ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
м.
Київ

Суддя Святошинського районного суду
міста Києва Дячук С.І., за участі особи,
яка притягається до адміністративної
відповідальності, розглянувши справу
про адміністративне правопорушення,
матеріали якої надійшли від ДПІ у
Святошинському р-ні м. Києва, стосовно

ОСОБА_1, який народилась ІНФОРМАЦІЯ_1
року в м. Луганськ, гр-на України, з
вищою освітою, начальника Головного
управління президентського зв'язку
(далі - Головне управління) Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України (далі -
Держспецзв'язок України), проживає за
адресою: АДРЕСА_1

звинуваченого у вчиненні
правопорушення, передбаченого п. п. 5 та
6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, виконуючи обов'язки, пов'язані з
роботою з таємними документами -
начальника Головного управління, в
порушення вимог п. п. 49 та 56 Порядку
організації та забезпечення режиму
секретності в державних органах,
органах місцевого самоврядування, на
підприємствах, в установах і
організаціях, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 18 грудня 2013 року № 939 (далі -
Порядку), порушив встановлений
законодавством порядок надання
допуску та доступу до державної
таємниці, зокрема, в порушення вимог п.
п. 49 та 56 Порядку з 10 січня 2014 року не
забезпечив контроль та не вжив заходів
щодо своєчасного оформлення
документів на допуск до державної
таємниці за відповідною формою
заступнику начальника 3-го відділу
Головного управління ОСОБА_2 та
начальнику фінансового відділу ОСОБА_3,
які перебувають на номенклатурних
посадах.

ОСОБА_1 себе винним не визнав і пояснив,
що вживав належних заходів щодо
оформлення відповідної форми допуску
на вказаних осіб (забезпечив подання
належно оформлених документів), проте
не зробив це вчасно, оскільки ці особи
були призначенні на посади до його
вступу на посаду начальника Головного
управління.

Не зважаючи на захисну позицію ОСОБА_1,
його вина у порушенні встановленого
законодавством порядку надання
допуску та доступу до державної
таємниці підтверджується сукупністю
досліджених судом доказів, які не
викликають сумнівів у своїй
достовірності і допустимості, зокрема
даними, які містяться в Акті за
результатами тематичної перевірки
стану охорони державної таємниці в
Головному управлінні від 11 червня 2014
року.

Також, згідно з Положенням про
Адміністрацію Держспецзв'язку України,
затвердженого Указом Президента
України № 717 від 30 червня 2011 року (із
змінами та доповненнями), до сфери
діяльності Головного управління
безпосередньо відноситься
забезпечення виконання завдань з
охорони державної таємниці.

Згідно з дослідженими наказами Голови
Держспецзв'язку України № 298 від 06
вересня 2013 року та №№ 62, 64 відповідно
від 12 та 16 вересня 2013 року ОСОБА_1
призначений на посаду начальника
Головного управління з правом
відповідного доступу до державної
таємниці, що також підтверджено даними,
які містять форма 6 на нього та
зобов'язання громадянина ОСОБА_1

Як видно з Положення про Головне
управління, затвердженого наказом
Адміністрації Держспецзв'язку від 21
травня 2013 року № 278, ОСОБА_1 за посадою
відповідає за забезпечення охорони
державної таємниці в Головному
управлінні відповідно до вимог режиму
секретності, зобов'язаний здійснювати
керівництво службовою діяльністю
Головного управління, в тому числі і
режимно-секретної служби,
організовувати і контролювати
виконання заходів з питань захисту
інформації, надавати особовому складу
доступ до державної таємниці,
своєчасно вживати заходів для
забезпечення режиму секретності,
здійснювати постійний контроль за
охороною держтаємниці в Головному
управлінні.

Крім того, як видно з вказаного Акта
ОСОБА_3 відповідним рішенням СБУ надано
належний допуск за формою у квітні 2014
року, а ОСОБА_2 - у травні 2014 року
відмовлено у видачі такого допуску,
відтак належні для вжиття передбачених
законом заходів дії були вчинені
ОСОБА_1 до 01 квітня 2014 року.

Отже, суд вважає доведеним те, що
ОСОБА_1, будучи посадовою особою,
порушив вимоги законодавства про
державну таємницю, а саме порушив
встановлений законодавством порядок
надання допуску та доступу до
державної таємниці, чим скоїв
правопорушення, передбачене п. 5 ч. 1 ст.
212-2 КпАП України.

