Справа № 381/1383/14-п Головуючий у І
інстанції Зебелян Н.В.Провадження №
33/780/373/14 Доповідач у 2 інстанції
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 року
м. Київ

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
Київської області Слива Ю.М., з участю
особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3,
прокурора Малик О.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на постанову судді Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 03 квітня 2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
Київської області, громадянина
України, працюючого старшим дільничним
інспектором Фастівського МВ,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та накладено стягнення
у виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
(один) рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 18 березня 2014
року близько 16 години 35 хвилин в м.
Фастів Київської області по вул.
Кірова, ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ
21073 д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного
сп'яніння. Згідно з результатами тесту
«Драгер» у ОСОБА_2 виявлено алкоголь в
кількості 0,96%, а згідно висновку
Фастівської ЦРЛ №48 від 18.03.2014 року
ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного
сп'яніння. Своїми діями ОСОБА_2 порушив
вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху
України.

На вказану постанову суду, ОСОБА_2 подав
апеляцію, в якій не погоджується з
постановою, вважає її незаконною та
безпідставною, оскільки не з'ясовано
всі обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Апелянт
стверджує, що алкогольних напоїв він не
вживав, а користувався лише
заспокійливими засобами щоб зупинити
кровотечу та заспокоїтися від
наслідків ДТП, в якому він був визнаний
потерпілим та під час якого працівники
ДАІ проводили йому медичне освідування
на «Алкотестері Драгер». Також
зазначає, що протокол про
адміністративне правопорушення було
складено за його відсутності та не на
місці події, жодних пояснень він не
давав, протокол не підписував та його
копію не отримував, однак судом
зазначені обставини залишені поза
увагою, так як і покази свідків, які
наголошували, що жодних ознак
алкогольного сп'яніння у нього після
ДТП не було та висновок Київської
міської наркологічної лікарні
«Соціотерапія» з якого видно, що ознак
сп'яніння у нього не виявлено. Тому
просить постанову скасувати, а
провадження по справі закрити за
відсутності в його діях складу
адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні прокурор Малик
О.І. апеляцію не підтримала, пояснила,
що постанова суду першої інстанції
законна і обґрунтована, просила
відмовити у задоволенні апеляції.

У судовому засіданні особа, яку
притягнуто до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2 та його
захисник ОСОБА_3 апеляційну скаргу
підтримали, просили її задовольнити.
При цьому, ОСОБА_2 пояснив, що після
того, як він потрапив у ДТП, саме він
викликав працівників міліції. На даний
час винним у ДТП визнано іншого водія
ОСОБА_4 копію судового рішення про це
він надає. Разом з працівниками ДАІ
приїхали особи, які називають себе
«самообороною». При виконанні
обов'язкової під час ДТП процедури,
перевірки учасників ДТП на стан
сп'яніння, він подув у прилад «Драгер»,
який показав, що він перебуває у стані
алкогольного сп'яніння. Він з цим не
погодився та попросив зробити тест з
використанням його крові. Разом з
працівниками ДАІ, прокурором, який
також приїхав на місце ДТП, та
«самообороною» вони поїхали в
Фастівську лікарню. Однак там йому
також запропонували пройти тест з
використанням приладу «Драгер». Після
того, як вказаний прилад повторно
показав, що він перебуває у стані
алкогольного сп'яніння, він пояснив, що
з цим не згодний, оскільки він точно
знає, що алкоголю не вживав та хоче
довести це з використанням аналізу
його крові. У Фастівській лікарні таких
тестів зробити не можливо, а тому він
запропонував працівникам ГАІ, а також і
прокурору, який стояв поруч з ними,
поїхати разом з ним до іншої установи,
для проведення відповідної експертизи
з використанням його крові. Однак, його
пропозицію працівники міліції
проігнорували. Оскільки, вказану
експертизу можна провести не пізніше
2-х годин після цих подій, він не міг
гаяти час та поїхав до експертної
установи без працівників ГАІ.

