Справа № 461/2561/14-п
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 33/783/232/14
Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року

м.Львів

Апеляційний суд Львівської
області у складі :

Головуючого - судді
Михалюка В.О.,

з участю прокурора - Горбань
М.П.,

представників митниці -
Лубоцького Б.І., Черепащука І.В. та
Веселівського А.І.,

правопорушника - гр. ОСОБА_4,

захисника - адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
захисника гр. ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5
на постанову судді Галицького
районного суду м. Львова від 08 квітня 2014
року,

в
с т а н о в и в:

Постановою судді Галицького
районного суду м. Львова від 08 квітня
2014 року

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина
України, не працюючого, проживаючого у
АДРЕСА_1, паспорт

громадянина
України для закордонних поїздок
серії НОМЕР_3,

виданий 24
листопада 2010 року органом 4615,
персональний номер

НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 472 МК України, та
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 100%
вартості товару, що були предметом
порушення митних правил, а саме - 15660,00
грн., а вилучений відповідно до
протоколу про порушення митних правил
№ 2926/20900/13 від 25 жовтня 2013 року товар, а
саме: сир королівський в
поліетиленових упаковках торгової
марки «SIERPC - od 1927» загальною вагою 261 кг -
конфісковано в дохід держави.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь
держави судовий збір у сумі 36,54 грн.

З постанови судді вбачається, що
згідно протоколу про порушення митних
правил, 25 жовтня 2013 року о 19.00 год.
ОСОБА_4 на автобусі марки «RENAULT SFR1126X»
р.н. НОМЕР_2, прямуючи з приватної
поїздки з Республіки Польща в Україну,
через митний пост «Рава-Руська»
Львівської митниці, міжнародним
сполученням «Томашів-Сокаль» у якості
пасажира. В ході проведення письмового
декларування ОСОБА_4 заявив про
відсутність в нього будь-яких товарів,
які обмежені для переміщення, або
підлягають обов`язковому декларуванню
та оподаткуванню під час ввезення на
митну територію України. Після
перевірки заявлених відомостей та
завірення митної декларації штампом
«ПМК №199» Львівської митниці
Міндоходів, в ході проведення митного
контролю рейсового автобуса, згідно
дорожнього листа №103168 водія - ОСОБА_7,
було виявлено не задекларований товар
в салоні рейсового автобуса, який
належить ОСОБА_4, а саме сир
королівський в поліетиленових
упаковках торгової марки «SIERPC - od 1927»
загальною вагою 261 кг. Про наявність
даного товару ОСОБА_4 у митній
декларації не заявив. Відповідно до
службової записки відділу митної
вартості ВКТ та ЗРЕД Львівської
митниці Міндоходів від 25 жовтня 2013 року
загальна вартість безпосередніх
предметів правопорушення становить
15660,00 грн.

На дану постанову судді адвокат
ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_4, подав
апеляційну скаргу, в якій зазначив, що
дана постанова винесена передчасно,
без повного та об`єктивного розгляду
справи про порушення митних правил з
боку ОСОБА_4, а тому є незаконною і
підлягає скасуванню. Покликається на
те, що суддя зазначила, що
правопорушник частково визнав свою
вину, однак, не вказала в чому
частковість і не вмотивувала причини, з
яких не прийняла пояснення порушника
до уваги. ОСОБА_4 пояснив, що віз із
собою дві сумки із шістьма кругами сиру
в заводській упаковці в кожній (загалом
12 кругів) і не міг самостійно
переміщати весь вказаний у протоколі
ПМП сир - загальною вагою - 261 кг.
Акцентує увагу, що в матеріалах справи
відсутня кількість кругів сиру,
вказана тільки загальна вага. Звертає
увагу на те, що суд постановив
витребувати дані про подальшу долю
вилученого сиру, його кількість та
вартість по якому його було
реалізовано. Однак, представник
митниці пояснив, що не може представити
такі дані, судом без врахування
реальної вартості цього товару,
заперечення захисту і ОСОБА_4,
з`ясування інших обставин справи, які
мають значення для правильного її
вирішення, винесено рішення.

Просить постанову Галицького
районного суду м. Львова від 08 квітня
2014 року про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_4 скасувати, матеріали направити
на новий розгляд в іншому складі суду.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення гр. ОСОБА_4, його представника
-адвоката ОСОБА_5, які підтримали
апеляційну скаргу, прокурора у справі
та представників митниці, які просили
дану апеляцію залишити без
задоволення, а згадану постанову суду
без змін, розглянувши доводи
апеляційної скарги та вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення,
виходячи із наступного.

