Справа № 359/4380/14-п Головуючий у І
інстанції Вознюк С.М.Провадження №
33/780/476/14 Доповідач у 2 інстанції Слива
Ю.М.Категорія 429 14.07.2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2014 року
м. Київ

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
Київської області Слива Ю.М., з участю
прокурора - Корнєвої С.А., представника
митниці Захарова А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
представника Київської митниці
Міндоходів Захарова А.О. на постанову
судді Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 23 травня 2014
року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки
Харківської області, працюючу
інженером-конструктором в ООО
«Академія», проживаючу за адресою:
АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.471 Митного
кодексу України та накладено стягнення
у виді штрафу у розмірі 100
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 1 700 (одна тисяча
сімсот) гривень.

Вилучену, згідно протоколу про
порушення митних правил №0202/125120101/14 від
29.04.2014 року, валюту у розмірі 600 (шістсот)
євро, 1 200 (одна тисяча двісті) доларів
США та 1 010 (одна тисяча десять) гривень
повернуто ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 29 квітня 2014
року о 13 годині 25 хвилин під час
проходження митного контролю в зоні
митного контролю залу «Відліт»,
терміналу «D», ДПМА «Бориспіль»
громадянка України ОСОБА_3, яка
відлітала з України до Германії, м.
Франкфурт, літаком а/к «Lufthansa», рейсом
№1491 та своїми діями обрала проходження
митного контролю канал позначений
символами зеленого кольору «зелений
коридор», тим самим заявила про те, що
переміщувані нею через митний кордон
України товари не підлягають
письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами, не
підпадають під встановлені
законодавством заборони та внесення
щодо ввезення на митну територію
України, чим засвідчила факти, що мають
юридичне значення. Після перетину
пасажиром «білої лінії», яка позначає
закінчення зони спрощеного митного
контролю «зелений коридор», було
поставлено запитання щодо наявності в
неї готівки, на що вона відповіла, що
має при собі 9 500 Євро. Після цього
пасажира було запрошено до службового
приміщення залу «Відліт», терміналу
«D», ДПМА «Бориспіль», де нею була
видана готівка в розмірі 10 600 євро, 1 200
доларів США та 1 010 гривень. 9 500 євро
знаходились в одному з відділень
дорожньої сумки (ручна поклажа), а 1 100
євро, 1 200 доларів США та 1 010 грн.
знаходилась в гаманці, який лежав в тій
же сумці пасажира. Готівка
переміщувалась без ознак приховування
та зі слів пасажира належить їй
особисто. На момент проходження
митного контролю належним чином
оформленої митної декларації ОСОБА_3 не
надала, до моменту перетину нею «білої
лінії» до інспекторів митниці, з
приводу декларування валюти, не
зверталася. З виявленої суми пасажиру
було пропущено 10 000 Євро. За протоколом
про порушення митних правил вилучено 600
євро, 1 200 доларів США та 1 010 гривень.

На вказану постанову суду, представник
митниці Захаров А.О. подав апеляцію, в
якій не погоджується з постановою,
оскільки вважає її незаконною та
винесеною без врахування норм чинного
законодавства та обставин справи. На
момент проходження митного контролю
ОСОБА_3 належним чином оформленої
митної декларації не надала, до моменту
перетину нею «білої лінії» до
інспекторів митниці з приводу
декларування готівки не зверталась.
Крім того, судом не було перевірено
легальність походження коштів, які
переміщувала ОСОБА_3 та не було
витребувано доказів права власності у
вигляді банківських документів. Також,
апелянт вважає, що судом у повній мірі
не дотримано вимоги ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП
та вказує, що суд послався на
прецедентну норму права - на рішення
Європейського суду з прав людини
(справа Ісмаілов проти Російської
Федерації від 06.11.2008), не беручи до уваги
те, що Ісмаілов притягався
компетентними органами Російської
Федерації за вчинення кримінального
правопорушення - контрабанди, а також
те, що кошти вилучені в громадянина
Ісмаілова були не предметом
правопорушення а тільки речовим
доказом. Не враховано і те, що
компетентний орган Російської
Федерації розпорядився такими коштами
не в межах санкції інкримінованого
Ісмаілову правопорушення, а лише як
речовим доказом по справі. Також, судом
не враховано, що правова система
України відноситься до правових систем
романо - германського типу на правах
особливого європейського різновиду, що
на відміну від англо - саксонської
правової системи виключає
превалювання норми прецеденту над
нормою права. Тому просить постанову
скасувати та постановити нову
постанову, якою визнати ОСОБА_3 винною
за ст.471 МК України та накласти на неї
стягнення у виді штрафу у розмірі 1700
грн. з конфіскацією вилученої валюти у
розмірі 1200 доларів США, 600 євро, 1 010
гривень.

