Справа № 605/454/14-п
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"31" липня 2014 р. суддя Підгаєцького
районного суду Тернопільської області
Ігнатова Г.В.., розглянувши матеріал,
який надійшов від головного державного
інспектора праці Територіальної
Державної інспекції з питань праці у
Тернопільській області Стецяк С.І., про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
працює головним бухгалтером в
Гнильченській сільській раді,
одружена, проживає в АДРЕСА_1 до
адміністративної відповідальності не
притягувалася -за ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2014 року при перевірці
діяльності в Гнильченській сільській
раді, , юридична адреса:
с. Гнильче, Підгаєцького р-н.,
Тернопільської обл. на предмет
додержання суб'єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, було
встановлено порушення законодавства
про працю,яке допстила ОСОБА_2 впродовж
квітня-липня 2014 року на посаді
головного бухгалтера, зокрема:

1. Всупереч вимог ч.І ст. 116 КЗпПУ,
розпорядженням № 2 від 10.04.2014 року
звільнено з роботи працівника ОСОБА_3 з
10.04.2014 року (ст. 38 КЗпПУ), остаточний
розрахунок із вказаним працівником
проведено 25.04.2014 року згідно платіжного
доручення № 7 від 25.04.2014 року на суму 133,43
грн., із звільненим 16.03.2014 року
працівником ОСОБА_4 остаточний
розрахунок проведено 27.03.2014 року згідно
платіжного доручення № 3 від 25.03.2014 року
на суму 140,97 грн., тобто не своєчасно, не
у день фактичного звільнення

2. Всупереч вимог ч.І ст.117 КЗпПУ,
звільненим працівникам ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, за весь час затримки виплати
належних їм на день звільнення
грошових сум по день фактичного
розрахунку, не нараховано та як
наслідок не виплачено середній
заробіток, а саме: ОСОБА_3 за період з
11.04.2014 року по 17.04.2014 року та ОСОБА_4 за
період з 17.03.2014 року по 27.03.2014 року.

3. Всупереч вимог ст. 83 КЗпПУ,
звільненому працівникові ОСОБА_4 (16.04.2014
року) не нарахована і як наслідок не
виплачена по даний час грошова
компенсація за не використану ним
частину щорічної відпустки за період
роботи з 05.04.2014 року по 6.04.204 року
терміном за 1 календарний день.

4. Всупереч вимог ст.34 Закону
України «Про оплату праці», ст.З, ст.4
Закону України

«Про компенсацію громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх

виплат», при виплаті заборгованої
частини індексації заробітної плати
працівникам у липні

2014 року за травень 2014 року працівникам
ОСОБА_2 на суму 36,54 грн., ОСОБА_5 на суму
36,54 грн., ОСОБА_6 на суму 18,27 грн., ОСОБА_7
на суму 21,67 грн., ОСОБА_8 на суму 4,54 грн.
компенсація втрати частини індексації
заробітної плати у зв'язку із

порушенням строків її виплати,
відповідно до індексу зростання цін на
споживчі товари і

тарифів на послуги, вище вказаним
працівникам не нарахована та як
наслідок не вишг за наявності підстав -
коефіцієнта компенсації 1,0 %.

5. Всупереч вимог ч.5 ст. 95 КЗпПУ,
ст.ЗЗ Закону України «Про оплату
праці», п4 Постанови КМУ від 17.07.2003 року
№ 1078 «Порядок проведення індексації
грошових доходів населення»,
індексація заробітної плати на доходи
в межах величини прожиткового мінімуму
для працюючих за квітень - травень 2014
року працівникам ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 не нарахована і як наслідок не
виплачена за наявності підстав -
індексу індексації. Так, за квітень 2014
року працівникам нарахована заробітна
плата ОСОБА_7 на суму 903,00 грн., ОСОБА_8 на
суму 451,50 грн. і не проведена індексація
за наявності підстав - індексу
індексації 1,1 %. За травень 2014 року
працівнику ОСОБА_9 нарахована
заробітна плата на суму 903,00 грн. і не
проведена індексація за наявності
підстав - індексу індексації 2,2 %.

Всупереч вимог ч. 2 ст. ЗО Закону України
«Про оплату праці», при обчисленні
середньоденної заробітної плати для
оплати часу відпусток ОСОБА_2 (у березні
2014 року) та ОСОБА_5 (у квітні 2014 року) не
забезпечено достовірного
бухгалтерського обліку витрат на
оплату праці. Вказаним працівникам, у
розрахунок середньоденного заробітку
за час відпустки включено матеріальну
допомогу на оздоровлення, а саме:
ОСОБА_2 у розмірі 2178,99 грн. та ОСОБА_5 у
розмірі 573,50 грн., всупереч підпункту б
пункту 4 розділу III Постанови КМУ № 100
від 08.02.1995 року, внаслідок чого розмір
середньоденного заробітку збільшено
та зайво нараховано і виплачено
частину заробітної плати за час
відпусток працівникам ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Таким чином, в діях ОСОБА_2., в наявності
склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1
КпАП України, тобто порушення
встановлених термінів виплати
заробітної плати при звільненні та
інші порушення законодавства про
працю.

В судовому засіданні ОСОБА_2., свою вину
за ч.1 ст.41 КУпАП визнала, при цьому
вказала. що встановлені недоліки на
сьогоднішній день стосовно виплати
індексації та компенсації усунені, що
стосується усунення решта порушень
пояснити не змогла.

Відповідно до ст.41 ч.1 КУпАП
адміністративна відповідальність
настає уразі порушення встановлених
термінів виплати пенсій, стипендій,
заробітної плати, виплати їх не в
повному обсязі, а також інші порушення
вимог законодавства про працю.

Крім того, вина ОСОБА_2., у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1
КУпАП доведена матеріалами справи, а
саме: даними протоколу про
адміністративне правопорушення від 14
липня 2014 року, актом перевірки №
19-14-015/0479 від 14.07.2014 року , згідно яких
виявлені зазначені в протоколі
порушення вимог законодавства про
працю.

Суд, вислухавши особу, яка притягається
до адміністративної відповідальності,
та вивчивши матеріали справи, вважає,
що у діянні ОСОБА_2 є склад
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, а саме порушення вимог
законодавства про працю.

При визначенні виду та розміру
адміністративного стягнення суд
відповідно до вимог ст.33 КУпАП враховує
всі обставини справи, особу, яка
притягується до адміністративної
відповідальності та ступінь її вини,
майновий стан та стан її здоровя.

При накладані стягнення суд враховує
характер вчиненого правопорушення,
особу правопорушника, яка вперше
притягається до адміністративної
відповідальності ступінь її вини, та
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність: ОСОБА_2 свою провину
у скоєні правопорушення визнала та
усвідомила, а також ту обставину. що
порушення повністю неусунуті суд
вважає можливим призначити покарання у
вигляді штрафу у межах, передбачених
санкцією статті, встановленої за дане
правопорушення, однак ближче до
мінімального.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 33, 221, 283 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, та
призначити стягнення у виді штрафу в
розмірі тридцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян -510 (пятсот
десять) гривень в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_2 користь держави
судовий збір за ухвалення судом
постанови про накладення
адміністративного стягнення в сумі 0,03
розміру мінімальної заробітної плати,
що становить 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного суду Тернопільської
області через Підгаєцький районний суд
шляхом подачі в десятиденний строк з
дня винесення постанови апеляційної
скарги або на неї може бути внесений
протест прокурора у вищевказаний
строк.

Суддя: підпис Г. В. Ігнатова