Справа №150/614/14-п
Провадження по справі №3/150/243/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 року
с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду
Вінницької області Цимбалюк Л.П.,
розглянувши матеріали, які надійшли
від Чернівецького ВДАІ УМВС України у
Вінницькій області, про притягнення до
адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,

громадянина України, пенсіонера

за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1
КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2014 року о 07 год. 25 хв. в с.
Моївка по вул. Леніна Чернівецького
району Вінницької області водій ОСОБА_1
керував автомобілем УАЗ-3303, державний
номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками
алкогольного сп*яніння (різкий запах
алкоголю з ротової порожнини). Від
проходження медичного огляду на
предмет вживання алкогольних напоїв
ОСОБА_1 відмовився в присутності
свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5
Правил дорожнього руху України,
відповідальність за що передбачена ч.1
ст.130 КпАП України.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1
КпАП України, визнав, щиро кається,
також його вина доведена матеріалами
справи, зокрема, протоколом про
адміністративне правопорушення, серії
АБ 2, №989550, складеним 17.06.2014 року
інспектором ВДАІ Чернівецького РВ УМВС
України у Вінницькій області Якимчаком
В.В.

Приймаючи рішення щодо застосування
адміністративного стягнення відносно
ОСОБА_1, враховую його характеризуючі
дані, те, що дана особа вперше
притягується до адміністративної
відповідальності, повністю
переосмислив свої вчинки, кається у
вчиненому, зауваживши, що в подальшому
подібних порушень не допускатиме, а
тому оцінюючи в сукупності викладене
приходжу до висновку, що такі види
адміністративного стягнення за
вчинене правопорушення як позбавлення
права керування транспортними
засобами та адміністративний арешт є
занадто суворими відносно ОСОБА_1

Тому, ґрунтуючись на засадах
справедливості та виваженості, задля
досягнення мети адміністративного
стягнення, керуючись законом та
правосвідомістю, приходжу висновку, що
єдино вірним та правильним буде
застосування відносно ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про
судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI
встановлено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 вище зазначеного
Закону у разі ухвалення судом
постанови про накладення
адміністративного стягнення ставка
судового збору встановлена - 0,03 розміру
мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014
року, №719-VIІ затверджено мінімальну
заробітну плату у місячному розмірі: з 1
січня - 1218 гривень.

Виходячи із положень Закону України
«Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, N
3674-VI, приходжу до висновку про
стягнення із ОСОБА_1, на якого
накладається адміністративне
стягнення за вчинене адміністративне
правопорушення, судового збору.

На підставі Закону України «Про
судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI
та керуючись ст., ст. 130 ч.1, 280, 283, 284 КпАП
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1
КпАП України та застосувати відносно
нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в сумі 3400 /трьох тисяч
чотирьохсот/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід
держави в розмірі 36 /тридцяти шести/
гривень 54 копійок.

Дана постанова може бути оскаржена
згідно статей 287-289 КпАП України особою,
яку притягнуто до адміністративної
відповідальності, її законним
представником, захисником, потерпілим,
його представником або на неї може бути
внесено протест прокурора протягом
десяти днів з дня її винесення.

В разі пропуску зазначеного строку з
поважних причин цей строк може бути
поновлено органом, правомочним
розглядати дану справу.

Відповідно до ст.307 КпАП України штраф
повинен бути сплачений
правопорушником не пізніше як через
п*ятнадцять днів з дня вручення йому
постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у визначений
законодавством термін в порядку
примусового виконання постанови з
правопорушника стягується подвійний
розмір штрафу відповідно до ст.308 ч.2
КпАП України.

Платіжні документи, що свідчать про
сплату штрафу, подаються до суду до
набрання постанови законної сили.

Суддя:
Л.П. Цимбалюк