П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к
р а ї н и

08.07.2014р.
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в особі судді Дацківа В.В., з участю
старшого прокурора відділу нагляду за
додержанням законів у сфері протидії
корупції та процесуального
керівництва у кримінальних
провадженнях про корупційні
правопорушення прокуратури
Закарпатської області Малицького С.І.,
особи щодо якої складено протокол -
ОСОБА_2 та його представника - адвоката
ОСОБА_3, розглянув апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Ужгородського
міськрайонного суду від 10 червня 2014
року.

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканця АДРЕСА_1, працюючого на посаді
Начальника філії Закарпатського ДП
«Український державний центр
радіочастот» визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП і накладено
стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00
(сто сімдесят) гривень.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення, ОСОБА_2, обіймаючи
посаду начальника Закарпатської філії
Державного підприємства "Український
державний центр радіочастот", будучи
відповідно до підпункту "а" пункту 2
статті 4 Закону України "Про засади
запобігання і протидії корупції"
посадовою особою юридичної особи
публічного права та будучи згідно
частини 6 статті 5 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» (далі Закону) суб'єктом, який
бере участь у запобіганні, виявленні, а
також припиненні корупційних
правопорушень, не вжив заходів щодо
недопущення будь-якої можливості
виникнення конфлікту інтересів,
порушив вимогу щодо обмежень роботи
близьких осіб та невідкладного
повідомлення безпосереднього
керівника про наявність конфлікту
інтересів, внаслідок чого, в його діях
наявні ознаки адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
постанову скасувати та прийняти нову,
якою провадження в справі закрити за
відсутністю в його діях події та складу
адміністративного правопорушення.
Вважає, що суд під час винесення
постанови не повно з'ясував усі
фактичні обставини справи, порушив
норми матеріального права, не дослідив
і не надав належної оцінки нормам
закону, діючого на момент вчинення
правопорушення. Як протокол про
адміністративне правопорушення, так
оскаржувана постанова суду не містять
жодного визначення конфлікту
інтересів, про котрий він повинен був
повідомити.

Апеляційний суд, заслухав пояснення
ОСОБА_2 та доводи захисника ОСОБА_3 на
підтримку апеляційної скарги, промову
прокурора, який заперечив проти
апеляції та просив постанову залишити
без змін, дослідив матеріали справи,
провів судові дебати, перевірив доводи
апеляційної скарги і приходить до
переконання що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП
завданням провадження у справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне та
об'єктивне з'ясування обставин справи,
вирішення її у точній відповідності з
законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд, при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення, крім іншого,
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Зі змісту примітки до ст.172-7 КУпАП
випливає, що порушення вимог щодо
повідомлення про конфлікт інтересів
підпадає під ознаки передбаченого цією
статтею правопорушення у випадках,
коли суб'єкт правопорушення (особи,
зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "б"
пункту 2 частини першої статті 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції») не повідомляють
безпосереднього керівника про
суперечність між його особистими
інтересами та його службовими
повноваженнями, наявність яких може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи невчинення дій під
час виконання наданих йому службових
повноважень.

Отже, при вирішенні питання про
винність ОСОБА_2 в учиненні
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП слід виходити з того, чи був він
суб'єктом такого правопорушення, чи
суперечили його особисті інтереси його
службовим повноваженням, чи могли ці
інтереси вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття ним рішень,
вчинення чи невчинення ним дій під час
виконання службових повноважень і,
якщо могли, то чи повідомив він
безпосереднього керівника про
наявність такого конфлікту.

ОСОБА_2 під час провадження в справі і в
судовому засіданні пояснив, що усно
повідомив керівництво Державного
підприємства «Український державний
центр радіочастот» про прийняття на
роботу ОСОБА_4. Ці показання ОСОБА_2 не
спростовані, вимога про таке
повідомлення у письмовій формі була
внесена до ст. 14 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» Законом України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо реалізації
державної антикорупційної політики»
від 14.05.2013, тобто після прийняття на
роботу ОСОБА_4

