ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року

Суддя Підволочиського районного суду
Тернопільської області Могачевська
В.Й., розглянувши матеріали, які
надійшли від Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Тернопільській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, уродженця с. Тарнаруда та
жителя АДРЕСА_1 сільського голоси с.
Турівка Підволочиського району з 11
листопада 2010 року, з вищою освітою,
одруженого, маючого на утримані двох
неповнолітніх дітей, який раніше до
адміністративної відповідальності не
притягувався, -

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Підволочиського районного
суду Тернопільської області надійшов
адміністративний матеріал про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи 24
червня 2014 року завідуючим сектору
організаційно-аналітичного
забезпечення, зв'язків з громадськістю
та засобами масової інформації -
державним інспектором праці у
Тернопільській області Деренем С.Є. за
участю сільського голови с. Турівка
Підволочиського району ОСОБА_1
здійснив планову перевірку Турівської
сільської ради код за ,
адреса: 47862,Тернопільська область,
Підволочиський район, с. Турівка.

Перевіркою встановлено, що:

1. В сільській раді не ведеться особова
картка форми П-2 на прибиральницю
ОСОБА_3 Вказане є порушенням вимог
пункт 2.5 Інструкції «Про порядок
ведення трудових книжок»

2. Книга обліку руху трудових Книжок
працівників не пронумерована, не
прошнурована, не завірена печаткою та
підписом керівника, чим порушено
вимоги абзацу п'ятого пункту 7.1
Інструкції «Про порядок ведення
трудових книжок».

3. Всупереч вимог частини четвертої
статті 79 КЗпП України графік щорічних
відпусток працівників на 2014 рік
розроблено, однак не доведено до відома
працівників під розписку.

4. В сільській раді письмово не
повідомляють працівників за два тижні
про дату початку відпустки. Так,
секретар сільської ради Голод М.І.
згідно розпорядження № 28 від 12.05.2014
року з 14.05.- по 13.06.2014 року перебувала у
відпустці, однак в сільській раді її
письмово не повідомили за два тижні про
початок відпустки. Вказане є
порушенням вимог частини п'ятої статті
79 КЗпП України.

5. Заробітна плата (відпускні)
працівникам виплачується не за три дні
до початку відпустки, а у пізніші
строки. Так, згідно розпорядження
сільського голови від 12.05.2014р. № 28,
секретарю сільської ради Голод М.І. з
14.05.2014р - по 13.06.2014р. надано 30 календарних
днів відпустки, нараховано відпускних
на суму - 2286,60 грн., однак належну їй суму
відпускних виплачено, не за три дні до
початку відпустки, а в день початку
відпустки. Вказане є порушенням вимог
частини четвертої статті 115 КЗпП
України та статті 21 Закону України «Про
відпустки».

6. Остаточний розрахунок із звільненими
працівниками не проводиться у день
звільнення. Так, із звільненим
працівником - вихователем ДНЗ ОСОБА_5
(звільнена 20.06.2014р. - у день звільнення
відпрацювала 6 годин), сума остаточного
розрахунку становить - 428,49 грн., однак
розрахунок із вказаним працівником не
проведено, як у день звільнення, а також
і на дату проведення перевірки, чим
порушено вимоги частини першої статті
116 КЗпП України.

7. Всупереч вимог частини першої статті
117 КЗпП України у випадку невиплати в
день звільнення всіх коштів працівнику
не виплачується середній заробіток за
весь час затримки виплати
розрахункових коштів до дня фактичного
розрахунку. Так, наприклад ОСОБА_5
(звільнений 20.06.2014р., у день звільнення
відпрацював 6 годин), остаточний
розрахунок із ним проведено не
проведено, як на дату звільнення. За час
затримки виплати остаточного
розрахунку їй не нараховано середній
заробіток за весь час затримки.

8. Належно заповнена трудова книжка
видається працівникам у день
звільнення, однак розрахунок із
працівником проводиться з порушенням
строків зазначених у ст.. 116 КЗпП
України. Так, розрахунок із звільненим
працівником ОСОБА_5 не проведено як у
день звільнення ( 20.06.2014 року), так і на
дату проведення перевірки. Вказане є
порушенням вимог частини першої статті
47 КЗпП України.

Особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у
вчиненні правопорушення визнав
повністю, у вчиненому щиро розкаявся,
запевнив, що подібне не повториться.

Крім власного визнання вини,
винуватість гр. ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення доведена:

- протоколом про адміністративне
правопорушення № 19-13-008/0290 від 24 червня
2014 року, з якого вбачається порушення
сільським головою с. Турівка
Підволочиського району ОСОБА_1,
законодавства України про працю;

- витягом з Акту перевірки
додержання суб'єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 19-13-008/0435 від 24
червня 2014 року;

- довідкою про стан виплати
заробітної плати у Турівській
сільській раді станом на 24 червня 2014
року;

- довідкою про стан додержання
графіка відпусток працівникам
Турівської сільської ради у 2014 році;

- довідкою про проведення
остаточного розрахунку при звільненні
працівників Турівської сільської ради.

- журналом обліку трудових книжок
працівників Турівської сільської ради.

- розпорядженням Турівського
сільського голови від 02 січня 2014 року
№6 «Про затвердження графіка відпусток
працівників сільської ради».

Проаналізувавши наведене в сукупності,
вважаю, що в діях сільського голови с.
Турівка Підволочиського району ОСОБА_1
наявні ознаки правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, тобто
порушення вимог законодавства про
працю щодо виплати заробітної плати та
інших вимог законодавства про працю.
Тому його слід притягнути до
адміністративної відповідальності за
вказаною статтею, наклавши на нього
адміністративне стягнення в межах її
санкції.

Накладаючи адміністративне стягнення
за вказане адміністративне
правопорушення, враховую характер
вчиненого правопорушення, яке
відноситься до порушень в галузі
охорони праці і здоров'я населення,
відсутність обставин, що обтяжують
відповідальність.

Враховуючи наведене та з метою
виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, а
також запобігання вчиненню нових
правопорушень, суд приходить до
переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти
адміністративне стягнення у виді
штрафу в мінімальному розмірі,
передбаченому санкцією ч. 1 ст. 41
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Крім того, у відповідності до ст. 40- 1
КУпАП України із ОСОБА_1 слід стягнути
в дохід держави судовий збір, у розмірі
0,03 розміру мінімальної заробітної
плати, що на час ухвалення судом
постанови про накладення
адміністративного стягнення становить
36, 54 грн. згідно ч. 5 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», що діє в редакції
згідно ЗУ № 590-VІІ від 19 вересня 2013 року.

Керуючись ст.ст.33,40-1,276-280,283,284 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, ч. 5 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», що діє в редакції
згідно ЗУ № 590-VІІ від 19 вересня 2013 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та накласти на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 30 (тридцяти)
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 510 (п'ятсот
десять) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 36
(тридцять шість) гривень 54 коп. судового
збору.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на її оскарження.

На постанову судді може бути подано
апеляційна скарга, внесено подання
прокурора до апеляційного суду
Тернопільської області через
Підволочиський місцевий суд протягом
десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя
В.Й. Могачевська