Допитаний у судовому засіданні під час
апеляційного розгляду в якості свідка
ОСОБА_5 показав, що він працює лікарем
наркологом 32 роки та має ступінь лікаря
вищої категорії. Працює у Київській
міській наркологічній клінічній
лікарні «Соціотерапія» та 18.03.2014 року
перебував на чергуванні. Близько 20:30
годин вказаного дня до них звернувся
ОСОБА_2 з приводу проведення медичного
огляду з метою виявлення алкогольного
сп'яніння. Будь-яких зовнішніх ознак
перебування ОСОБА_2 в стані
алкогольного сп'яніння не було. З метою
точного висновку вказаного огляду щодо
ОСОБА_2 були проведені лабораторне
дослідження з використанням його сечі,
оскільки алкоголь в сечі зберігається
не менше доби. Вказані дослідження
встановили, що ОСОБА_2 не перебуває у
стані алкогольного сп'яніння. Вказаний
висновок є стовідсотково вірний,
оскільки при такому дослідженні
помилки допустити неможливо. Зразки
сечі ОСОБА_2 на даний час зберігаються у
їх закладі.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
підтвердив той факт, що ОСОБА_2
безпосередньо після ДТП вживав
лікарські засоби. Після результатів
перевірки на стан сп'яніння не
погоджувався з висновками та мав намір
здати кров. При цьому, пропонував
працівникам ГАІ поїхати разом з ним.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні під
час апеляційного розгляду пояснив, що
він того дня був черговим у Фастівській
прокуратурі. Коли надійшла інформація,
що сталося ДТП з участю працівника
міліції, він виїхав на місце ДТП. Там,
працівники ДАІ провели перевірку на
стан сп'яніння водіїв та встановили, що
ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного
сп'яніння. Таку ж перевірку провели і у
Фастівській лікарні, де ОСОБА_2 двічі
використовував прилад «Драгер», і
двічі було підтверджено стан сп'яніння.
ОСОБА_2 не погоджувався з таким
висновком, а тому він запропонував
останньому пройти відповідне
дослідження з використанням крові у
найближчому закладі, а саме: у м.
Глевасі. ОСОБА_2 погодився, але через
короткий проміжок часу зник. По
телефону він з'ясував, що ОСОБА_2 їде до
закладу, а тому на автомобілі також
поїхав у м. Глеваху. Там чекав ОСОБА_2 як
мінімум до 21.00 години, але останній не
з'явився. Стверджує, що ОСОБА_2 міг здати
кров і у лікарні м. Фастова, але він
такого наміру не висловлював.

Заслухавши учасників процесу, свідків,
вивчивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляції, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність винності
ОСОБА_2 у вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП відповідає фактичним обставинам
справи, підтверджується розглянутими в
судовому засіданні доказами і є
обґрунтованим.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130
КУпАП є правильною.

Суд першої інстанції правомірно не
взяв до уваги висновок Київської
міської наркологічної клінічної
лікарні «Соціотерапія», відповідно до
якого ОСОБА_2 у стані алкогольного
сп'яніння не перебував, оскільки огляд
ОСОБА_2 у вказаному закладі проводився
з порушенням вимог чинного
законодавства України, а саме у
відсутність працівника міліції.

Доводи про те, що ОСОБА_2 пропонував
працівникам міліції їхати разом з ним
на відповідне обстеження, але останні
проігнорували його пропозицію,
спростовуються пояснення прокурора
Кісілевича І.П., з яких видно, що
навпаки, сам прокурор Кісілевич І.П.
пропонував ОСОБА_2 їхати на обстеження
на стан алкогольного сп'яніння з
використанням крові останнього, але
той втік.

При цьому, суд також враховує, що
прокурор сам поїхав до найближчого
закладу, а саме до м. Глеваха, та
перебував там, чекаючи ОСОБА_2 не менше
ніж до 21.00 години.

За даних обставин, суд вважає, що
вищевказані доводи безпідставні та
направлені на уникнення
відповідальності за вчинене
правопорушення, а тому не приймає їх до
уваги.

При прийнятті рішення, суд врахував
особу правопорушника, характер
вчиненого правопорушення та ступінь
його суспільної небезпеки, врахував, що
дане правопорушення являється грубим
порушенням ПДР України, і не знайшов
підстав для застосування іншого
стягнення крім позбавлення права
керування транспортними засобами.

З вказаним видом адміністративного
стягнення апеляційний суд
погоджується, і підстав для його зміни
та пом'якшення не вбачає.

Таким чином, на думку апеляційного
суду, постанова судді Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 03 квітня 2014 року є законною і
підстав для її скасування або зміни не
вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову судді Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 03 квітня 2014 року щодо ОСОБА_2,
залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя
Ю.М. Слива