Крім цього, згідно Положення про
Закарпатську філію Державного
підприємства «Український державний
центр радіочастот» (а.с.50) структура і
штат філії затверджується начальником
підприємства, а отже безпосередньому
керівнику ОСОБА_2 - начальнику
Державного підприємства «Український
державний центр радіочастот», який
щорічно затверджував штатний розпис
Закарпатської філії УДЦР та йому було
відомо про роботу його сина ОСОБА_4 на
посаді інженера групи радіочастотного
моніторингу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.9 Закону України «Про
засади запобігання та протидії
корупції» визначено обмеження щодо
роботи близьких осіб, зокрема особи,
зазначені у підпунктах "а", "в", "ж",
пункту 1 та підпункті "а" пункту 2
частини першої статті цього закону, не
можуть мати у безпосередньому
підпорядкуванні близьких їм осіб або
бути безпосередньо підпорядкованими у
зв'язку з виконанням повноважень
близьким їм особам.

При цьому, п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про
засади запобігання та протидії
корупції» визначає, що безпосереднє
підпорядкування - це відносини прямої
організаційної або правової
залежності підлеглої особи від її
керівника, в тому числі через вирішення
(участь у вирішенні) питань прийняття
на роботу, звільнення з роботи,
застосування заохочень,
дисциплінарних стягнень, надання
вказівок, доручень, контролю за їх
виконанням.

Згідно посадової інструкції інженера
групи радіочастотного моніторингу
(далі - РЧМ) Закарпатської філії УДЦР
ОСОБА_4 (а.с.9) - інженер групи
радіочастотного моніторингу
безпосередньо підпорядковується (п. 1.4.1
посадової інструкції) начальнику
группи радіочасотного моніторингу
філії.

У поясненнях ОСОБА_2, наданих при
складенні адміністративного протоколу
(а.с.72) вказувалось, що його син ОСОБА_4 -
інженер групи радіочастотного
моніторингу, не знаходиться у його
безпосередньому підпорядкуванні.

Зокрема, згідно п.1.5 посадової
інструкції начальника Закарпатської
філії УДЦР (а.с.56), начальнику філії
безпосередньо підпорядковується
тільки: заступник начальника філії -
начальник групи РЕЗ, ВП та РЧП, головний
бухгалтер, адміністративно-технічний
персонал, завідувач господарства,
механік з ремонту автотранспорту.

Отже, інженер ОСОБА_4 не знаходився у
безпосередньому підпорядкуванні
начальника філії ОСОБА_2, що,
відповідно, не покладало на ОСОБА_2
обов'язок вжиття заходів щодо усунення
конфлікту інтересів, зокрема через
повідомлення безпосереднього
керівника про роботу у філії близьких
осіб, оскільки його син - ОСОБА_4, згідно
діючих по філії посадових інструкцій,
не знаходився у його прямому та
безпосередньому підпорядкуванні.

На думку апеляційного суду, рішення,
яким ОСОБА_4 вирішено виплачувати
надбавку та премії, ніяким чином не
впливає на його об'єктивність або
неупередженість при прийнятті рішень,
а також на вчинення чи не вчинення ним
дій під час виконання наданих йому
службових повноважень, оскільки в
даному випадку відсутній зв'язок між
його особистим інтересом у вигляді
бажання отримати доплати та службовими
повноваженнями, які він виконує, так як
прийняття рішення про виплати надбавок
працівникам філії відноситься до
компетенції начальника Державного
підприємства «Український державний
центр радіочастот», а не до компетенції
начальника Закарпатської філії
Державного підприємства "Український
державний центр радіочастот" - ОСОБА_2

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про відсутність у матеріалах
справи достатніх даних, які б свідчили
про наявність у діях ОСОБА_2 конфлікту
інтересів та враховуючи наведене,
вважає за необхідне постанову
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 10 червня 2014
року скасувати, а провадження у справі
про адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 172-7 КУпАП щодо ОСОБА_2,
закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у
зв'язку з відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,
апеляційний суд

П О С Т А Н О
В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Ужгородського
міськрайонного суду, якою ОСОБА_2
визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.172-7 КУпАП скасувати, а
провадження в цій справі закрити на
підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю
в діях ОСОБА_2 складу адміністративного
правопорушення.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя:
В.В.Дацків