П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 рокуСправа №607/9294/14-п
Суддя Тернопільського міськрайонного
суду Тернопільської області Гуменний
П.П., розглянувши матеріали, які
надійшли від Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Тернопільській області Державної
інспекції України з питань праці про
притягнення до адміністративної
відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1,
громадянина України, жителя АДРЕСА_1,
генерального директора ТОВ «ОСП
Корпорація Ватра»,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про
адміністративні правопорушення -,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, будучи генеральним директором
ТОВ «ОСП Корпорація Ватра», за своїм
місцем роботи порушував законодавство
про працю, а саме: всупереч вимог п. 2.5
Інструкції «Про порядок ведення
трудових книжок працівників із кожним
черговим записом, що заноситься до
трудової книжки на підставі наказу про
призначення на роботу, переведення і
звільнення (вимога п.2.3 „Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників"), працівники не
ознайомлюються під розписку в особовій
картці типова відомча форма П-2,
затверджена наказом Мінстату України
та Міністерства оборони України від 25
грудня 2009 року № 495/656.), в якій має
повторюватися відповідний запис з
трудової книжки (вкладиша). Так,
наприклад: із записом про прийняття на
роботу ОСОБА_3 не ознайомлений під
розписку в особовій картці.

З Колективним договором працівників
підприємства не ознайомлено під
розписку, чим порушено вимоги статті 29
КЗпП України.

Також, в порушенням вимог частини
першої статті 116 КЗпП України із
звільненим працівником - гальваніком
ОСОБА_4 (звільнений 23.04.2014р), сума
остаточного розрахунку становить - 765,53
грн., однак розрахунок із вказаним
працівником проведено не у день
звільнення, а 26.05.2014 року. Вказане, також
мало місце і по інших працівниках.

У випадку невиплати в день звільнення
всіх коштів працівнику також не
виплачується середній заробіток за
весь час затримки виплати
розрахункових коштів до дня фактичного
розрахунку. Так, наприклад наладчик
ОСОБА_5 (звільнений 16.04.2014р.), остаточний
розрахунок із вказаним працівником
проведено не у день звільнення, а 26.05.2014
року, також за час затримки виплати
остаточного розрахунку ОСОБА_5 не
нараховано середній заробіток за весь
час затримки, чим порушено вимоги
частини першої статті 117 КЗпП України.

Належно заповнена трудова книжка
видається працівникам у день
звільнення, однак розрахунок із
працівниками проводиться з порушенням
строків зазначених у ст. 116 КЗпП
України. Так, із звільненим працівником
ОСОБА_5 розрахунок проведено не у день
звільнення (16.04.2014 року), а 26.05.2014 року.
Вказане є порушенням вимог частини
першої статті 47 КЗпП України.

Всупереч вимог частини четвертої
статті 115 КЗпП України та статті 21
Закону України «Про оплату праці»
заробітна плата (відпускні)
працівникам підприємства виплачується
не за три дні до початку відпустки, а у
пізніші строки. Так, згідно наказу № 207
від 07.05.2014 року, ОСОБА_6 з 19.05.2014р. - по
19.06.2014р. надано 31 календарних днів
відпустки, нараховано відпускних на
суму - 3493,39 грн., однак належну йому суму
відпускних не виплачено, як за три дні
до початку відпустки, так і на дату
проведення перевірки. Вказане також
мало місце і по інших працівниках.

Тарифна сітка в товаристві частково
сформована без урахування
міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів). Так, згідно
штатного розпису від 01.01.2014 року
посадові оклади кваліфікованим
працівникам, а саме: комірнику ОСОБА_7
та транспортувальнику ОСОБА_8 посадові
одклади встановлені на рівні 1150
гривень, чим порушено вимоги статті 96
КЗпП України та частини третьої статті
6 Закону України «Про оплату праці».

Всупереч вимог частини першої та
другої статті 115 КЗпП України та
частини першої статті 24 Закону України
«Про оплату праці» заробітна плата
працівникам виплачується нерегулярно,
через проміжок часу, що перевищує 16
календарних днів та пізніше семи днів
після закінчення періоду, за який
здійснюється виплата. Так, заробітна
плата за квітень 2014 року виплачувалась
разовим платежем 26 травня 2014 року, що
підтверджено довідкою про стан виплати
заробітної плати.

Заробітна плата деяким працівникам
нараховується нижче встановленого
розміру заробітної плати встановленої
державою (1218 грн.) за пропорційно
відпрацьований час. Так,
свердлувальник 2 розряду ОСОБА_9 в
березні 2014 року відпрацювала 119 годин
(при нормі 159 годин), однак заробітна
плата їй за вказаний період була
нарахована в розмірі - 885,50 гривень, що
становить менше розміру мінімальної
заробітної плати пропорційно до
відпрацьованого робочого часу. Вказане
є порушенням вимог частини першої,
другої та четвертої статті 95 КЗпП
України та частини першої і другої
статті 3 Закону України «Про оплату
праці».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив
адміністративне правопорушення,
відповідальність за яке передбачена ч.1
ст.41 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився,
проте надав суду заяву у якій просить
не застосовувати до нього
адміністративне стягнення у зв'язку з
важким матеріальним становищем
підприємства, а також попросив
розглядати справу у його відсутності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення
доведена матеріалами дослідженими в
судовому засіданні, а саме: даними, які
містяться у протоколі про
адміністративне правопорушення №
19-01-008/0245 від 28.05.2014 року; витягом з акту
перевірки № 19-01-008/0374 від 28.05.2014 року та
іншими матеріалами справи.

За таких обставин, вважаю, що в діях
ОСОБА_1 наявні ознаки
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, тобто -
порушення встановлених термінів
виплати заробітної плати, а також інші
порушення вимог законодавства про
працю і тому його слід притягнути до
адміністративної відповідальності та
накласти на нього адміністративне
стягнення.

При накладенні адміністративного
стягнення, взявши до уваги характер
вчиненого правопорушення, обставини
справи, особу порушника, відсутність
обставин, що обтяжують або пом'якшують
відповідальність у вчиненому
правопорушенні, а тому вважаю, що
ОСОБА_1 слід притягнути до
адміністративної відповідальності,
наклавши на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в доход
держави.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, в доход держави судовий збір в
розмірі 36,54 грн.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 40-1, 41, 280, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП і накласти
на нього адміністративне стягнення у
виді штрафу в доход держави в розмірі 510
(п'ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, в доход держави судовий збір в
розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54
копійок.

Постанова судді у справах про
адміністративне правопорушення
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
її законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або
прокурором протягом десяти днів з дня
винесення постанови до апеляційного
суду Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя П.П. Гуменний