ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року

Суддя Підволочиського районного суду
Тернопільської області Могачевська
В.Й., розглянувши матеріали, які
надійшли від Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Тернопільській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, уродженця та жителя АДРЕСА_1, з
середньою спеціальною освітою, не
одруженого, фізичної особи -
підприємця, який раніше до
адміністративної відповідальності не
притягувався, -

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Підволочиського районного
суду Тернопільської області надійшов
адміністративний матеріал про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи 13
червня 2014 року завідуючим сектору
організаційно-аналітичного
забезпечення, зв'язків з громадськістю
та засобами масової інформації -
державним інспектором праці у
Тернопільській області Деренем С.Є., за
участю фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 проведено позапланову
перевірку фізичної особи - підприємця
код за ЄДРПОУ НОМЕР_1, юридична адреса:
47800, смт. Підволочиськ, вул.. Д.
Галицького, 50.

Перевіркою встановлено, що:

1. Підприємець не веде табелі
обліку використання робочого часу
працівників, а також не відображає
нарахування заробітної плати в Книзі
нарахування заробітної плати чи
платіжно-розрахункових відомостях.
Вказане є порушенням вимог частини
другої статті 30 Закону України «Про
оплату праці»;

2. Всупереч вимог частини першої та
другої статті 115 КЗпП України та
частини першої статті 24 Закону України
«Про оплату праці» заробітна плата
найманим працівникам виплачується
один раз на місяць, через проміжок часу,
що перевищує 16 календарних днів та
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.
Так, заробітна плата за квітень 2014 року
виплачувалась 16 травня 2014 року, разовим
платежем;

3. За травень 2014 року працівникам
не нараховував, а отже і не виплачував
належні грошові суми індексації
найманим працівникам, хоча були на це
підстави Так, за вказані періоди
індексація не була нарахована ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, чим порушено вимоги
частини шостої статті 95 КЗпП України та
статті 33 Закону України «Про оплату
праці».

Особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у
вчиненні правопорушення визнав
повністю, у вчиненому щиро розкаявся,
запевнив, що подібне не повториться.

Крім власного визнання вини,
винуватість гр. ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення доведена:

- протоколом про адміністративне
правопорушення № 19-13-008/0277 від 18 червня
2014 року, з якого вбачається порушення
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
законодавства України про працю;

- довідкою про стан виплати
заробітної плати у ОСОБА_1 станом на 13
червня 2014 року;

- довідкою про нарахування та
фактичні виплати заробітної плати
працівникам за січень-травень 2014 року у
ФОПЗ брик А.Т..

Проаналізувавши наведене в сукупності,
вважаю, що в діях фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 наявні ознаки
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41
КУпАП, тобто порушення вимог
законодавства про працю щодо виплати
заробітної плати та інших вимог
законодавства про працю. Тому його слід
притягнути до адміністративної
відповідальності за вказаною статтею,
наклавши на нього адміністративне
стягнення в межах її санкції.

Накладаючи адміністративне стягнення
за вказане адміністративне
правопорушення, враховую характер
вчиненого правопорушення, яке
відноситься до порушень в галузі
охорони праці і здоров'я населення,
відсутність обставин, що обтяжують
відповідальність.

Враховуючи наведене та з метою
виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, а
також запобігання вчиненню нових
правопорушень, суд приходить до
переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти
адміністративне стягнення у виді
штрафу в мінімальному розмірі,
передбаченому санкцією ч. 1 ст. 41
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Крім того, у відповідності до ст. 40- 1
КпАП України із ОСОБА_1 слід стягнути в
дохід держави судовий збір, у розмірі
0,03 розміру мінімальної заробітної
плати, що на час ухвалення судом
постанови про накладення
адміністративного стягнення становить
36, 54 грн. згідно ч. 5 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», що діє в редакції
згідно ЗУ № 590-VІІ від 19 вересня 2013 року.

Керуючись ст.ст.33,40-1,276-280,283,284 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, ч. 5 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», що діє в редакції
згідно ЗУ № 590-VІІ від 19 вересня 2013 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та накласти на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 30 (тридцяти)
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 510 (п'ятсот
десять) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 36
(тридцять шість) гривень 54 коп. судового
збору.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на її оскарження.

На постанову судді може бути подано
апеляційна скарга, внесено подання
прокурора до апеляційного суду
Тернопільської області через
Підволочиський місцевий суд протягом
десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: