АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/187/14 Справа №
712//6851/14-п Головуючий по 1 інстанції
Бащенко С.М. Категорія:КУпАП Доповідач
в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2014 р.

Суддя апеляційного суду Черкаської
області Іваненко І. В., за участю
представника ГУ Міндоходів у
Черкаській області Трояна Ю. Ю.,
прокурора Дмитрик І. В., представника
обвинуваченої ОСОБА_4, обвинуваченої
ОСОБА_5, розглянувши у судовому
засіданні в м. Черкаси справу про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
постанову Соснівського районного суду
м. Черкаси від 06 червня 2014 року, якою

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає у
АДРЕСА_1, директора ПП «Кронос Карго
СК», визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення за
ст. 177-2 ч. 1 КУпАП та застосовано
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 170 грн. з конфіскацією
горілки «Пшенична» ТОВ
«Олександрія-БЛІГ» (;
Кіровоградська область, м. Олександрія,
вул. Айвазовського, 42; місце
виготовлення: м. Олександрія, вул.
Коваленка, 32), об'ємом 10 л, вміст спирту 40
%, в кількості 117 упаковок; стягнуто з
ОСОБА_5 судовий збір в сумі 36
грн. 54 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Соснівського
районного суду м. Черкаси від 06 червня
2014 року встановлено, що згідно з
протоколом про адміністративне
правопорушення № 1/14 від 29
квітня 2014 року, ОСОБА_5 порушила ст. 11
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» від 19.12.1995 року № 481/95 - ВР, а
саме зберігала з метою реалізації
алкогольні напої, які обклеєні
підробленими марками акцизного
податку. Згідно з постановою судді
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 06 червня 2014 року, у діях ОСОБА_5
наявний склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 177-2 ч.
1 КУпАП. У постанові також перелічені
докази, на підставі яких суддя дійшов
висновку про підтвердження
винуватості ОСОБА_5 у вчиненні
вказаного адміністративного
правопорушення.

Суддя, ухвалюючи постанову від
06.06.2014 року, притягнув ОСОБА_5 до
адміністративної відповідальності за
указаною вище статтею, наклавши на неї
адміністративне стягнення у виді
штрафу в сумі 170 грн. з конфіскацією
фальсифікованих алкогольних напоїв.

Не погоджуючись з постановою
судді, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати постанову
судді Соснівського районного суду м.
Черкаси від 06.06.2014 року,
закривши провадження у справі, у
зв'язку з відсутністю в діях особи
складу правопорушення, та повернути
вилучене майно.

Указує, що аналіз матеріалів
справи свідчить, що вимог закону при
розгляді справи про притягнення її до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 177-2 КУпАП в повному обсязі
дотримано не було.

Зокрема, в мотивувальній частині
оскаржуваної постанови зазначено, що в
ході вивчення вказаних матеріалів
судом встановлено факт зберігання в
магазині-складі № 27 картонних коробок
з ємкостями із металізованої
поліетиленової плівки, заповнених
рідиною з характерним запахом спирту,
які обклеєні марками акцизного податку
з ознаками підробки. Таким чином,
згідно з оскаржуваною постановою судом
не було встановлено чим наповнені
ємності в картонних коробках, та чи
відноситься рідина, якою вони
наповнені, до алкогольних напоїв. Також
в постанові судом чітко не вказано про
недійсність марок акцизного збору,
якими обклеєні коробки, а лише
зазначено, що вони мають ознаки
підробки.

Що стосується неправильного
застосування Соснівським районним
судом м. Черкаси норм матеріального
права, указує наступне. Статтею 177-2
КУпАП передбачена відповідальність за
виготовлення, придбання або зберігання
з метою реалізації фальсифікованих
алкогольних напоїв чи тютюнових
виробів.

Відповідно до Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. №
481/95-ВР, фальсифікація алкогольних
напоїв та тютюнових виробів - це умисне,
з корисливою метою виготовлення
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів з порушенням технології чи з
неправомірним використанням знака для
товарів і послуг, чи копіюванням форми,
упаковки, зовнішнього оформлення, а так
само прямим відтворенням товару іншою
підприємця з самовільним
використанням його імені.

