АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2014 року суддя судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва
Боголюбська Л.Б. при секретарі судового
засідання Паламарчуку Д.Ю. за участю
прокурора відділу прокуратури
Київської області Фомченкова В.М.,
особи, яка притягнута до
адміністративної відповідальності,
ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу,
-

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с.
Хряськ Маневицького району Волинської
області, громадянина України,
одруженого, працюючого бензопильщиком
Ірпінського лісництва Державного
підприємства «Київське лісове
господарство», проживаючого в АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, -

на постанову судді
Святошинського районного суду м. Києва
від 27 березня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Святошинського
районного суду м. Києва від 27 березня 2014
року ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-4 КУпАП, та на нього накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що складає
850 грн. з конфіскацією на користь
держави отриманого доходу від такої
діяльності у розмірі 29 835 грн.

Згідно з постановою судді ОСОБА_3
відповідно до наказу ДП « Київське
лісове господарство» № 146-к від 31.12.2009
року, перебуваючи на посаді майстра
лісу по Ірпінському лісництву, будучи
посадовою особою Державної лісової
охорони та здійснюючи при цьому
функції представника влади за
спеціальними повноваженнями, тобто
службовою особою інших органів влади,
що є суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення відповідно
до підпункту «ж» п.1 ч.1 ст. 4 ЗУ « Про
засади запобігання та протидії
корупції» від 07.04.2011 року № 3206-УІ,
свідомо та умисно порушив обмеження
щодо сумісництва та суміщення з іншими
видами діяльності, встановлені п.1 ч.1
ст. 7 ЗУ № 3206-УІ від 07.04.2011 року « Про
засади запобігання і протидії
корупції», а саме: здійснював
підприємницьку діяльність як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа з метою одержання прибутку.

Так, відповідно до наказу ДП « Київське
лісове господарство» № 146-к від 31.12.2009
року ОСОБА_3 призначений на посаду
майстра лісу по Ірпінському лісництву
з окладом згідно штатного розпису.

Згідно з посадовою інструкцією, ОСОБА_3
входить до складу державної лісової
охорони, несе безпосередню охорону
лісу і закріпленого за ним майна
майстерської дільниці, перевіряє
документи на право рубки лісу, випас
худоби, сінокосіння, слідкує за
дотриманням Правил про врегулювання
питань щодо спеціального використання
лісових ресурсів та інших нормативних
актів, складає протоколи ( акти) про
самовільний поруб деревини та інші
правопорушення, тощо.

Крім того, згідно картки ознайомлення
ОСОБА_3 ознайомлений про спеціальні
обмеження, встановлені Законом України
« Про засади запобігання і протидії
корупції».

Так, згідно розрахункових відомостей
ДП « Київське лісове господарство»,
ОСОБА_3, перебуваючи на посаді майстра
лісу Ірпінського лісництва в 2013 році
отримав заробітну плату за рахунок
державних коштів в сумі 27 110 грн. 30 коп.

При цьому встановлено, що ОСОБА_3 з
19.06.2002 року зареєстрований як приватний
підприємець та перебуває на обліку в
Державнй податковій інспекції у Києво -
Святошинському районі Київської
області на спрощеній системі
оподаткування і здійснює фінансово -
господарську діяльність в сфері
роздрібної торгівлі, лісозаготівлі,
надання допоміжних послуг у лісовому
господарстві. Згідно поданих
декларацій платника єдиного податку
фізичної особи - підприємця за 2012 - 2013
роки суму доходу від здійснення
підприємницької діяльності
декларував.

Таким чином, в період перебування на
посаді майстра лісу Ірпінського
лісництва ДП «Київське лісове
господарство» ОСОБА_3 здійснював
підприємницьку діяльність з метою
отримання прибутку.

Згідно відомостей Головного
управління пенсійного фонду України у
Київській області в 2013 році ОСОБА_3 за
рахунок ведення підприємницької
діяльності отримав чистий дохід у
розмірі 13835 грн. Крім того, згідно з
отриманої форми ОК-5 у листопаді-грудні
2013 року ОСОБА_3 отримав офіційні доходи
від Дмитрівської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області за виконання умов трудового
договору у сумі 16000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
постанову Святошинського районного
суду м. Києва від 27 березня 2014 року
скасувати та провадження по справі
закрити.

ОСОБА_3 зазначає, що при винесенні
постанови суд не дотримався вимог,
передбачених КУпАП, а саме не здійснив
всебічне, повне та об'єктивне
дослідження наданих суду доказів, яке
виразилося в тому, що судом не було
дотримано вимог ч. 1 ст. 276 КУпАП,
оскільки дана справа не відноситься до
територіальної підсудності
Святошинського районного суду м.
Києва, оскільки адміністративне
правопорушення було вчинено на
території в с. Дмитрівка
Києво-Святошинського району Київської
області.

