Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/324/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї
інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2014 року. Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Ремез П.М., за
участю особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3 та особи, що склала протокол про
вчинення адміністративного
правопорушення інспектора ДПС ДАІ в
Кіровоградській області Чорби О.І.,
розглянувши у порядку апеляційного
перегляду справу про адміністративне
правопорушення за скаргою ОСОБА_3 на
постанову Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 07
липня 2014 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого,
проживаючого АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 07 липня 2014 року на ОСОБА_3
накладене адміністративне стягнення
за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі
3400 грн.

ОСОБА_3 визнаний винним у
тому, що він 05 травня 2014 року о 10 год.
керував автомобілем Пежо Партнер,
реєстраційний номер НОМЕР_1, на 699 км.
автодороги Стрий-Знам'янка з явними
ознаками алкогольного сп'яніння
(різкий запах алкоголю з ротової
порожнини), від проходження відповідно
до встановленого порядку огляду на
стан алкогольного сп'яніння
відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5
Правил дорожнього руху, та скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі
ОСОБА_3 просить постанову районного
суду скасувати як незаконну, а
провадження по справі закрити при
цьому вказує на те, що він дійсно
відмовився від проходження тесту на
стан сп'яніння за допомогою алкотесту
«Драгер» через те, що на його вимогу
працівники ДАІ не надали йому
свідоцтва про державну реєстрацію та
свідоцтва про повірку цього алкотесту,
чим порушили п. 2.5 «Інструкції про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції». Оскільки прибор
був не у заводській упаковці, тобто
розпечатаний, що викликало у нього
сумнів щодо точності показників
прибору, тому вважає обґрунтованою
його відмову від проходження огляду на
стан сп'яніння за допомогою вказаного
приладу. Єдиною ознакою його сп'яніння
у протоколі вказано почервоніння очей
та запах з порожнини рота, а інших ознак
не виявлено. За наявності лише запаху з
порожнини рота, відповідно до п. 1.4 цієї
Інструкції, працівники ДАІ не мали
права направляти його до закладу
охорони здоров'я для проходження
медичного огляду на стан сп'яніння,
оскільки у нього були відсутні будь-які
ознаки сп'яніння. Щоб довести це, у цей
же день близько 11 год. 40 хв. він за
власною ініціативою пройшов огляд на
стан сп'яніння, а саме здав кров до
лікарні. Згідно висновку
судово-медичної токсикології у його
крові будь-яких спиртів не виявлено,
тобто на момент складання протоколу
про вчинення адміністративного
правопорушення він не був у стані
алкогольного сп'яніння. Вказує і на те,
що у протоколі у порушення п. 2.10
Інструкції у відповідних графах
взагалі не зазначено будь-яких
результатів його огляду, натомість
зазначена інформація, яка не має
будь-якого відношення до огляду на стан
сп'яніння, а оскільки протокол складено
неправильно, тому він не може бути
доказом по справі. Всі вказані
обставини він повідомляв місцевому
суду однак їх судом не враховано.

Перевіривши матеріали
справи, заслухавши пояснення скаржника
ОСОБА_3, який підтримав апеляцію і
просив її задовольнити, а також
пояснення та особи, що склала протокол
про вчинення адміністративного
правопорушення Чорби О.І., який
заперечив задоволення апеляції і
просив постанову суду залишити без
зміни, вивчивши доводи апеляції вважаю,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП
відповідальність за вказане
адміністративне правопорушення настає
у разі керування транспортними
засобами особами в стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції,
а так само за відмову особи, яка керує
транспортним засобом від проходження,
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан сп'яніння.

Згідно ст. 266 ч.2,3 КУпАП огляд водія
(судноводія) на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
його увагу та швидкість реакції,
проводиться з використанням
спеціальних технічних засобів
працівником міліції у присутності двох
свідків. У разі незгоди водія
(судноводія) на проведення огляду на
стан алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або щодо перебування
під впливом лікарських препаратів, що
знижують його увагу та швидкість
реакції або в разі незгоди з його
результатами, працівником міліції з
використанням спеціальних технічних
засобів, огляд проводиться в закладах
охорони здоров'я.

Викладені положення Закону більш
детально відображено у Інструкції про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, яку затверджено
спільним Наказом МВС та МОЗ України №
400/666 від 09.09.2009 року, зокрема пунктами 2.1,
2.3, 2.5 та 2.6 передбачено, що у разі
наявності ознак сп'яніння,
передбачених цією Інструкцією,
уповноважена особа Державтоінспекції
МВС проводить на місці зупинки огляд на
стан сп'яніння за допомогою
спеціальних технічних засобів,
дозволених до застосування МОЗ та
Держспоживстандартом, які мають,
зокрема, свідоцтво про державну
реєстрацію та свідоцтво про його
повірку, які перед проведенням огляду
уповноважена на проведення огляду
особа надає на вимогу особи, яка
підлягає огляду і такий огляд на стан
сп'яніння на місці зупинки
транспортного засобу проводиться в
присутності двох свідків, до того ж не
можуть бути залучені як свідки
працівники міліції, або особи щодо
неупередженості яких є сумніви.

