Справа № 554/8455/14-п
ПОСТАНОВА

Іменем
України

Дата документу 02.07.2014

02 липня 2014 року суддя
Октябрського районного суду м. Полтави
Гольник Л.В., розглянувши
адміністративний матеріал, що надійшов
з Територіальної державної інспекції
праці у Полтавській області відносно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ромни
Сумської області, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, працюючого
директором Полтавської філії ПрАТ
«Вищий навчальний заклад
«Міжрегіональна Академія управління
персоналом», ідентифікаційний код не
встановлено, за ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

13 червня 2014 року при перевірці
Територіальною державною інспекцією
праці у Полтавській області
Полтавської філії ПрАТ «Вищий
навчальний заклад «Міжрегіональна
Академія управління персоналом», було
виявлено з боку директора порушення
законодавства про працю, а саме: як
свідчить розрахунковий листок доцента
кафедри правознавства ОСОБА_3 за
травень 2014 року на день проведення
перевірки борг за підприємством по
виплаті заробітної плати перед
працівником складає 1164,21 гривня, що є
порушенням вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України
та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату
праці» в частині проведення виплати
заробітної плати не менше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує 16 календарних днів, не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Наказом від 22.05.2014 року № 276-п
звільнено ОСОБА_3 з посади доцента
кафедри правознавства за сумісництвом
з 23.05.2014 року відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП
України.

Згідно розрахункового листка за
травень 2014 року доценту кафедри
правознавства ОСОБА_3 станом на 06.06.2014
року не виплачено суми належної при
звільненні у розмірі 1164,21 гривня, що є
порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України в
частині виплати всіх сум, що належать
працівнику від підприємства, установи,
організації, в день звільнення.

Керівником філії 22.05.2014 року видано
наказ № 276-п про звільнення доцента
кафедри правознавства ОСОБА_3 з посади
з 23.05.2014 року по ч. 3 ст. 38 КЗпП України, в
якому п. 5 зобов'язано головного
бухгалтера здійснити помилково
нарахованої та виплаченої суми
допомоги по вагітності та пологам у
розмірі 1021,65 гривень із коштів належних
ОСОБА_3 при звільненні. Допомога по
вагітності та пологам була виплачена
20.06.2014 року. Згода працівника на
проведення відрахувань із заробітної
плати відсутня.

Згідно розрахункового листка
ОСОБА_3 за травень 2014 року нараховано
кошти у сумі 1643,29 гривень в тому числі:

- оклад - 417,62 гривні;

- компенсація за 48 днів
невикористаної відпустки - 947,04 гривні;

- вихідна допомога - 1252,86 гривень;

- коригування педагогічного
навантаження - за мінусом 988 гривень;

- індексація заробітної плати - 13,77
гривень.

Утримання із заробітної плати
складають - 1466,95 гривень в тому числі:

- надлишкова допомога по
вагітності та пологам - 1021,65 гривень;

- коригування ПДФО - 178,56 гривень;

- єдиний соціальний внесок - 23,82
гривні;

- податок на доходи фізичних осіб -
242,92 гривні.

Вказане вище свідчить, що
стосовно ОСОБА_3 було порушено вимоги:
п. 1 ч. 2 ст. 127 КЗпП України відносно
повернення сум, зайво виплачених
внаслідок лічильних помилок, якщо
працівник не оспорює підстав і розміру
відрахування власник або
уповноважений ним орган вправі видати
наказ про відрахування не пізніше
одного місяця з дня виплати
неправильно обчисленої суми; ст. 128 КЗпП
України щодо загального розміру всіх
відрахувань при кожній виплаті
заробітної плати, яка не може
перевищувати двадцяти процентів, а у
випадках, окремо передбачених
законодавством України, - п'ятдесяти
процентів заробітної плати, яка
належить до виплати працівникові; ст. 129
КЗпП України відповідно до якої
забороняється відрахування з вихідної
допомоги, компенсаційних та інших
виплат, на які згідно з законодавством
не звертається стягнення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину
визнав та щиро розкаявся в скоєному.

Провина підтверджується даними,
що містяться в протоколі про
адміністративне правопорушення та
актом перевірки.

Вважаю, що кваліфікація дій
ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП вірна та він
підлягає притягненню до
адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про накладення
стягнення, та враховуючи характер
вчиненого правопорушення, особу
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність, суд вважає
за необхідне накладення стягнення у
вигляді штрафу в розмірі тридцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» у разі
ухвалення судом постанови про
накладення адміністративного
стягнення, стягується судовий збір з
особи на яку накладено адміністративне
стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 41 КУпАП,
п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий
збір», суд, -

П О С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та
піддати його адміністративному
стягненню у вигляді штрафу в розмірі 510
гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 36
гривень 54 копійки на користь держави
(УДКСУ у м. Полтава, , ГУДКСУ
в Полтавській області, МФО 831019,
розрахунковий рахунок 0005, код
класифікації 22030001, код ЄДРПОУ суду
02886195).

На постанову може бути подано
апеляційну скаргу чи внесено протест
прокурора протягом 10 днів з дня
винесення.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо така скарга не
буде подана.

Строк звернення постанови до
виконання три місяці.

СуддяЛ.В. Гольник