У відповідності до вимог ст. 280
КУпАП, суд при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Крім цього, за змістом ст. 278 КУпАП,
при підготовці до розгляду справи,
суддя повинен перевірити правильність
складення протоколу про
адміністративне правопорушення.

Статтею 256 КУпАП встановлені
вимоги щодо змісту протоколу про
адміністративне правопорушення.
Зокрема, у протоколі зазначаються: дата
і місце його складення, посада,
прізвище, ім'я, по батькові особи, яка
склала протокол; відомості про особу,
яка притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи.

У протоколі про порушення
митних правил № 2926/20900/13 від 25 жовтня 2013
року, складеному провідним інспектором
ОАВ УБК та МП Львівської митниці
Багатаєвим М.Г., зазначено, що в ході
проведення митного контролю рейсового
автобуса, згідно дорожнього листа №103168
водія - ОСОБА_7, було виявлено
незадекларований товар в салоні
рейсового автобуса, який належить
ОСОБА_4, а саме сир королівський в
поліетиленових упаковках торгової
марки «SIERPC - od 1927» загальною вагою 261 кг
та загальною вартістю 15660,00 грн.

Разом з тим протокол про
адміністративне правопорушення за
своїм змістом не відповідає вимогам ст.
256 КУпАП та фактичним обставинам
справи.

Так, в матеріалах справи мається
службова записка відділу митної
вартості ВКТ та ЗРЕД Львівської
митниці Міндоходів від 25 жовтня 2013 року
та довідка про те, що загальна вартість
безпосередніх предметів
правопорушення, а саме сиру
королівського в поліетиленових
упаковках торгової марки «SIERPC - od 1927»
загальною вагою 261 кг становить 15660,00
грн.

При цьому, в матеріалах справи
також мається акт
санітарно-епідеміологічного
обстеження партії вилученої продукції,
а саме сиру королівського в
поліетиленових упаковках торгової
марки «SIERPC - od 1927» загальною вагою 261 кг,
від 25 жовтня 2013 року, з якої вбачається,
що походження даної продукції (сиру)
невідоме та вказана продукція не
придатна до споживання.

За таких обставин апеляційний суд
приходить до переконання, що вартість
вилученого у ОСОБА_4 сиру чи, як
зазначено у вищевказаному акті,
вилученої продукції фактично не
встановлена, а без встановлення
фактичної вартості вилученого товару
неможливо постановити законне та
обґрунтоване рішення, оскільки санкція
ст. 472 МК України передбачає покарання у
виді штрафу у розмірі 100 відсотків
вартості цих товарів, тобто фактично
складений протокол про порушення
митних правил не відповідає фактичним
обставинам справи та закону.

А за змістом закону підставою
для розгляду справи про
адміністративне правопорушення та
вирішення питання про притягнення
особи до адміністративної
відповідальності є протокол про
адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про
адміністративне правопорушення є
джерелом доказів у справі.

Невідповідність протоколу про
адміністративне правопорушення
вимогам закону унеможливлює прийняття
у справі законного й обґрунтованого
судового рішення. Тому без усунення
зазначених вище недоліків протоколу
про адміністративне правопорушення
розгляд справи є неможливим.

Верховним Судом України визнано
правильною практику тих суддів, які
вмотивованими постановами повертають
протоколи про адміністративні
правопорушення, складені не
уповноваженою на те посадовою особою
або без додержання вимог ст. 256 КУпАП,
відповідному правоохоронному органу
для належного оформлення (п.24 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 23
грудня 2005 року № 14).

З огляду на викладене апеляційний суд
приходить до висновку, що постанова
судді підлягає скасуванню з
поверненням матеріалів органові, який
склав протокол про адміністративне
правопорушення, оскільки протокол про
адміністративне правопорушення не
відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що є
перешкодою розгляду справи по суті, а
норма закону про перевірку суддею
правильності його складення дотримана
не була.

Керуючись ст.ст. 278, 294 КУпАП,
апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката
ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_4 задоволити
частково.

Постанову судді Галицького районного
суду м. Львова від 08 квітня 2014 року щодо
ОСОБА_4 скасувати.

Матеріали про адміністративне
правопорушення щодо ОСОБА_4 за ст. 472 МК
України повернути Львівській митниці
Міндоходів через Галицький районний
суд м. Львова для належного оформлення.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий :
В.О.Михалюк