Справа №3/463/734/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року суддя
Личаківського районного суду м. Львова
Головатий Р.Я., розглянувши справу про
притягнення до відповідальності
фізичну особу підприємця ОСОБА_1,
громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого: АДРЕСА_1, за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, будучи ФОП, порушив встановлені
вимоги законодавства про працю, а саме:
порушив вимоги ч.1 ст. 149 КЗпП України -
щодо відібрання пояснень до моменту
застосування стягнень, порушив вимоги
ч.4 ст. 149 КЗпП України - щодо
ознайомлення з наказом про оголошення
стягнення під розписку, порушив вимоги
ч.1 ст.83 КЗпП України та ст.24 Закону
України «Про відпустки» в частині
невиплати ОСОБА_2 грошової компенсації
за всі дні не використаної ним
відпустки за відпрацьований час з
08.10.2012 по 08.10.2013; порушив вимоги ст. 30
Закону України «Про оплату праці» в
частині не забезпечення ведення
достовірного обліку виконуваної
працівником роботи та бухгалтерського
обліку витрат на оплату праці.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у
вчиненому заперечив. Пояснив, що у ході
перевірки ним представлено акт від
28.03.2014 про те, що «ОСОБА_2 пояснень своєї
поведінки надавати відмовляється», акт
від 29.03.2014 про те, що «ОСОБА_2 відключив
свій телефон. Вийти з ним на зв'язок не
має можливості. Пояснень ніяких немає»,
акт від 31.03.2014 про те, що «ОСОБА_2
відключив свій телефон. Вийти з ним на
зв'язок не має можливості. Пояснень
ніяких немає». Однак жодних документів,
які б свідчили про те, що ФОП ОСОБА_1
зажадав від порушника трудової
дисципліни ОСОБА_2 письмові пояснення
суду не представлено, що свідчить про
порушення вимоги ч.1 ст.149 КЗпП України.

Крім цього зазначив, що про звільнення
ОСОБА_2 31.03.2014р. останньому скеровано
лист-повідомлення. Однак як вбачається
з протоколу про адміністративне
правопорушення, за результатами
вивчення представлених документів
встановлено, що ОСОБА_2 було
повідомлено про звільнення лише 22.04.2014
рекомендованим листом, який скеровано
лише 17.04.2014, у зв'язку з відсутністю
ОСОБА_2 на робочому місці в день
звільнення 31.03.2014р., чим порушено вимог
ч. 4 ст. 149 КЗпП України.

Вина у вчиненні ОСОБА_1
адміністративного правопорушення
стверджується протоколом про
адміністративне правопорушення
№13-01-006/0541 від 13.06.2014 року, актом
перевірки від 13.06.2014р.

Вважаю, що ОСОБА_1. вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.41 КпАП України.

Враховуючи вищенаведене, характер
вчиненого правопорушення, особу
правопорушника, разом з тим тяжкість
вчиненого, вважаю, що йому необхідно
обрати адміністративне стягнення у
виді штрафу.

Разом з тим, відповідно до ст.40-1 КпАП
України судовий збір у провадженні по
справі про адміністративне
правопорушення у разі винесення судом
(суддею) постанови про накладення
адміністративного стягнення
сплачується особою, на яку накладено
таке стягнення. Розмір і порядок сплати
судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про
судовий збір» у разі ухвалення судом
постанови про накладення
адміністративного стягнення ставка
судового збору становить 0,03 розміру
мінімальної заробітної плати, що
становить 36 грн. 54 коп.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, ч.1 ст.41, ст.ст.268, 283,
284, 294 КпАП України, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України та
накласти на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу у розмірі 30
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 36
грн. 54 коп.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга, а прокурором може
бути внесено подання до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м.Львова
протягом десяти днів з дня її
винесення.

Суддя
Р.Я. Головатий