Проте, судом не встановлено чи є
вилучені речі фальсифікованими
алкогольними напоями, оскільки в
оскаржуваній постанові не вказано, які
саме технології були порушені про
виробленні вилученого у неї майна, чи
щось про неправомірне використання
знака для товарів і послуг.

Апелянт указує, що статтею 9 КпАП
України визначено, що адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.
Об'єктом правопорушення, встановленого
ст. 177-2 КУпАП, є суспільні відносини у
сфері охорони здоров'я громадян та
встановлений порядок виготовлення і
реалізації алкогольних напоїв і
тютюнових виробів. Проте судом не було
прийнято до уваги, що ОСОБА_5 не вчиняла
жодних дій з об'єктом правопорушення,
оскільки не виготовляла та не
реалізовувала вилучене в неї майно.

Указує, що підставою для накладення на
неї стягнення за вчинення
адміністративного правопорушення став
протокол № 1/14 від 29.04.2014 року,
відповідно до якого вона порушила ст. 11
Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів". Цей Закон визначає основні
засади державної політики щодо
регулювання виробництва, експорту,
імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
алкогольними напоями та тютюновими
виробами, до чого вона ніякого
відношення не має, оскільки не
виробляла, а придбала вилучене в неї
майно не для продажу, а для власних
потреб.

Відповідно до статті 10 КУпАП,
адміністративне правопорушення
визнається вчиненим умисно, коли особа,
яка його вчинила, усвідомлювала
протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її шкідливі
наслідки і бажала їх або свідомо
допускала настання цих наслідків.
Зазначає, що судом не враховано, що вона
як і більша кількість громадян, не має
спеціальних знань, завдяки чому вона
могла б розрізнити справжню марку
акцизного податку від підробки.

У судовому засіданні ОСОБА_5
апеляційну скаргу підтримала з
мотивів, які в ній наведені, просила її
задовольнити. Вказала, що, отримавши
горілку назад, вона неодмінно проведе
експертизу на предмет можливості
вживання цього напою людиною, й в
залежності від результатів експертизи
знищить цю горілку або залишить її для
особистого користування без мети
подальшої реалізації.

Представник обвинуваченої ОСОБА_7
також підтримав скаргу.

Представник ГУ Міндоходів в
Черкаській області просив скасувати
постанову, не закриваючи провадження, й
при цьому не повертати ОСОБА_5
конфісковані напої, оскільки на даний
час не відомо, хто є справжнім
володільцем цих напоїв.

Прокурор спочатку просила скасувати
постанову суду першої інстанції та
повернути справу до управління
міністерства доходів для з'ясування
всіх обставин. Пояснила, що, на її думку,
трапилася помилка. Напої, які були
вилучені зі складу, найбільш імовірно
належали ТОВ «Агротайм»,
яке з метою уникнення відповідальності
за власні дії уклало «заднім числом»
договір про оренду частини складу з
ОСОБА_5, що дало можливість
стверджувати, що вказані напої нібито
належать саме ОСОБА_5 Не розібравшись у
ситуації, працівники міністерства
доходів склали протокол відносно
ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 177-2 КУпАП, направивши
його до суду. Вказала, що залишення без
змін постанови суду першої інстанції
може призвести до уникнення
відповідальності посадовими особами
ТОВ «Агротайм», однак погодилася, що
така процедура як «направлення справи
на дооформлення» чинним КУпАП не
передбачена, а скасування постанови
суду першої інстанції із подальшим
закриттям провадження обов'язково має
супроводжуватися поверненням
конфіскованого майна його законному
володільцеві, що є недопустимим з
огляду на фальсифікованість вилучених
напоїв. Тому в кінцевому варіанті
прокурор просила залишити постанову
суду першої інстанції без змін.

Представник ОСОБА_4 заперечив
проти доводів прокурора, вказавши, що
вони є не більше ніж суб'єктивним
припущенням. Підтвердив, що горілка
дійсно належить ОСОБА_5 й
перебувала на складі, частину якого
вона законно орендувала. Однак,
наполіг, що фальсифікованість горілки
не встановлена, мета її зберігання саме
для подальшої реалізації не доведена.

