АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/464/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Маймур Ф.Ф. Доповідач - Коваленко
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Суддя Апеляційного суду
Дніпропетровської області Коваленко
Н.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суд в місті
Дніпропетровську, за участю
представника митного органу Козія І.М.,
прокурора Зайкової Л.М., представника
ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4, апеляційну
скаргу Дніпропетровської митниці
Міндоходів та заступника прокурора
Дніпропетровської області на
постанову Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 22 травня 2014
року, якою щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, керівника ТОВ
«Делівері - Експрес», який
зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1,

закрито провадження в справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 483 Митного
кодексу України, за відсутністю складу
адміністративного
правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Постановою Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 22 травня 2014
року відносно ОСОБА_3 закрито
провадження в справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, за
відсутністю складу адміністративного
правопорушення.

Як вбачається з постанови суду першої
інстанції, відносно ОСОБА_3 було
складено протокол про порушення митних
правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК
України, відповідно до якого ОСОБА_3,
будучи керівником ТОВ «Делівері -
Експрес», вчинив дії, спрямовані на
переміщення через митний кордон
України товару - " папір туалетний,
серветки та рушники паперові ", з
приховуванням від митного контролю,
шляхом подання митному органу, як
підстави для переміщення товару,
документів, що містять неправдиві
відомості щодо відправника та
одержувача товару, а також його
вартості.

Провадження № 33/774/464/14
Головуючий у першій інстанції: Маймур
Ф.Ф.

Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України
Головуючий у другій інстанції:
Коваленко Н.В.

Однак, місцевий суд з мотивів, вказаних
в постанові, прийшов до висновків про
те, що наявними в матеріалах справи
докази не підтверджується ні
об'єктивна, ні суб'єктивна сторони
інкримінованого ОСОБА_3
адміністративного правопорушення, при
цьому районним судом встановлено, що
інкриміноване останньому порушення
митних правил не є триваючим
правопорушенням і на момент
надходження та розгляду судом даної
справи закінчилися строки накладення
на ОСОБА_3 адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції Дніпропетровська
митниця Міндоходів подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову суду та прийняти
нову постанову, якою визнати ОСОБА_3
винним в правопорушенні митних правил
і накласти на нього адміністративне
стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 483 МК
України.

Також, на постанову районного суду
подана апеляційна скарга заступником
прокурора Дніпропетровської області, в
якій прокурор, згідно уточненої
апеляційної скарги, просить скасувати
постанову суду про закриття
провадження в справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_3 та прийняти нову
постанову, якою притягнути останнього
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 483 МК України.

В обґрунтування поданих апеляційних
скарг, які за своїми доводами є
фактично ідентичними,
Дніпропетровська митниця Міндоходів
та заступник прокурора
Дніпропетровської області посилаються
на те, що постанова місцевого суду є
незаконною та необґрунтованою,
винесеною з порушенням норм
процесуального права, а викладені в
постанові висновки суду, не
відповідають фактичним обставинам
справи. За твердженням митного органу
та прокурора, вина ОСОБА_3 в порушенні
митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК
України, в повному обсязі
підтверджується доказами, які
містяться в матеріалах справи і яким
районним судом не було надано належної
оцінки, при цьому відповідно до норм
чинного митного законодавства, вчинене
ОСОБА_3 правопорушення є триваючим
правопорушенням.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник митного органу Козій І.М.
та прокурор Зайкова Л.М. підтримали в
повному обсязі подані
Дніпропетровською митницею Міндоходів
та заступником прокурора
Дніпропетровської області апеляційні
скарги, підтвердили викладені в них
доводи та просили апеляційні скарги
задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4, в
суді апеляційної інстанції
заперечував проти задоволення
апеляційних скарг митного органу та
прокурора і просив залишити постанову
суду першої інстанції без змін,
оскільки, на його переконання,
оскаржувана постанова є законною та
обґрунтованою, а доводи апеляційних
скарг - безпідставні.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши
учасників судового розгляду, вивчивши
матеріали справи, дослідивши доводи
апеляційних скарг митного органу та
прокурора, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційних скарг, дійшов висновку про
те, що подані апеляційні скарги
підлягають задоволенню, а постанова
районного суду скасуванню з прийняттям
нової постанови, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280
КУпАП та ст. ст. 486, 487, 489 МК України, при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення, в тому числі, про
порушення митних правил, суд
зобов'язаний повно, всебічно та
об'єктивно з'ясувати всі обставини
справи, встановити чи було вчинене
адміністративне правопорушення та чи
винна особа у його вчиненні, дослідити
наявні у справі докази, дати їм належну
правову оцінку і в залежності від
встановленого, прийняти законне,
обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Як встановлено апеляційним переглядом,
в порушення зазначених вимог закону,
районним судом належним чином не були
з'ясовані обставини, щодо вчинення
ОСОБА_3 інкримінованого йому
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України,
оскільки, викладені в постанові
висновки суду, є необґрунтованими та
такими, що не відповідають фактичним
обставинам справи і суперечать
доказам, які містяться в матеріалах
справи.

