Справа № 357/6763/14-п Головуючий у І
інстанції Санін В. М.Провадження №
33/780/543/14 Доповідач у 2 інстанції
МатюшкоКатегорія 147
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2014 року
м. Київ

Суддя судової палати з кримінальних
справ Апеляційного суду Київської
області Матюшко М.П., за участю
правопорушника ОСОБА_2 розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 10 червня 2014 року,
якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1, не працюючого,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та
призначено йому адміністративне
стягнення у вигляді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 2 ( двох ) років, -

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2014 року о 03 год. 50 хв. в м. Біла
Церква, по б-р. 50 років Перемоги, ОСОБА_2
керував транспортним засобом (
автомобілем ) ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1, в стані
алкогольного сп'яніння, що
підтверджується висновком
Білоцерківського ПНТМО №189 від 18.05.2014
року, чим порушив п.2.9 ПДР України.

Не погоджуючись, ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, у якій просив
постанову судді скасувати та
постановити нову, якою застосувати до
нього стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що суд першої інстанції
зазначив, що суд першої інстанції не
повідомив його про час та місце
слухання справи, а тому порушив його
права передбачені ст. 268 КУпАП.

Апелянт не заперечує своє вини та
розкаюється у вчиненому, однак вважає,
що при розгляді справи судом не було
враховано пом'якшуючі обставини, а саме
того що він жодного разу не
притягувався до адміністративної
відповідальності за порушення ПДР, а
також того, що його робота пов'язана з
керуванням транспортними засобами і це
є джерелом його доходу на утримання
сім'ї.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_2,
який підтримав апеляційну скаргу та
просив її задовольнити, вивчивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляції, вважаю, що остання підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Суд першої інстанції вірно дійшов
висновку про наявність в діях ОСОБА_2
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КУпАП. Вина порушника підтверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №087582 від 18
травня 2014 року (а.с. 1).

Однак, при накладенні
адміністративного стягнення, судом
першої інстанції не в повній мірі
враховано характер вчиненого
правопорушення, особу порушника,
ступінь його вини, майновий стан та
обставини, що пом'якшують
відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст. 34 КУпАП, законами
України може бути передбачено й інші
обставини, що пом'якшують
відповідальність за адміністративне
правопорушення. Орган (посадова особа),
який вирішує справу про
адміністративне правопорушення, може
визнати пом'якшуючими і обставини, не
зазначені в законі.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 надає послуги з перевезення, а
тому його робота вимагає постійного
використання автомобіля. Отже,
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами відніме у нього
єдине джерело доходу та поставить сім'ю
у скрутне матеріальне становище.

.ОСОБА_2 вперше вчинив адміністративне
правопорушення та щиро розкаюється у
скоєному, має на утриманні матір
пенсіонерку.

В матеріалах справи відсутні дані про
належне повідомлення ОСОБА_2 щодо часу
і місця судового засідання, що є
підставою для скасування постанови
суду внаслідок порушення права на
захист. Проте, враховуючи, що ОСОБА_2
кваліфікацію скоєного та доведеність
вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП не оспорює, то,
беручи до уваги його позитивні
характеристики, чистосердечне
розкаяння, а також сімейний стан,
вважаю за необхідне змінити постанову,
застосувати замість позбавлення права
керування транспортними засобами
адміністративне стягнення у виді
штрафу.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 10 червня 2014 року щодо ОСОБА_2 -
змінити та замість позбавлення права
керувати транспортними засобами на 2 (
два ) роки накласти на ОСОБА_2 стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 200
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, тобто 3400 (трьох тисяч
чотириста) гривень.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя
М.П.
Матюшко