Заслухавши пояснення учасників
розгляду справи, вивчивши матеріали
справи, суддя вбачає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.
177-2 КУпАП адміністративна
відповідальність встановлена, крім
іншого, за придбання та зберігання з
метою реалізації фальсифікованих
алкогольних напоїв.

Факт придбання та зберігання напоїв
апелянтом не заперечується, однак
апелянт заперечує наявність окремих
інших ознак складу правопорушення, а
саме: що таке придбання і зберігання
було здійснене з метою реалізації; що
вказані напої були ідентифіковані як
алкогольні; й що вона як не фахівець
могла усвідомлювати фальсифікацію
акцизних марок на вказаних напоях.

З указаними вище доводами апелянта
погодитися не можна з огляду на таке.

Зазначені доводи спростовуються
змістом пояснень самої ОСОБА_5, які вона
надавала 15 квітня 2014 року працівникам
податкової міліції (а.с. 4-5). Вона
пояснювала, що придбала бокси з
горілкою «Пшенична» у незнайомого
чоловіка в січня 2014 року, передавши її
на зберігання на склад, який належить
її знайомому ОСОБА_8 З цих пояснень
чітко випливає, що ОСОБА_5 цілком
усвідомлювала, що вона купує саме
алкогольний напій, а не іншу рідину.

Доводи ОСОБА_5 про те, що вона купувала
горілку у кількості 1 200 літрів для
власних потреб, а саме для своїх
батьків, які, проживаючи у с. Дубівка
Черкаського району, розраховуються
горілкою з односельцями за їх послуги
щодо допомоги по господарству,
апеляційний суд відхиляє як такі, що не
можуть бути спроможними з об'єктивної
точки зору. По-перше, це спростовується
кількістю вказаної горілки, яка є надто
значною для її призначення на вказані
потреби. А, по-друге, факт подальшого
зберігання цієї горілки на складі
торгової бази достатньо чітко
підтверджує те, що вона призначалася
для подальшої реалізації.

Факт наявності фальсифікованих марок
акцизного збору підтверджується
змістом акту експертизи № 051-04-14 від 11
квітня 2014 року (а.с. 31-33), де зазначено, що
надані на експертизу марки податку для
маркування алкогольних напоїв з
указаними реквізитами державним
підприємством «Поліграфічний комбінат
«Україна» не виготовлялися і є
підробленими.

Суд також не може визнати
обґрунтованими доводи апелянта про те,
що вона на час придбання товару не
знала, що марки акцизного збору є
підробленими, оскільки не фахівцем в
цьому питанні й не може розрізнити їх
візуально. Сам факт, який не
заперечується апелянтом, що вона
купувала напій з рук у незнайомої
людини та базарі, вказує на те, що вона
як директор приватного підприємства не
могла не усвідомлювати ризик,
пов'язаний з походженням та
легальністю вказаного товару. Тобто
вона цілком розуміла значення свої дій
й усвідомлювала їх можливі наслідки.

Також суд не може обґрунтовано взяти до
уваги версію прокурора про можливу
належність напоїв ТОВ «Агротайм»,
оскільки жодних об'єктивних
підтверджень цього суду не надано.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП,
апеляційний суд переглядає справу в
межах апеляційної скарги. При цьому,
він не обмежений її доводами, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, також
апеляційний суд може дослідити нові
докази, які не досліджувалися раніше,
якщо визнає обґрунтованим ненадання їх
до місцевого суду або необґрунтованим
відхилення їх місцевим судом.

Відтак, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
доведеність факту вчинення ОСОБА_5
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
177-2 КУпАП, та призначив стягнення в
межах санкції указаної статті закону.

Вказане стягнення вбачається судом
апеляційної інстанції належним і
достатнім для виправного впливу на
обвинувачену та запобігання вчинення
нею правопорушень у майбутньому.

Керуючись ст. ст. 283, 292, 293, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без
задоволення.

Постанову судді Соснівського
районного суду м. Черкаси від 06.06.2014
року про притягнення ОСОБА_5 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 177-2 КУпАП залишити без
змін.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя
І. В. Іваненко