У судовому засіданні прокурор Корнева
С.А. та представник Київської митниці
Міндоходів Захаров А.О. апеляцію
підтримали, підтвердили викладені у
ній доводи, просили апеляцію
задовольнити.

Особа, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась,
повідомлена про час та місце розгляду
справи, причин неявки не повідомила.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та перевіривши доводи апеляційної
скарги, суд приходить до висновку, що
апеляція підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності
ОСОБА_3 у вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 471
КУпАП відповідає фактичним обставинам
справи, підтверджується розглянутими в
судовому засіданні доказами і є
обґрунтованим.

При цьому, доведеність вини та
правильність кваліфікації дій ОСОБА_3
ніким не оспорюється.

Разом з тим, висновок суду про
відсутність підстав для застосування
щодо ОСОБА_3 додаткового стягнення у
виді конфіскації вилученої валюти, не
ґрунтується на вимогах чинного
законодавства, а тому є
необґрунтованим, незаконним та
безпідставним.

Так, діючим законодавством України не
передбачено можливості звільнення
правопорушника від застосування щодо
нього додаткового стягнення, у тому
числі й предметів порушення митних
правил.

Посилання суду першої інстанції на те,
що у матеріалах справи відсутні данні,
які б давали підстави вважати, що
шляхом застосування конфіскації буде
попереджена інша незаконна діяльність
- легалізація злочинних доходів,
торгівля наркотиками, фінансування
тероризму, ухилення від сплати
податків, також не можуть бути
підставою для звільнення особи від
додаткового стягнення у виді
конфіскації предметів порушення
митних правил.

Безпідставним є й посилання суду
першої інстанції на рішення
Європейського суду з прав людини
(справу «Ізмайлов проти Росії», рішення
від 06.11.2008 року), яким встановлено
порушення ст. 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод.

Так, зі змісту вказаного рішення
вбачається, що Ізмайлов, перебуваючи в
скрутному матеріальному становищі,
вирішив продати квартиру у м. Баку, яку
успадкував від матері. Відсутність у
нього коштів, на які він розраховував,
ставить під загрозу його гідне людське
існування.

Обставини порушення митних правил
ОСОБА_3 не є аналогічними обставинам
встановленим рішенням Європейського
суду з прав людини по справі «Ізмайлов
проти Росії». Крім того, Європейський
суд у своєму Рішенні не вказує на те, що
національне законодавство Російської
Федерації в частині застосування
конфіскації за порушення митних правил
порушує права людини.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
вважає, що постанова судді
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 23 травня 2014 року,
є незаконною, а тому підлягає
скасуванню. При цьому по справі слід
прийняти нову постанову, якою визнати
ОСОБА_3 винною у вчиненні
правопорушення передбаченого ст. 471 МК
України та призначити їй стягнення в
межах санкції статті передбаченої за
вчинення вказаного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника
Київської митниці Міндоходів Захарова
А.О. задовольнити.

Постанову судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 23 травня 2014 року щодо ОСОБА_3
скасувати.

Прийняти нову, якою ОСОБА_3 визнати
винною у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 471 Митного кодексу
України та піддати адміністративному
стягненню у виді штрафу у розмірі 100
(ста) неоподаткованих мінімумів
громадян, що становить 1700 (одна тисяча
сімсот гривень), з конфіскацією валюти
в розмірі 600 (шістсот) євро, 1200 (одна
тисяча двісті) доларів США та 1010 (одна
тисяча десять) гривень, вилучених
згідно протоколу про ПМП № 0204/125120101/14
від 29.04.2014 року в дохід Держави Україна.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя (підпис)
Ю.М. Слива

Згідно з оригіналом:

суддя Ю.М.
Слива