Крім того, апелянт зазначає, що його
підприємницька діяльність стосується
реалізації сільгосппродукції, значна
частина якої вирощена ним та членами
його сім'ї на своїй земельній ділянці.

Також ОСОБА_3 вказує на те, що суд при
застосуванні адміністративного
стягнення не звернув увагу на те, що
воно є непомірно суворим і позбавляє
його сім'ю засобів існування, оскільки
він є єдиним годувальником у сім'ї, а
його дружина з поважних причин не
працює і в нього на утриманні, окрім
дружини, перебуває їх малолітня
донька.

Переглянувши справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, вислухавши
його пояснення та думку прокурора,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляції, вважаю, що
апеляція підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Частиною 1 статті 172 - 4 КУпАП
передбачена адміністративна
відповідальність за порушення особою
встановлених законом обмежень щодо
зайняття підприємницькою чи іншою
оплачуваною діяльністю ( крім
викладацької, наукової та творчої
діяльності, медичної та суддівської
практики, інструкторської практики із
спорту).

Вказане порушення віднесено до
адміністративних корупційних
правопорушень і об'єктом цього
правопорушення є суспільні відносини у
сфері запобіганні і протидії корупції.

Такі обмеження щодо сумісництва та
суміщення з іншими видами діяльності
передбачені статтею 7 Закону України «
Про засади запобігання і протидії
корупції».

Свої висновки про доведеність
провини ОСОБА_3 у вчиненні
адміністративного корупційного
діяння, передбаченого ч.1 ст. 172 - 4 КУпАП,
суд обґрунтував поясненнями самого
ОСОБА_3, в яких він визнав факт
здійснення підприємницької діяльності
під час перебування на посаді майстра
лісу і факт отримання доходів від
Дмитрівської сільської ради Києво -
Святошинського району Київської
області за виконання робіт по трудовій
угоді та висловив щире каяття щодо цих
дій; даними, що містяться в листі ДПІ у
Києво - Святошинському районі
Київської області № 536/9/17-2 від 18.02.2014
року ( а.с. 59), згідно до яких ОСОБА_3 з
19.06.2002 року і на час звернення перебуває
на обліку як приватний підприємець, з
01.01.2012 року перебуває на спрощеній
системі оподаткування та декларує суми
доходу; даними, що містяться в листі
Головного управління пенсійного фонду
України № 916/05 від 14.02.2014 року з
додатком ( а.с. 68 - 69), з яких убачається,
що ОСОБА_3 внесений до Державного
реєстру загальнообов'язкового
державного соціального страхування, а
сума заробітку для нарахування пенсій
складається із доходів від
підприємницької діяльності,
заробітної плати за місцем роботи в ДП
«Київське лісове господарство», а
також за трудовим договором; даними, що
містяться в додатках до листа ДП
«Київське лісове господарство» ( а.с. 8 -
58), а саме: копіях документальних
матеріалів особової справи майстра
лісу ОСОБА_3, копії наказу про
призначення, функціональних
обов'язках, особовій картці, листі
ознайомлення зі спеціальними
обмеженнями, встановленими ЗУ « Про
засади запобігання і протидії
корупції», розрахункових відомостях;
даними витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців.

Із наведених доказів убачається,
що ОСОБА_3 був зареєстрований як
фізична особа - підприємець та
включений до Єдиного державного
реєстру відомостей про фізичну особу -
підприємця 14 червня 2002 року і основний
вид його економічної діяльності - це
інші види роздрібної торгівлі поза
магазинами ( а.с. 71). На час реєстрації
згідно записів в його трудовій книжці (
а.с.8 зворот) ОСОБА_3 працював лісником і
до 2009 року, до затвердження КМ України «
Положення про державну лісову
охорону», не відносився до посадових
осіб державної лісової охорони.

Згідно з наказом № 146-к від 31.12.2009 року
директора ДП «Київське лісове
господарство» Київського обласного та
по м. Києву управління лісового та
мисливського господарства Державного
Агентства лісових ресурсів України ( «
Держлісагенство») з метою посилення
відповідальності працівників
державної лісової охорони, підвищення
статусу її низової ланки, ОСОБА_3 з 01
січня 2010 року був переведений з посади
лісника майстром лісу.

01 січня 2010 року директором ДП
«Київський лісгосп» було затверджено
посадову інструкцію майстра лісу ДП «
Київський лісгосп», відповідно до
положень якої майстер лісу на своїй
майстерській дільниці здійснює
безпосередню охорону лісу і
закріпленого за ним державного майна,
за збереження якого несе повну
матеріальну відповідальність, та
наділений повноваженнями з контролю за
недопущенням лісопорушень у
відповідності до «Положення про лісову
охорону».

Зі змістом посадової інструкції ОСОБА_3
ознайомлений, але дані про число,
місяць та рік ознайомлення в наданому
документі відсутні.

