Провадження № 3-2550/14
в справі № 760/7432/14-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2014 року Суддя Солом'янського
районного суду м. Києва Оксюта Т. Г., за
участю:

прокурора - Кучера Ю.М.,

представників Київської
міжрегіональної митниці - Глущенко Н.В.,

представника особи, яка притягується
до адміністративної відповідальності
за порушення митних правил, - ОСОБА_2

розглянувши матеріали, які надійшли
від Київської міжрегіональної митниці,
про притягнення до адміністративної
відповідальності громадянина України
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, директора ТОВ
"ВІВАТІМПОРТ" (, 01010, м. Київ,
вул. Андрія, 10, оф. 1) зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, паспорт громадянина
України: НОМЕР_3, виданий 14.02.2007
Ірпінським МВ ГУ МВС України в
Київській області, ідентифікаційний
код НОМЕР_1, передбачених ч. 1 ст. 483 МК
України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_3 21 лютого 2014 року
складено протокол №0081/10000/14 про
порушення митних правил, передбачених
ч. 1 ст. 483 МК України, які проявилися в
наступному.

20.08.2013 року в зоні діяльності
Ягодинської митниці з Польщі на митну
територію України автомобільним
транспортом р.н. НОМЕР_2/НОМЕР_4 на
підставі товаросупровідних
документів: міжнародної
товарно-транспортної накладної CMR №
388483 від 20.08.2013, книжки МДП № UX.72951562 та
інвойсу № EX-0029 від 16.08.2013 переміщено
товари «світильники та комплектуючі до
них, риболовне спорядження, радіатори
та комплектуючі до них», загальною
вартістю 8 818,20 дол. США.

Відповідно до товаросупровідних
документів:

- одержувачем товарів є ТОВ
«ВІВАТІМПОРТ» (, м. Київ, вул.
Кіквідзе, буд. 28);

- продавцем та відправником
товарів є компанія «MAXIMUS BUSINESS LTD» (1F1, 25
Crighton Place, Edinburgh, EH7 4NY, United Kingdom,
Великобританія).

Товари поставлені на виконання умов
контракту № EX-08-05-13 від 08.05.2013 року,
укладеного між ТОВ «ВІВАТІМПОРТ» та
компанією «MAXIMUS BUSINESS LTD»
(Великобританія) в на умовах поставки CIP
Київ.

21.08.2013 року товари, заявлені до митного
оформлення в Київській
міжрегіональній митниці Міндоходів
(митний пост «Західний») в режимі ІМ-40
за МД №100250000/2012/067846, оформлено та
випущено у вільний обіг.

06.09.2013 року відповідно до законодавства
України з питань митної справи, зокрема
ст. 567 Митного кодексу України
Київською міжрегіональною митницею
Міндоходів з метою перевірки
законності ввезення товарів на митну
територію України до Департаменту
митної справи Міндоходів ініційовано
направлення запиту до митних органів
Великобританії.

10.12.2013 року Київською міжрегіональною
митницею Міндоходів з Департаменту
митної справи Міндоходів листом №
26448/7/99-99-24-03-10-17 від 05.12.2013 року вх. № 2185085/5
отримано відповідь митних органів
Великобританії.

З відповіді митних органів
Великобританії встановлено, що
компанія «MAXIMUS BUSINESS LTD» є ліквідованою
та з 17 травня 2013 року виключена з
реєстру.

До митного контролю, в якості підстави
для переміщення товарів через митний
кордон України подані CMR № 295988 від
29.09.2013 року та інвойс № EX-0041 від 29.09.2013
року, відповідно до яких продавцем та
відправником товарів є компанія «MAXIMUS
BUSINESS LTD».

Крім того, на CMR № 295988 від 29.09.2013 року та
інвойсі № EX-0041 від 29.09.2013 року, який
також містить посилання на контракт
EX-08-05-13 від 08.05.2013 року, проставлено
печатку компанії «MAXIMUS BUSINESS LTD», яка,
відповідно до відповіді митних органів
Великобританії, на час видачі
вищевказаних документів є
ліквідованою.

Відповідно до статті 6 Закону України №
959-XII від 16.04.1991 «Про
зовнішньоекономічну діяльність»
суб'єкти, які є сторонами
зовнішньоекономічного договору
(контракту), мають бути здатними до
укладання договору (контракту)
відповідно до цього та інших законів
України та/або закону місця укладання
договору (контракту).

В контракті № EX-08-05-13 від 08.05.2013 в
розділі «Определения» зазначено, що
«Счет - фактура (инвойс) - является
неотъемлемым документом к Контракту, в
котором стороны согласовывают
ассортимент, количество, цену за
единицу, общую стоимость, условия
поставки каждой партии Товара и имеет
силу Приложения (Спецификации)».