Так, з'ясовуючи питання наявності в
діях ОСОБА_3 об'єктивної сторони
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України,
районним судом перевірялась процедура
дотримання ОСОБА_3 вимог ст. ст. 52, 53, 57, 58
МК України під час декларування
імпортованого товару.

Однак, судом першої інстанції не було
враховано те, що об'єктивна сторона
інкримінованого ОСОБА_3 порушення
митних правил виражається в діях,
спрямованих на переміщення товару
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю
шляхом подання митному органу як
підстави для переміщення товару
документів, що містять неправдиві дані,
зокрема, щодо відправника та
одержувача товару, а також його
вартості.

Той факт, що в наданих ОСОБА_3 для
митного оформлення імпортованого
товару документах, відомості про
відправника, одержувача товару та його
вартість були неправдивими,
підтверджується інформацією митної
адміністрації Республіки Туреччина,
яка 08 січня 2014 року надійшла до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
з Департаменту митної справи
Міністерства доходів і зборів України
на запит останнього від 10 червня 2013
року, у відповідності до якої, товар,
який було переміщено через митний
кордон України та задекларовано
представником ТОВ «Делівері - Експрес»,
відправлявся з Туреччини до України
від турецької компанії "Ekom Eczacibasi Dis. Tic.
A.S." на адресу "Progress Commerce LLP" за ціною 72
288,44 доларів США, що еквівалентно 577801,50
грн.

При цьому, враховуючи то факт, що
вищезазначена інформація від
державного митного органу країни
відправника надійшла на офіційний
запит Департаменту митної справи
Міністерства доходів і зборів України
в рамках укладеної між Туреччиною та
Україною міжнародної угоди, у суду
апеляційної інстанції відсутні
підстави ставити під сумнів її
достовірність.

Крім того, дослідженням наявних в
матеріалах справи товаросупровідних
документів, на підставі яких товар було
переміщено через митний кордон України
та задекларовано представником ТОВ
«Делівері - Експрес», апеляційним судом
встановлено, що відомості про номери
контейнерів, в яких товар був
доставлений в зону діяльності
Південної митниці, є ідентичними з
номерами контейнерів, котрі містяться
в документах, що надійшли з Туреччини
на запит митного органу України.

Таким чином, є необґрунтованим
висновок суду першої інстанції про
недоведеність об'єктивної сторони
інкримінованого ОСОБА_3
адміністративного правопорушення.

Досліджуючи питання наявності в діях
суб'єктивної сторони
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд
апеляційної інстанції враховує те, що
ОСОБА_3, як керівником ТОВ «Делівері -
Експрес», 03 січня 2013 року було
оформлено довіреність, відповідної до
якої ТОВ "Ламан Шипинг Єйдженси"
доручено здійснювати від імені
очолюваного ним підприємства всі
необхідні дії, пов'язані з отриманням,
внутрішньо портовим експедуванням та
доставкою вантажу, який знаходиться в
контейнерах, котрі згідно інформації
митної адміністрації Республіки
Туреччина, з Туреччини відправлявся до
України від турецької компанії "Ekom
Eczacibasi Dis. Tic. A.S." на адресу "Progress Commerce LLP",
при цьому саме представником ТОВ
«Делівері - Експрес» було здійснено
декларування даного товару, з чого
слідує висновок про наявність в діях
ОСОБА_3 умислу на вчинення дій,
спрямованих на переміщення через
митний кордон України товару з
приховуванням від митного контролю,
шляхом подання митному органу, як
підстави для переміщення товару,
документів, що містять неправдиві
відомості щодо відправника, одержувача
товару та його вартості, а відтак і
суб'єктивної сторони інкримінованого
правопорушення.

Проаналізувавши норми законодавства
України з питань митної справи, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про те що, в чинному МК України
відсутні будь-які посилання на
визначення правопорушень як триваючі,
а тому в залежності від конкретних
обставин вчинення, кожне порушення
митних правил необхідно індивідуально
розглядати в контексті його віднесення
до триваючих або нетриваючих
правопорушень.

Враховуючи, що порушення митних правил,
яке мало місце з боку ОСОБА_3, могло бути
виявлено тільки після проведення
відповідної перевірки в ході
здійснення митного контролю, вчинене
ним адміністративне правопорушення, є
триваючим правопорушенням.