Як вбачається з протоколу про
вчинення адміністративного
правопорушення ОСОБА_3, 05 травня 2014 року
о 10 год. керував автомобілем Пежо
Партнер, реєстраційний номер НОМЕР_1, на
699 км. автодороги Стрий-Знам'янка з
явними ознаками алкогольного сп'яніння
(почервоніння очей, різкий запах
алкоголю з ротової порожнини), від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного сп'яніння відмовився, чим
порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього
руху, та скоїв адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1
КУпАП. У відповідній графі протоколу
стоїть підпис правопорушника, яким він
підтвердив, що ознайомився з
протоколом та отримав його копію.

У протоколі відсутні будь-які
дані про те, що правопорушник заперечує
фактичні обставини справи, з приводу
його відмови пройти огляд на стан
алкогольного сп'яніння на місці його
зупинки або в лікарні (а.с.1).

Також, у протоколі зазначено
двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, і до
справи долучені їх письмові пояснення,
на підтвердження вини скаржника з яких
видно, що ОСОБА_3, який керував
автомобілем Пежо д/н НОМЕР_1 у їх
присутності 05.05.2014 року відмовився від
продуття алкотестеру Драгер та
проходження медичного огляду на
визначення стану алкогольного
сп'яніння, вину визнав на місці, тому що
вживав спиртне (а.с.3-4).

Скаржник ОСОБА_3 в
апеляційному суді підтвердив свої
доводи, викладені ним в апеляції, однак
з приводу фактичних обставин справи
вказав на те, що він у присутності двох
свідків не відмовлявся пройти огляд на
стан сп'яніння на місці його зупинки і
декілька раз продував якийсь прилад,
результати якого були приблизно 0,02
проміле, тому він сам пропонував
інспектору ДАІ провести його огляд в
лікарні, на що останній відповів, що в
лікарні точно буде підтверджено його
стан сп'яніння. Після цього він
погодився підписати протокол і отримав
його копію, також підтвердив, що
власноручно написав пояснення, яке
долучене до справи. Після чого він
самостійно поїхав до лікарні і відразу
здав кров на алкоголь. Чому не
заперечував фактичні обставини справи
при складанні протоколу пояснити не
зміг, а з приводу того, що його
пояснення з приводу фактичних обставин
справи зазначені в апеляції, а саме про
те, що він на місці зупинки дійсно
відмовився продути прилад Драгер,
оскільки він був не у заводській
упаковці, тобто розпечатаний, що
викликало у нього сумнів щодо точності
його показників, не співпадають з тими,
що він надав в апеляційному суді,
пояснивши тим, що коли підписував свою
апеляційну скаргу складену адвокатом,
читав її не повністю. Також вказав на
те, що запах спиртного було чути від
його тестя ОСОБА_7, який їхав з ним в
якості пасажира.

Проте, такі доводи скаржника
будь-якими іншими доказами по справі не
підтверджуються, а навпаки повністю
спростовуються, як наданими в
апеляційному суді поясненнями особи,
яка склала протокол, а саме інспектора
ДАІ Чорбу О.І., який пояснив, що ОСОБА_3,
від якого було чути з рота різкий запах
алкоголю, на його пропозицію у
присутності двох свідків не погодився
на місці продути прилад Драгер, а також
пройти медичний огляд в лікарні і
вказав, що у цьому немає потреби,
оскільки він напередодні вживав
спиртне. Тому він склав
адміністративний протокол про
порушення скаржником вимог п. 2.5 Правил
дорожнього руху, з яким ознайомився
останній, підписав його та отримав
копію протоколу. Крім того,
правопорушник на окремому аркуші надав
власноручні пояснення по суті справи,
які повністю узгоджуються з іншими
фактичними обставинами справи. Також
вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного
адміністративного правопорушення
підтверджується і долученими до справи
письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5
та ОСОБА_6, які оголошені в апеляційному
суді і які також підтвердили факт
відмови скаржника пройти огляд на стан
сп'яніння на місці та у лікарні,
оскільки сам скаржник не заперечував
вживання ним алкоголю (а.с.3-4).

Більше того, до справи
долучено власноручне пояснення самого
скаржника від 05.05.2014 року, з якого
вбачається, що він дійсно у цей день
керував автомобілем Пежо Партнер д/н
НОМЕР_1 і на 699 км. автодороги
Стрий-Знам'янка був зупинений
працівниками ДАІ, від продуття
алкотестеру Драгер та проходження
медичного огляду на визначення стану
алкогольного сп'яніння в установленому
законом порядку відмовився у
присутності двох свідків. Напередодні
випив 0.5 літра пива (а.с.2). В
апеляційному суді сам скаржник також
підтвердив те, що він дійсно
добровільно написав це пояснення на
місці події.

