Справа № 605/432/14-п
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"17" липня 2014 р. суддя Підгаєцького
районного суду Тернопільської області
Ігнатова Г.В.., розглянувши матеріал,
який надійшов від головного державного
інспектора праці Територіальної
Державної інспекції з питань праці у
Тернопільській області Стецяк С.І., про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянка, займає посаду - головного
бухгалтера в Мирненській сільській
раді, одружена, проживає АДРЕСА_1, до
адміністративної відповідальності не
притягувалася -за ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2014 року при перевірці
діяльності в Мирненській сільській
раді, код ЄДРПОУ 140 52905, юридична адреса:
с. Мирне, Підгаєцького р-н.,
Тернопільської обл. було встановлено
порушення законодавства про працю,яке
допстила ОСОБА_2 впродовж
квітня-червня 2014 року на посаді
головного бухгалтера, зокрема:

1. Всупереч вимог ч.І ст.116 КЗпПУ,
розпорядженням № 1 від 15.04.2014 року
звільнено з роботи працівника ОСОБА_3 з
15.04.2014 року ( п.1 ст. 36 КЗпПУ), остаточний
розрахунок із вказаним працівником
проведено 29.04.2014 року згідно платіжного
доручення № 142 на суму 304,33 грн. тобто не
своєчасно, не у день фактичного
звільнення.

2. Всупереч вимог ч.І ст.117 КЗпПУ,
звільненому працівнику ОСОБА_3, за весь
час

затримки виплати належних йому на день
звільнення грошових сум по день
фактичного

розрахунку, не нараховано та як
наслідок не виплачено середній
заробіток, а саме за період з

16.04.2014 року по 29.04.2014 року.

3. Всупереч вимог ст. 83 КЗпПУ,
звільненому працівникові ОСОБА_3

(розпорядження № 1 від 15.04.2014 року) не
нарахована і як наслідок не виплачена
по даний

час грошова компенсація за не
використану ним щорічну відпустку за
період роботи з

15.10.2013 року по 15.04.2014 року терміном за 12
календарних днів.

4. Всупереч вимог ст.34 Закону
України «Про оплату праці», ст.З, ст.4
Закону України

«Про компенсацію громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх

виплат», при виплаті заборгованої
частини індексації заробітної плати
працівникам у червні

2014 року за березень 2014 року працівникам
ОСОБА_4 на суму 9,93 грн., ОСОБА_10 на суму
13,40 грн., ОСОБА_5 на суму 13,40 грн.
компенсація втрати частини індексації

заробітної плати у зв'язку із
порушенням строків її виплати,
відповідно до індексу зростання

цін на споживчі товари і тарифів на
послуги, вище вказаним працівникам не
нарахована та

як наслідок не виплачена за наявності
підстав - коефіцієнта компенсації 3,8 %.

Всупереч вимог ч.5 ст. 95 КЗпПУ, ст.ЗЗ
Закону України «Про оплату праці», п.4
Постанови КМУ від 17.07.2003 року № 1078
«Порядок проведення індексації
грошових доходів населення»,
розрахунок індексації заробітної
плати за травень - червень 2014 року,
окремим працівникам, не відповідає
встановленому порядку. Так, працівнику
ОСОБА_4 (працює неповний робочий час),
сума індексації не визначена із
розрахунку повного робочого часу і не
виплачена пропорційно відпрацьованому
часу, внаслідок чого у травні 2014 року
зайво нарахована індексація
заробітної плати на суму не менше як 9,70
грн., у червні на суму не менше як 19,70
грн. Працівникам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за
червень 2014 року індексація заробітної
плати проведена частково на індекс
індексації 3,0%. Відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і
тарифів на послуги (базовий місяць
грудень 2013 року) індексацію заробітної
плати працівникам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за
червень 2014 року необхідно було
провести на індекс індексації 6,4 %.

5. Всупереч вимог пункт 2 розділу II
Постанови КМУ № 100 від 08.02 1995 року, при
обчисленні середньоденної заробітної
плати для оплати часу відпусток ОСОБА_8
(у травні 2014 року), ОСОБА_2 та ОСОБА_9 (у
червні 2014 року) час протягом якого
працівники згідно з чинним
законодавством або з інших поважних
причин не працювали і за ними не
зберігався заробіток не виключено з
розрахункового періоду. Працівникам
ОСОБА_8 надавалась відпустка без
збереження заробітної плати на 14
календарних днів у липні 2013 року
(розпорядження № 21 від 05.07.2013 року),
ОСОБА_2 на 14 календарних днів у серпні
2013 року (розпорядження № 26 від 21.08.2013
року) та ОСОБА_9 на 14 календарних днів у
жовтні 2013 року (розпорядження № 39 від
17.10.2013 року). Тобто, при обчислені
середньоденної заробітної плати за час
відпусток: - у травні 2014 року ОСОБА_8
нараховану заробітну плату за 12
місяців на суму 35007,89 грн. потрібно було
поділити на 341 календарний день; - у
червні 2014 року ОСОБА_2 нараховану
заробітну плату за 12 місяців на суму
24785,62 грн. та ОСОБА_9 на суму 30427,14 грн.
потрібно було поділити на 341
календарний день. У проведеному
головним бухгалтером розрахунку
працівникам ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_9
вище вказану заробітну плату поділено
на 355 календарних днів, внаслідок чого
розмір середньоденного заробітку
зменшено, і як наслідок не дораховано і
не виплачено належну частину
заробітної плати за час відпустки.

Таким чином, в діях ОСОБА_2., в наявності
склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1
КпАП України, тобто порушення
встановлених термінів виплати
заробітної плати при звільненні та
інші порушення законодавства про
працю.

В судовому засіданні ОСОБА_2свою вину
за ч.1 ст.41 КУпАП визнала, Відповідно до
ст.41 ч.1 КУпАП адміністративна
відповідальність настає уразі
порушення встановлених термінів
виплати пенсій, стипендій, заробітної
плати, виплати їх не в повному обсязі, а
також інші порушення вимог
законодавства про працю.

Вина ОСОБА_2 підтверджується
також даними протоколу про
адміністративне правопорушення від 04
липня 2014 року, даними акту перевірки №
19-14-015/0479 від 04.07.2014 року , згідно яких
виявлені зазначені в протоколі
порушення вимог законодавства про
працю.

Суд, вислухавши особу, яка притягається
до адміністративної відповідальності,
та вивчивши матеріали справи, вважає,
що у діянні ОСОБА_2 є склад
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, а саме порушення вимог
законодавства про працю.

Призначаючи стягнення, суд враховує
характер вчиненого правопорушення,
особу правопорушника, ступінь її вини.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 33, 221, 283 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, та
призначити стягнення у виді штрафу у
розмірі 510 (пятсот десять) гривень в
доход держави.

Стягнути з ОСОБА_2 користь держави
судовий збір за ухвалення судом
постанови про накладення
адміністративного стягнення в сумі 0,03
розміру мінімальної заробітної плати,
що становить 36,54 грн

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного суду Тернопільської
області через Підгаєцький районний суд
шляхом подачі в десятиденний строк з
дня винесення постанови апеляційної
скарги або на неї може бути внесений
протест прокурора у вищевказаний
строк.

Суддя: підпис Г. В. Ігнатова