З огляду на викладене, апеляційний суд
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню у зв'язку з невідповідністю
викладених в постанові висновків суду
фактичним обставинам справи.

Разом з тим, як встановлено судом
апеляційної інстанції, в період з 04
грудня 2012 року по 10 січня 2013 року,
відповідно до контракту № 2012/01/08 від 01
серпня 2012 року, укладеного між ТОВ
«Делівері - Експрес» та компанією "CRUMLIN
CORPORATION S.A.", із Туреччини на митну
територію України в зоні діяльності
Південної митниці у контейнерах GVCU
5121300, ECMU 9463220, CMAU 5694716, CMAU 5160599, CMAU 5443731, TRLU
7334183, ECMU 9109983 на адресу ТОВ «Делівері -
Експрес» ввозився товар - папір
туалетний, серветки та рушники
паперові, вагою брутто 38457,498 кг,
загальною вартістю 295856,97 грн., що
еквівалентно 37014,51 доларів США, який в
подальшому у вантажних автомобілях
було доставлено в зону діяльності
Дніпропетровської митниці Міндоходів
і оформлено в режимі "ІМ 40 ДЕ". В ході
здійснення митної перевірки
законності ввезення на митну територію
України вищевказаного товару,
Департаментом митної справи
Міндоходів України 10 червня 2013 року до
митної адміністрації Туреччини було
направлено запит з метою встановлення
обставин експорту товару з Туреччини
на адресу ТОВ «Делівері - Експрес»,
відповідно до отриманої
Дніпропетровською митницею Міндоходів
відповіді товар, що було переміщено
через митний кордон України та
задекларовано представником ТОВ
«Делівері - Експрес», відправлявся з
Туреччини до України від турецької
компанії "Ekom Eczacibasi Dis. Tic. A.S." на адресу
"Progress Commerce LLP" за ціною 72288,44 доларів США,
що еквівалентно 577801,50 грн.

Вина ОСОБА_3 в порушенні митних правил в
повному обсязі підтверджується
доказами, що містяться в матеріалах
справи в їх сукупності, зокрема:
протоколом про порушення митних правил
від 27 січня 2014 року; копіями
товаросупровідних документів, які
підтверджують факт переміщення товару
через митний кордон України з
Туреччини на адресу ТОВ «Делівері -
Експрес»; інформацією митної
адміністрації Республіки Туреччина, у
відповідності до якої товар, що було
переміщено через митний кордон України
та задекларовано представником ТОВ
«Делівері - Експрес», відправлявся з
Туреччини до України від турецької
компанії "Ekom Eczacibasi Dis. Tic. A.S." на адресу
"Progress Commerce LLP" за ціною 72288,44 доларів США,
що еквівалентно 577801,50 грн; іншими
фактичними даними.

Таким чином, апеляційний суд приходить
до висновку, що вина ОСОБА_3 в порушенні
митних правил повністю доведена, а його
дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 483 МК
України, як вчинення дій, спрямованих
на переміщення товару через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю, шляхом подання
митному органу як підстави для
переміщення товару документів, що
містять неправдиві відомості про
відправника та одержувача товару, а
також про його вартість.

Вирішуючи питання про вид та розмір
адміністративного стягнення, яке
необхідно накласти на ОСОБА_3, суд
апеляційної інстанції враховує
характер вчиненого останнім
правопорушення, особу правопорушника,
ступінь вини ОСОБА_3, відсутність
обставин, що як пом'якшують, так і
обтяжують відповідальність останнього
за вчинене правопорушення.

Отже, з урахуванням того, що санкція ч. 1
ст. 483 МК України не містить
альтернативних видів
адміністративного стягнення ніж
накладення штрафу в розмірі 100 %
вартості товарів - безпосередніх
предметів порушення митних правил з
конфіскацією цих товарів, саме таке
адміністративне стягнення підлягає
накладенню на правопорушника ОСОБА_3

На підставі викладеного та керуючись
ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, ч. 1 ст.
483 Митного кодексу України -

п о с т а н о в и в:

задовольнити апеляційні скарги
Дніпропетровської митниці Міндоходів
та заступника прокурора
Дніпропетровської області.

Скасувати постанову Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
22 травня 2014 року, якою відносно ОСОБА_3
закрито провадження в справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу
України, за відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3
визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та
накласти на ОСОБА_3 адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 577801,50
гривні з конфіскацією товару - паперу
туалетного, серветок та рушників
паперових, вагою брутто 38457,49 кг,
вартістю 577801,50 гривні.

Стягнути з ОСОБА_3, у відповідності до
ст. 4 Закону України "Про судовий збір" 36,
54 гривень судового збору.

Постанова набирає законної сили
негайно, остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області
Н.В.Коваленко