
зобов'язана контролювати щорічно до 1
квітня подання депутатами сільради за
місцем роботи (служби) декларації про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за минулий рік,
яка повинна зберігатися в особовій
справі депітата.

Адміністративна відповідальність за
ст. 172-9 КУпАП настає за невжиття
заходів щодо протидії корупції.

Згідно ч.І ст.1 Закону України „Про
засади запобігання і протидії
корупції" під корупцією розуміється
використання особою, зазначеною в
частині першій статті 4 цього Закону,
наданих їй службових повноважень та
пов'язаних із цим можливостей з метою
одержання неправомірної вигоди або
прийняття обіцянки/пропозиції такої
вигоди для себе чи інших осіб або
відповідно обіцянка/пропозиція чи
надання неправомірної вигоди особі,
зазначеній вчастині першій статті 4
цього Закону, або на її вимогу
іншим фізичним чи юридичним
особам з метою схилити цю особу до
протиправного використання наданих їй
службових повноважень та пов'язаних із
цим можливостей.

Конституційний Суд України у своєму
Рішенні від 6 жовтня 2010 року № 21- рп/2010
прямо вказав на необхідність визнання
і дії в Україні принципу верховенства
права, а також міжнародно-правових норм
і рішень міжнародних судових установ,
які є обов'язковими для держави, і на
необхідність врахування, насамперед,
того, що термін «корупція» означає
«використання особою наданих їй
службових повноважень та пов'язаних з
цим можливостей з метою одержання
неправомірної вигоди або прийняття
обіцянки/пропозиції такої вигоди для
себе чи інших осіб» та роз'яснив, чому
діяння, яке не відповідає змісту
терміна «корупція», не може
визнаватися корупційним
правопорушенням.

Між тим, стаття 172-6 ч.І КУпАП (неподання
або несвоєчасне подання декларації при
вчиненні правопорушення,
передбаченого), передбачає
відповідальність особи яка повинна
подати декларацію. Вказане
правопорушення з об'єктивної сторони
виявляється у бездіяльності, а з
суб'єктивної - найчастіше
характеризуються необережністю, тому
вказане адміністративного
правопорушення не є корупційним
правопорушенням.

А тому дії ОСОБА_1, яка не створювала
обставин що сприяли не подачі
декларації депутатами, не містять
правопорушення передбаченого ст.172-9
КУпАП, відповідальність за якою настає
за невжеття передбачених законом
заходів посадовою чи службовою особою
місцевого самоврядування у разі
виявлення корупційного
правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що в діях
ОСОБА_1 відсутній склад саме невжеття
передбачених законом заходів
посадовою чи службовою особою
місцевого самоврядування, у разі
виявлення корупційного
правопорушення, визнання ОСОБА_1
винною у вчиненні адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ст.172-9 КУпАП та
накладення на неї адміністративного
стягнення в межах санкції цієї статті є
незаконною, тому приходжу до висновку
про задоволення апеляційної скарги
ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову судді Першотравневого
районного суду Донецької області від 14
березня 2014 року, якою ОСОБА_1
притягнута до адміністративної
відповідальності за ст. 172-9 КУпАП та їй
призначено адміністративне стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень в
дохід держави, - скасувати.

Провадження по справі закрити на
підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю
складу адміністративного
правопорушення.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя:
В.Й.Рибак