АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року суддя судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва Осіпова
Л.О., розглянувши апеляційну скаргу
захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на
постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 28 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 28 травня 2014 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована
та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, та
накладено на неї адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 340
(триста сорок) гривень.

Згідно з постановою суду першої
інстанції ОСОБА_3 6 квітня 2014 року о 12
год. 00 хв. на перехресті вулиць
Миропільської та Малишка в м. Києві,
керуючи автомобілем «Mazda» д.н.з. НОМЕР_1,
в порушення п.13.1 Правил дорожнього руху
України не дотрималась безпечної
дистанції, внаслідок чого здійснила
зіткнення з автомобілем «Hyundai» д.н.з.
НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, що
призвело до пошкодження транспортних
засобів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 просить постанову
суду першої інстанції скасувати як
незаконну, а провадження у справі
закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

За доводами апеляційної скарги в
результаті контакту автомобілів в
події від 6 квітня 2014 року жоден з них не
отримав пошкоджень. Тому, посилаючись
на те, що пошкодження транспортних
засобів є необхідною умовою для
притягнення винної особи до
відповідальності за ст. 124 КУпАП,
стверджує про відсутність в діях
ОСОБА_3 складу цього адміністративного
правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2,
який підтримав апеляційну скаргу та
просив її задовольнити, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, вважаю, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до пункту 13.1 Правил
дорожнього руху України залежно від
швидкості руху, дорожньої обстановки,
особливостей вантажу, що перевозиться,
і стану транспортного засобу, водій
повинен дотримувати безпечної
дистанції та безпечного інтервалу.

Висновок суду першої інстанції про
порушення ОСОБА_3 вимог вказаного
пункту Правил дорожнього руху є
правильним та підтверджується
сукупністю даних, що містяться у
протоколі про адміністративне
правопорушення, в якому зазначено, що в
результаті недотримання водієм ОСОБА_3
безпечної дистанції між автомобілями
«Mazda» та «Hyundai» сталось зіткнення, в
наслідок якого обидва автомобілі
отримали пошкодження (а.с. 1); у
погодженій водіями ОСОБА_4 та ОСОБА_3
схемі місця ДТП, в якій відображено
місце зіткнення транспортних засобів,
та в додатку до неї, в якому вказано про
пошкодження заднього бампера
автомобіля «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_2 та
переднього бампера автомобіля «Mazda»
д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 2).

Встановлені судом першої інстанції
обставини щодо дорожньо-транспортної
пригоди узгоджуються і з поясненнями
водія ОСОБА_4, згідно яких 6 квітня 2014
року вона, керуючи автомобілем «Hyundai»
д.н.з. НОМЕР_2, на перехресті вул. Малишка
та вул. Миропільської у м. Києві,
пригальмувала, пропускаючи автомобіль,
що рухався по головній дорозі, і в цей
же час відчула удар в задню частину
свого автомобіля автомобілем «Mazda»
д.н.з. НОМЕР_1, який рухався за нею (а.с. 4).

В заяві до суду першої інстанції від 24
квітня 2014 року ОСОБА_3 повідомила, що 6
квітня 2014 року, керуючи автомобілем
«Mazda» д.н.з. НОМЕР_1, допустила зіткнення
з автомобілем «Hyundai» д.н.з.НОМЕР_2 (а.с. 7).

Не спростовують встановлених судом
обставин щодо дорожньо-транспортної
пригоди і надані захисником фото та
відео матеріали, оскільки відтворення
зображень автомобіля «Hyundai» д.н.з.
НОМЕР_2 у спосіб, який на них міститься,
не свідчить про відсутність на
вказаному автомобілі будь-яких
пошкоджень.

Є безпідставними і посилання захисника
на те, що ОСОБА_4 не зверталась до
страхової компанії із заявою про
відшкодування шкоди за даною
дорожньо-транспортною пригодою,
оскільки це є правом власника
транспортного засобу, і та обставина,
що ОСОБА_4 таким правом не скористалась,
не є належним підтвердженням
відсутності на її автомобілі будь-яких
пошкоджень.

Таким чином, суд першої інстанції повно
та всебічно з'ясував обставини, які
призвели до дорожньо-транспортної
пригоди, надав їм об'єктивну оцінку та
прийшов до правильного висновку про
порушення ОСОБА_3 п. 13.1 Правил
дорожнього руху України.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3
судом першої інстанції накладено у
відповідності з вимогами ст. ст. 23, 33
КУпАП та в межах санкції ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду
першої інстанції є законною та
обґрунтованою, а тому підстави для
задоволення апеляційної скарги
захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3
відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суддя
судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду міста Києва

п о с т а н о в и л а :

постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 28 травня 2014 року, якою
ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено
на неї адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 340 (триста сорок)
гривень, залишити без зміни, а
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва
Осіпова Л.О.