Отже, на час поставки товарів,
враховуючи ліквідацію компанії «MAXIMUS
BUSINESS LTD», контракт EX-08-05-13 від 08.05.2013 року
був фактично не дійсним, а інвойс № EX-0029
від 16.08.2013 року, який є невід'ємною
частиною контракту та його Доповненням
(специфікацією), виданий ліквідованою
компанією (стороною
зовнішньоекономічного контракту), яка
не є здатною до укладання контракту.

Таким чином, проведеною перевіркою
встановлено, що товари загальною
вартістю 8 818,20 дол. США, або 70483,87 грн.
згідно курсу Національного банку
України на день переміщення (20.08.2013),
переміщені через митний кордон України
з приховуванням від митного контролю,
шляхом подання як підстави для
переміщення товарів документів, що
містять неправдиві відомості щодо
відправника та продавця товарів, що є
порушенням митних правил,
відповідальність за яке, передбачена
ст. 483 МК України.

Відповідно до облікової картки ТОВ
«ВІВАТІМПОРТ» директором підприємства
є ОСОБА_3.

Директор ТОВ «ВІВАТІМПОРТ» гр. ОСОБА_3,
за своїми посадовими обов'язками є
керівником підприємства і відповідає
за фінансово-господарську діяльність
підприємства зобов'язаний надавати для
митного контролю і оформлення
документи з достовірною та правдивою
інформацією.

Відповідно, директор ТОВ «ВІВАТІМПОРТ»
ОСОБА_3 до поставки товарів в Україну,
під час узгодження інвойсу № EX-0041 від
29.09.2013 року, який є невід'ємною частиною
контракту та його Доповненням
(специфікацією), повинен був
пересвідчитись в правоздатності
компанії «MAXIMUS BUSINESS LTD» (1F1, 25 Crighton Place,
Edinburgh, EH7 4NY, United Kingdom, Великобританія).

Таким чином, дії громадянина України
ОСОБА_3 призвели до переміщення товарів
загальною вартістю 70483,87 грн. через
митний кордон України з приховуванням
від митного контролю, шляхом подання як
підстави для переміщення товарів
документів, що мають ознаки підробки,
містять неправдиві відомості щодо
відправника, одержувача та неправдиві
відомості, необхідні для визначення
митної вартості товарів.

Представник Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів, з позицією якого
погодився прокурор, вважає вказані
обставини доведеними та просять
притягнути ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил, посилаючись на те, що матеріали
адміністративної справи містять
достатньо доказів на підтвердження
порушення митних правил з боку
останньої.

Представник особи, що притягується до
адміністративної відповідальності за
порушення митних правил, в судовому
засідання просила провадження в справі
закрити.

Посилалась на те, що при укладенні
контракту № EX-08-05-13 від 08 травня 2013 року
від імені та в інтересах компанії «MAXIMUS
BUSINESS LTD» діяв за дорученням представник
компанії, довіреність якого була
легалізована на території України у
встановленому законом порядку.

Про ліквідацію зазначеної компанії
ОСОБА_3 нічого відомо не було.

Зазначила, що протокол про порушення
ОСОБА_3 митних правил, передбачених ч. 1
ст. 483 МК України, ґрунтується на
припущеннях, доказів, які б
підтверджували вину останньої в
порушенні митних правил матеріали
справи не містять.

Заслухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про
відсутність у діях ОСОБА_3 порушення
митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК
України, та закриття провадження в
справі, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 458 МК України
порушення митних правил є
адміністративним правопорушенням, яке
являє собою протиправні, винні (умисні
або з необережності) дії чи
бездіяльність, що посягають на
встановлений цим Кодексом та іншими
актами законодавства України порядок
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
пред'явлення їх митним органам для
проведення митного контролю та митного
оформлення, а також здійснення
операцій з товарами, що перебувають під
митним контролем або контроль за якими
покладено на митні органи МК чи іншими
законами України, і за які цим Кодексом
передбачена адміністративна
відповідальність.

Адміністративна відповідальність за
правопорушення, передбачені цим
Кодексом, настає у разі, якщо ці
правопорушення не тягнуть за собою
кримінальну відповідальність.

Так, частиною першою статті 483 МК
України передбачено відповідальність
особи за переміщення або дії,
спрямовані на переміщення товарів
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю,
тобто з використанням спеціально
виготовлених сховищ (тайників) та інших
засобів або способів, що утруднюють
виявлення таких товарів, або шляхом
надання одним товарам вигляду інших,
або з поданням митному органу як
підстави для переміщення товарів
підроблених документів чи документів,
одержаних незаконним шляхом, або таких,
що містять неправдиві відомості щодо
найменування товарів, їх ваги або
кількості, країни походження,
відправника та/або одержувача,
кількості вантажних місць, їх
маркування та номерів, неправдиві
відомості, необхідні для визначення
коду товару, згідно з УКТ ЗЕД та його
митної вартості.

