Провадження №: 3/752/4117/14
ПОСТАНОВА

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2014 року суддя Голосіївського
районного суду м. Києва Дідик М.В.,
розглянувши матеріали справи про
адміністративне правопорушення, які
надійшли від ВДАІ Голосіївського РУ ГУ
МВС України у м. Києві відносно ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Первоуральск,
громадянки України, працюючої
заступником директора Клініка
«Медіком», проживаючої за адресою:
АДРЕСА_1,

про вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.ст.
122-4, 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

09.07.2014 року о 08 год. 25 хв., водій ОСОБА_1,
керуючи автомобілем «Шевролет»,
реєстраційний номер «НОМЕР_2» в м. Києві
по вул. Стратегічне шосе 15, під час
руху, не витримала безпечний боковий
інтервал до припаркованого автомобіля
«Део», реєстраційний номер НОМЕР_1,
внаслідок чого здійснила на нього
наїзд, що призвело до пошкодження
транспортних засобів. Після вчинення
ДТП покинула місце пригоди.

Пунктом 2.10 ПДР України передбачено, що
у разі причетності до
дорожньо-транспортної пригоди водій
зобов'язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб
і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і
встановити знак аварійної зупинки
відповідно до вимог пункту 9.10 цих
Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і
предмети, що мають причетність до
пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання
першої медичної допомоги потерпілим,
викликати карету швидкої медичної
допомоги, а якщо це неможливо,
звернутися за допомогою до присутніх і
відправити потерпілих до лікувального
закладу;

ґ) у разі неможливості виконати дії,
перелічені в підпункті «г» пункту 2.10
цих Правил, відвезти потерпілого до
найближчого лікувального закладу
своїм транспортним засобом, попередньо
зафіксувавши розташування слідів
пригоди, а також положення
транспортного засобу після його
зупинки; у лікувальному закладі
повідомити своє прізвище та номерний
знак транспортного засобу (з
пред'явленням посвідчення водія або
іншого документа, який посвідчує особу,
реєстраційного документа на
транспортний засіб) і повернутися на
місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну
пригоду орган чи підрозділ міліції,
записати прізвища та адреси очевидців,
чекати прибуття працівників міліції;

е) вжити всіх можливих заходів для
збереження слідів пригоди, огородження
їх та організувати об'їзд місця
пригоди;

є) до проведення медичного огляду не
вживати без призначення медичного
працівника алкоголю, наркотиків, а
також лікарських препаратів,
виготовлених на їх основі (крім тих, які
входять до офіційно затвердженого
складу аптечки).

Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що
водій залежно від швидкості руху,
дорожньої обстановки, особливостей
вантажу, що перевозиться, і стану
транспортного засобу повинен
дотримувати безпечної дистанції та
безпечного інтервалу.

Таким чином, судом встановлено, що
водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем, не
витримала безпечний боковий інтервал,
внаслідок чого вчинила наїзд на
припаркований автомобіль, після чого
покинула місце пригоди, тобто вчинила
дії, якими порушила п.п. 2.10, 13.1 ПДР
України.

Відповідальність за порушення п. 13.1 ПДР
України передбачена ст. 124 КУпАП,
відповідно до якої порушення
учасниками дорожнього руху правил
дорожнього руху, що спричинило
пошкодження транспортних засобів,
вантажу, автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, дорожніх споруд
чи іншого майна, - тягне за собою
адміністративну відповідальність.

Відповідальність за порушення п. 2.10 ПДР
України передбачена ст. 122-4 КУпАП,
відповідно до якої залишення водіями
транспортних засобів, іншими
учасниками дорожнього руху на
порушення встановлених правил місця
дорожньо-транспортної пригоди, до якої
вони причетні, - тягне за собою
адміністративну відповідальність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину
визнала у повному обсязі.

Крім того вина ОСОБА_1 підтверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення серія АВ2 № 487342, від
21.07.2014 року, схемою ДТП та іншими
матеріалами справи.

Оскільки ОСОБА_1 вчинила два
правопорушення, які розглядаються
одночасно, то згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП
необхідно накласти адміністративне
стягнення в межах санкції,
встановленої за більш серйозне
правопорушення з числа вчинених.

На підставі вищевикладеного та
враховуючи характер вчиненого
порушення, особу ОСОБА_1, ставлення її
до вчиненого, обставини, що пом'якшують
та обтяжують відповідальність, вважаю
за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та
накласти адміністративне стягнення у
виді штрафу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з
ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,03
розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного та керуючись ч.
2 ст. 36, ст. 122-4, ст. 124, 283-285 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.ст.
122-4, 124 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності, наклавши
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 340 (триста сорок)
грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в
розмірі 0,03 розміру мінімальної
заробітної плати, що становить 36
(тридцять шість) грн. 54 коп. на користь
держави.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги чи
протесту прокурора.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, її законним
представником, захисником, потерпілим,
його представником або на неї може бути
внесено протест прокурора протягом
десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора
подаються до відповідного
апеляційного суду через місцевий суд,
який виніс постанову.

Суддя
М.В. Дідик