Згідно до «Положення про державну
лісову охорону», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 976 від 16.09.2009 року, Держлісохорона має
статус правоохоронного органу, діє у
складі Держлісагенства,
Республіканського комітету Автономної
Республіки Крим з питань лісового і
мисливського господарства, обласних
управлінь, установ та організацій, що
належать до сфери управління
Держлісагенства, а згідно з додатком -
до посадових осіб державної лісової
охорони на підприємствах, в установах
та організаціях, що належать до сфери
управління Держлісагенства,
відноситься, крім інших, і майстер лісу.

Відповідно до положень пп. «ж» п.1 ч.1 ст.
4 Закону України « Про засади
запобігання і протидії корупції»
суб'єктами відповідальності за
корупційні правопорушення є посадові
та службові особи інших органів
державної влади.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого
висновку, що ОСОБА_3 є суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення.

12 березня 2013 року ОСОБА_3 був
попереджений про спеціальні обмеження
встановлені Законом України « Про
засади запобігання і протидії
корупції», в тому числі про те, що
відповідно до пункту 1 частини першої
статті 7 ЗУ « Про засади запобігання і
протидії корупції» працівникам
лісової державної охорони
забороняється займатися іншою
оплачуваною або підприємницькою
діяльністю, якщо інше не передбачено
Конституцією або законами України.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 після
попередження про спеціальні обмеження
повинен був припинити свою
підприємницьку діяльність.

Проте, будучи попередженим про
спеціальні обмеження, ОСОБА_3 своєї
підприємницької діяльності не
припинив.

За таких обставин, суд дійшов вірного
висновку, що ОСОБА_3 було порушено
обмеження щодо заняття
підприємницькою та іншою оплачуваною
діяльністю, відповідальність за що
передбачена ч.1 ст. 172 - 4 КУпАП.

Згідно наданих Головним управління
пенсійного фонду України у Київській
області даних дохід ОСОБА_3 від
підприємницької діяльності в 2013 році
склав 13 835 грн., від виконання умов
трудового договору в листопаді - грудні
2013 року - 16 000 грн., з яких ним сплачено
страхові внески, а згідно даних ДПІ у
Києво - Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
Київській області ці доходи були ним
задекларовані та сплачено податки.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 38 КУпАП
адміністративне стягнення за вчинення
корупційного правопорушення може бути
накладено протягом трьох місяців з дня
виявлення, але не пізніше одного року з
дня його вчинення.

Днем вчинення ОСОБА_3 порушення
встановлених законом обмежень щодо
зайняття підприємницькою діяльністю
належить вважати 12 березня 2013 року.

Тобто, на момент розгляду даної
справи в суді першої інстанції 27
березня 2014 року строки накладення
адміністративного стягнення за ці
діяння сплинули і, таким чином, діяння,
вчинене ОСОБА_3, частково втратило
значимість.

Виходячи з характеру дій ОСОБА_3, його
підприємницька діяльність
здійснювалась для сім`ї, бо на його
утриманні перебуває дружина, яка через
стан здоров'я не може працювати, та
неповнолітня дитина - дочка
ІНФОРМАЦІЯ_3; діями ОСОБА_3 не завдано
значних збитків державним та
суспільним інтересам, доходи були
отримані від суспільно корисної праці,
в тому числі і в інтересах громади села
Дмитрівка Києво - Святошинського
району Київської області, і по ним
сплачено податки та інші обов'язкові
платежі, ОСОБА_3 за місцем проживання
характеризується позитивно, з 5 березня
2014 року працює робітником на
лісогосподарських роботах в
Ірпінському лісництві ДП « Київський
лісгосп», тобто перестав бути суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, щиро покаявся у
вчиненому, що є обставиною, яка
пом'якшує відповідальність.

Наведені обставини дають підстави
вважати, що діяння, за яке ОСОБА_3 було
притягнуто до адміністративної
відповідальності, є малозначним, та
дозволяє вирішити питання про
звільнення ОСОБА_3 від
адміністративної відповідальності і
обмежитися усним зауваженням
відповідно до положень ст. 22 КУпАП.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на
те, що судом першої інстанції було
порушено вимоги ч.1 ст. 276 КУпАП щодо
місця розгляду справи про
адміністративне правопорушення, не
заслуговують на увагу, оскільки
матеріали справи були направлені на
розгляд Святошинського районного суду
м. Києва постановою судді Києво -
Святошинського районного суду
Київської області від 11 березня 2014
року, а така постанова оскарженню не
підлягає і спори про підсудність справ
не допускаються.

Керуючись ст. 294 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Постанову судді Святошинського
районного суду м. Києва від 27 березня 2014
року скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити
ОСОБА_3 від адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 172 - 4 КУпАП,
обмежившись усним зауваженням.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ

Апеляційного суду міста Києва

Л.Б.Боголюбська

Справа №33/796/618/2014 Категорія КУпАП:
ст. 172-4

Головуючий у першій інстанції Скорін
А.В.