Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/3990/14-п
Головуючий у 1-й інст.
Категорія ч. 2 ст. 130 КУпАП
Доповідач Ткач С. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року
м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської
області Ткач С.О. розглянув апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову судді
Корольовського районного суду міста
Житомира від 23 травня 2014 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1
не працюючого,

встановив:

Постановою суду першої інстанції
ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні
повторного керування транспортним
засобом в стані алкогольного сп'яніння,
яке є правопорушенням, передбаченим ч. 2
ст. 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення і йому
призначене адміністративне стягнення
у виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 2
(два) роки без оплатного вилучення
транспортного засобу.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 23 квітня
2014 року о 19 год. 30 хв. був зупинений
працівниками міліції в селі Смолівка
Коростишівського району під час
керування автомобілем «Фольксваген»,
державний знак НОМЕР_1, в стані
алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорює
факт вчинення адміністративного
правопорушення, просить змінити
стягнення в межах санкції ч. 2 статті 130
КУпАП. Мотивує тим, що не був
повідомлений про час розгляду
адміністративних матеріалів в суді,
повістку не отримував. Суд недостатньо
врахував особу порушника, його
майновий стан, ступінь вини, що тяжких
наслідків не настало, матеріальна
шкода не заподіяна. Вказує, що не має
постійного місця роботи і перевозка на
автомобілі є єдиним джерелом прибутку
в сім'ї.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1,
перевіривши матеріали
адміністративної справи
Корольовського районного суду міста
Житомира прихожу до висновку про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарга з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП,
завданнями провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
всебічне, повне і об'єктивне з'ясування
обставин кожної справи, вирішення її в
точній відповідності з законом.

Висновок судді про доведеність
винності ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за
обставин наведених у постанові,
ґрунтується на представлених службою
ДАІ та встановлених у судовому
засіданні доказах, яким суддя дав
належну оцінку, не оскаржуються в
апеляційній скарзі.

Що стосується визначеного ОСОБА_1
адміністративного стягнення, то судом
стягнення визначене з дотриманням
вимог ст. 33 КУпАП, у межах, установлених
санкцією статті, за якою він
притягнутий до відповідальності.

Оскільки ОСОБА_1 вже притягувався до
адміністративної відповідальності
протягом року за ст. 130 КУпАП 01 липня 2013
року і належних висновків не зробив, на
шлях виправлення не став, повторно
вчинив аналогічне правопорушення, яке
має велику громадську небезпеку,
підстав для зміни постанови не
встановлено, незважаючи на наявність
сім'ї та його відношення до скоєного.

Крім того, з матеріалів справи
встановлено, що адміністративний
протокол складений в присутності двох
свідків, підписами і поясненнями яких
засвідчений факт вчинення
правопорушення та факт відмови
порушника від дачі пояснення і
підписання протоколу, в якому
роз'яснені права і обов'язки та
визначений день, час і місце розгляду
адміністративних матеріалів. Таким
чином встановлено, що ОСОБА_1 був
своєчасно сповіщений про місце і час
розгляду справи, від нього не надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи, тому суд мав право розглянути
її за відсутності порушника.

За наведених обставин доводи ОСОБА_1 є
безпідставними, а визначене
адміністративне стягнення, є
справедливим.

Тому, керуючись ст. 294 Кодексу України
про адміністративні правопорушення -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а постанову
Корольовського районного суду міста
Житомира від 23 травня 2014 року щодо
нього, без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області
Ткач С.О.