Водночас, вирішуючи питання про
відповідальність ОСОБА_1 в цій частині,
суд бере до уваги, що згідно ст. 38 КУпАП
адміністративне стягнення може бути
накладено не пізніш як через три місяці
з дня вчинення правопорушення, а
останнє було вчинено у період до 01
квітня 2014 року. Відповідно до п. 7 ст. 247
КУпАП, обставинами, що виключають
провадження в справі про
адмінправопорушення, є закінчення на
момент розгляду справи про
адміністративне правопорушення
строків, передбачених ст. 38 цього
Кодексу. Згідно ст. 284 КУпАП справа
підлягає закриттю за наявності
обставин, передбачених ст. 247 даного
Кодексу.

Отже, суд вважає, що справа в частині
звинувачення ОСОБА_1 за п. 5 ч. 1 ст. 212-2
КУпАП підлягає закриттю в зв'язку із
закінченням строків, передбачених ст. 38
КУпАП.

Згідно з протоколом про
адміністративне правопорушення ОСОБА_1
також притягається до
відповідальності за те, що, виконуючи
обов'язки, пов'язані з роботою з
таємними документами - начальника
Головного управління, в порушення
вимог: - п. 210 Порядку з 17 грудня 2013 року
не забезпечив контроль та не вжив
заходів щодо впровадження в Головному
управлінні комплексу заходів
технічного захисту інформації; - п. 50
Порядку після введення 31 березня 2014
року в дію нового штатного розпису
Головного управління не забезпечив
контроль та не вжив заходів щодо
приведення Номенклатури посад
працівників (затверджена 28 січня 2014
року), перебування яких потребує
оформлення допуску до державної
таємниці, відповідно до нового
штатного розпису; - п. 21 Порядку у
зв'язку із зміною з 19 травня 2014 року
місцезнаходження режимних приміщень
структурних підрозділів Головного
управління, в яких зберігалися
матеріальні носії секретної
інформації в неробочий час (виключення
з переліку приміщень, які перебувають
на тимчасово окупованій території АР
Крим), не забезпечив контроль та вжиття
заходів щодо переоформлення
спеціального дозволу на провадження
Головним управлінням діяльності,
пов'язаної з державною таємницею.

Разом з тим, як видно з дослідженої
судом доповідної записки начальника
РСС Головного управління вказані
заходи (п. 210) пропонувалися останнім до
розгляду 17 грудня 2013 року, натомість
Порядок, порушення вимог якого
ставиться у провину ОСОБА_1, був
прийнятий 18 грудня 2013 року, а набув
чинності після 10 січня 2014 року (дата
відповідної реєстрації вказаного
нормативного акта - запис у реєстратора
за № 71112/2014). За таких обставин
ставлення ОСОБА_1 у провину порушення
цього Порядку суперечить положенням ч.
1 ст. 58 Конституції України, за якими
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії у часі. Тим більше, як
видно з копії тієї ж доповідної записки
начальника РСС Головного управління
від 17 грудня 2013 року, ОСОБА_1 того ж дня,
опрацювавши цей документ, прийняв
відповідне рішення керівника - «прошу
організувати проведення зазначених
заходів з документальним оформленням
їх результатів».

Що ж стосується приведення у
відповідність Номенклатури посад
штатному розпису (п. 50), то, згідно з
даними, які містить досліджена судом
доповідна записка начальника РСС
Головного управління від 28 квітня 2014
року, вже 04 квітня, тобто через три дні
після введення в дію нового штатного
розпису Головного управління, був
наданий ОСОБА_1 для прийняття рішення
проект нової Номенклатури, проте був
повернутий на доопрацювання, про що
свідчить наявна резолюція від 13 травня
2014 року. Даних про виконання цього
розпорядження/резолюції ОСОБА_1 на
момент проведення тематичної
перевірки не отримано, а оскільки
виконання вимог п. 21 Порядку щодо
переоформлення спеціального дозволу
на провадження Головним управлінням
діяльності, пов'язаної з державною
таємницею, напряму залежало від
складання належної Номенклатури посад,
хід якої контролював ОСОБА_1, тому
поставлення і цього пункту (21) йому в
провину суд визнає безпідставним, тим
більше, як видно з Акту перевірки,
Головне управління здійснювало
діяльність щодо державної таємниці на
підставі дозволу, який діє до 15 травня
2016 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в
діях ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення
вимог п. п. 21, 50 та 210 Порядку, а відтак і
відсутній в його діях склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а
тому дана справа підлягає в цій частині
закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного і, керуючись
ст. ст. 221, 245, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,
відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1
ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю
складу адміністративного
правопорушення.

Провадження в справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене п. 5 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,
відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7
ст. 247 КУпАП в зв'язку з закінченням
строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
Святошинський районний суд міста Києва
протягом десяти днів з дня винесення
постанови.

СУДДЯ
С.І. ДЯЧУК