П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к
р а ї н и

02.07.2014 р.
м. Ужгород

Суддя апеляційного суду
Закарпатської області Дацків В.В.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи про
адміністративне правопорушення за
апеляцією представника особи що
притягається до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 - адвоката
ОСОБА_2 на постанову судді Рахівського
районного суду Закарпатської області
від 26 травня 2014 року, якою ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 з
середньою освітою, не одруженого, не
судимого, притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.204-1 КУпАП із накладенням
стягнення у виді штрафу в розмірі 5000
(п'ять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
держави судовий збір в розмірі 36 грн. 54
коп.

Судом ОСОБА_1 визнаний винним у
тому, що він 23.05.2014 року о 09 годин разом з
ОСОБА_3 в прикордонній смузі на
напрямку 313-314 прикордонних знаків, на
відстані близько 20 метрів від лінії
державного кордону України з Румунією,
через річку «Тиса», вчинив спробу
незаконного перетину кордону України
поза пунктом пропуску, однак був
затриманий прикордонним нарядом, чим
вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1
КУпАП.

В апеляції захисник ОСОБА_1 - адвокат
ОСОБА_2 просить постанову скасувати та
закрити провадження у справі. Вказує,
що ОСОБА_1 не мав наміру перетинати
державний кордон України, а був
затриманий працівниками Державної
прикордонної служби безпосередньо на
території України, після чого
прикордонники змусили його зізнатися в
тому, що він мав намір перетнути
державний кордон України. Крім цього
зазначає, що судом не роз'яснено йому
право на захист при розгляді
адміністративної справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_1 та його представника - адвоката
ОСОБА_2, які підтримали апеляційні
вимоги, просили закрити справу за
відсутності в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП,
перевіривши матеріали справи про
адміністративне правопорушення,
вважаю, що підстав для скасування
постанови не має.

Обставини, за яких ОСОБА_1 вчинив
правопорушення передбачене ч. 2 ст. 204-1
КУпАП, у постанові зазначені правильно,
кваліфікація його дій відповідає
зібраним та дослідженим у суді першої
інстанції доказам, а саме протоколом
про адміністративне правопорушення
серії ЗхРУ №046929 від 23.05.2014 року (а.с.1),
рапортом начальника відділення
дільничних інспекторів прикордонної
служби відділу прикордонної служби
«Ділове» (а.с.2), поясненнями ОСОБА_1
(а.с.3).

Доводи апелянта про непричетність його
до вчиненого правопорушення свого
підтвердження не знаходять та
спростовуються доданими до протоколу
про адміністративне правопорушення
його поясненнями. Крім того з постанови
суду першої інстанції вбачається, що
ОСОБА_1 свою вину у вчиненному частково
визнав.

Свідок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканець
АДРЕСА_2 суду пояснив, що 23.05.2014 року, він
їдучи по автодорозі в напрямку с.
Ділове Рахівського району, побачив на
обочині дороги свого знайомого ОСОБА_1
разом з прикордонниками, зупинившись
та підійшовши до них, щоб дізнатись, що
сталося, почув від прикордонників
відповідь не втручатися, а їхати далі.

Свідок ОСОБА_3, мешканець АДРЕСА_3
пояснив, що 23.05.2014 року близько 9 години
його разом з ОСОБА_1 було затримано в с.
Ділове, неподалік річки та доставлено
до приміщення прикордонної служби.
Після чого на нього та ОСОБА_1
прикордонники почали вчиняти тиск з
метою зізнання в тому, що вони мали
намір перетнути державний кордон
України та потрапити на територію
Румунії. В подальшому від них було
відібрано письмові пояснення з
показаннями, з яких вони себе оговорили
та складено протоколи про вчинення
ними адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.
204-1 КУпАП.

Натомість показання свідків ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 суд оцінює критично з мотивів
дружніх відносин між правопорушником
та даними особами, особистої
зацікавленості свідка ОСОБА_3 та
сприяння шляхом викривлення дійсних
обставин справи в уникненні
відповідальності ОСОБА_1 за вчинення
ним правопорушення, що ставиться йому
за вину.

Також, судом не встановлено порушення
права на захист при затриманні ОСОБА_1,
як на те посилається апелянт. Як
вбачається із протоколу про
адміністративне правопорушення (а.с.1)
ОСОБА_1 відмовився від перекладача та
захисника. Зі змістом протоколу
ознайомлений на зрозумілій йому мові,
зауважень, доповнень не мав і поставив
свій підпис.

Посилання ОСОБА_1 на те, що до нього під
час складання протоколу було вчинено
тиск з боку прикордонників з метою
зізнатися про намір незаконно
перетнути державний кордон України,
апеляційний суд оцінює критично,
оскільки жодного доказу, який би
підтверджував достовірність цього
посилання ОСОБА_1 надано не було.

При визначенні виду адміністративного
стягнення ОСОБА_1 за вчинене
правопорушення, суд першої інстанції
врахував спосіб і характер вчиненого
правопорушення, обтяжуючі та
пом'якшуючі відповідальність
обставини і наклав адміністративне
стягнення, передбачене санкцією ч.2
ст.204-1 КУпАП.

При таких обставинах, постанова суду є
законною та обґрунтованою, а накладене
на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам
ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Підстав для скасування постанови суду
та закриття справи за відсутності в
діях ОСОБА_1 складу адміністративного
правопорушення , передбаченого ч.2
ст.204-1 КУпАП, про що його представник
просить в апеляційній скарзі,
апеляційний суд не знаходить.

Керуючись вимогами ст. 294
КУпАП

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- адвоката ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову судді
Рахівського районного суду
Закарпатської області від 26 травня 2014
року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя
В.В.Дацків