Крім того, як видно з
мотивувальної частини оскарженої
постанови суду від 07.07.2014 року, у ній
відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_3
під час розгляду справи у суді першої
інстанції заперечував свою вину у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1
КУпАП (а.с.11).

Тому, з урахуванням
вищевказаних обставин справи, суд
вважає безпідставними доводи апеляції
скаржника про те, що він не відмовлявся
пройти огляд на стан сп'яніння в
лікарні, а на місці зупинки дійсно
відмовився оскільки прибор Драгер був
не у заводській упаковці, тобто
розпечатаний, що викликало у нього
сумнів щодо точності показників
прибору, оскільки вони в апеляційному
суді будь-якими достовірними доказами
не підтверджені, більше того сам
скаржник в апеляційному суді їх також
не підтримав, а повністю змінив їх, та
враховуючи і те, що він є особою
зацікавленою в результатах розгляду
справи, та що його свідчення щодо
обставин даної справи є непослідовними
та неодноразово змінювалися
скаржником, а тому суд відноситься до
них критично та не приймає їх як
достовірний доказ по справі.

Інші доводи апеляції ОСОБА_3 а
саме про порушення інспектором ДАІ при
складанні протоколу вимог порушили п.п.
1.4, 2.5 та 2.10 вищевказаної Інструкції від
09.09.2009 року також є безпідставними,
оскільки у даному випадку неможливо
застосування п. 1.4 Інструкції, так як
ним передбачено ознаки наркотичного чи
іншого сп'яніння, а даному випадку
інспектор ДАІ правильно керувався п. 1.3
Інструкції, підпунктом «а» якого
передбачено, таку саме ознаку
алкогольного сп'яніння, як запах
алкоголю з порожнини рота. Також, п. 2.5
Інструкції передбачено, що інспектор
ДПС повинен надати свідоцтво про
державну реєстрацію спеціального
технічного засобу та свідоцтво про
його повірку лише на вимогу особи, яка
підлягає огляду, однак в матеріалах
справи відсутні будь-які докази з
приводу того, що скаржник на місці
складання протоколу заявляв таку
вимогу. Що ж до того, що інспектором ДПС
у порушення п. 2.10 Інструкції, не внесене
до адміністративного протоколу, у
відповідні графи, результати його
огляду на стан алкогольного сп'яніння,
слід вказати на те, що такі результати
вносяться лише після того, як було
проведено такий огляд, тобто за
порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР, однак як
видно з матеріалів справи такий огляд
стосовно скаржника не проводився, а
тому й складено щодо нього протокол за
порушення вимог п. 2.5 ПДР, тобто за
відмову від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного сп'яніння, тому посилання
скаржника на необхідність виконання
інспектором ДАІ положень п. 2.10
Інструкції, в даному випадку є
недоречним.

Більше того, в апеляційному
суді всебічно дослідженими по справі
доказами достовірно встановлено, що
скаржник не погодився пройти огляд на
стан алкогольного сп'яніння, як на
місці огляду так і в медичному закладі,
оскільки цю обставину не заперечував і
сам правопорушник, як при складанні
адміністративного протоколу, так і під
час розгляду даної справи у суді першої
інстанції.

За таких обставин справи, дії
інспектора ДАІ повністю відповідають
процедурі проведення огляду водія на
стан алкогольного сп'яніння,
передбаченої ст. 266 КУпАП, а складений
ним протокол про вчинення
адміністративного правопорушення
повністю відповідає вимогам ст. 256
КУпАП, оскільки він у присутності двох
свідків запропонував спочатку продути
на місці технічний засіб, а коли
скаржник відмовився запропонував йому
пройти такий огляду медичному закладі,
однак правопорушник і від цього
відмовився.

За таких обставин,
апеляційний суд вважає, що при
складенні матеріалів про вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП щодо
ОСОБА_3 інспектор ДАІ Чорба О.І.
належним чином дотримався порядку
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного сп'яніння,
що дає можливість дійти висновку про
наявність в діях правопорушника складу
вказаного правопорушення.

Викладені обставини
свідчать про наявність по даній справі
достатніх доказів на підтвердження
того, що в діях ОСОБА_3 є склад
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1
КУпАП.

Вказані обставини визнаю
такими, що не дають підстав для
задоволення апеляції скаржника і
скасування постанови суду.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
залишити без задоволення, а постанову
судді Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 07 липня 2014
року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст. 130 ч. 1 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної
сили негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області

Ремез П.М.