У цьому розумінні переміщення або дії,
спрямовані на переміщення товарів
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю
може бути вчинено одним із способів,
перелічених у ст. 483 МК України

Таким чином, основним безпосереднім
об'єктом є встановлений порядок
переміщення товарів та ТЗ через митний
кордон України.

Об'єктивною стороною правопорушення є
дії, спрямовані на переміщення товарів
через митний кордон України, тобто,
розуміється активна поведінка (вчинок)
особи.

Переміщення предметів із
приховуванням від митного контролю - це
їх переміщення через митний кордон
різними шляхами, зокрема, шляхом
подання до митного органу України
підроблених документів, які містять
неправдиві дані.

Необхідно враховувати, що підставою
для переміщення предметів через митний
кордон є визначені нормативними актами
документи, без яких неможливо одержати
дозвіл митниці на пропуск предметів
через митний кордон. Законодавчими
актами встановлено, зокрема, що це
можуть бути митна декларація, контракт,
коносамент, товарно-супровідні
документи, дозвіл відповідних
державних органів тощо.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №8 від 03 червня
2005 року «Про судову практику у справах
про контрабанду та порушення митних
правил» документами, що містять
неправдиві дані, є такі, в яких
відомості щодо суті угоди,
найменування, асортименту, ваги,
кількості чи вартості предметів, щодо
їх відправника чи одержувача, щодо
держави, з якої вони вивезені чи в яку
переміщуються, тощо не відповідають
дійсності.

Суб'єктивна сторона передбачає
наявність прямого умислу, тобто винний
у скоєнні злочину чітко розуміє та
усвідомлює обставини і характер
незаконного переміщення товарів,
предметів і речовин через митну
територію України і прагне їх ввезти на
територію України з порушенням
встановленого порядку чи вивезти з
України.

Згідно з ч. 2 ст. 198 МК України органу
доходів і зборів в пункті пропуску
через державний кордон України згідно
із статтею 335 цього Кодексу подаються
документи, що містять відомості про
товари, достатні для їх ідентифікації
та необхідні для прийняття рішення про
попуск їх через митний кордон України.

Так, при перевезенні автомобільним
транспортом документами, що містять
відомості про товари, є: комерційні
документи на товари, що перевозяться,
які містять відомості, зокрема, про
найменування та адресу перевізника,
найменування країни відправлення та
країни призначення товарів; відомості
про кількість вантажних місць та вид
упаковки; найменування товарів; вага
брутто товарів (у кілограмах) або об'єм
товарів (у метрах кубічних), крім
великогабаритних вантажів. Також
подається митна декларація і рахунок
або інший документ, який визначає
вартість товару.

Згідно з ч. 7 ст. 257 МК України перелік
відомостей, що підлягають внесенню до
митних декларацій, обмежується лише
тими, відомостями, які є необхідними
для цілей справляння митних платежів,
формування митної статистики, а також
для забезпечення додержання вимог
цього Кодексу та інших законодавчих
актів.

При цьому відповідно до Порядку
заповнення митних декларацій на бланку
єдиного адміністративного документа,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 30 травня 2012 року №
651, в окремих графах 31 митної декларації
«Вантажні місця та опис товарів:
Маркування та кількість - Номери
контейнерів - Кількість та
розпізнавальні особливості» під
номером 1 зазначаються найменування та
звичайний торговельний опис, що дає
змогу ідентифікувати та класифікувати
товар (фізичні характеристики товару в
обсязі, достатньому для однозначного
віднесення його до коду згідно з УКТ
ЗЕД, у кількості знаків, визначеній
правилами заповнення графи 33 МД для
відповідного митного режиму та
особливостей переміщення): наприклад,
комплектність або завершеність
(зібраний/незібраний), кількісний та
якісний склад (матеріал, речовина,
суміш, сполука тощо), основні
властивості товару (призначення,
розмір, розфасування, пакування тощо).

Вказані вимоги закону при митному
оформленні товару в режимі «Експорт»
ТОВ «ВІВАТІМПОРТ» виконані, оскільки в
митній декларації за формою МД-3
зазначено достатньо відомостей, за
допомогою яких можна ідентифікувати й
класифікувати товар.

При цьому відомості, зазначені в митній
декларації, відповідають положенням
ст. 257 МК України і ніяким чином не
вплинули на цілі справляння митних
платежів, в тому числі визначення коду
товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної
вартості.

З матеріалів справи вбачається, що
контракт № EX-08-05-13 був укладений між ТОВ
«ВІВАТІМПОРТ» та компанією «MAXIMUS BUSINESS
LTD» 08 травня 2013 року, тобто до того, як
останню було виключено з Реєстру.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність»
суб'єкти, які є сторонами
зовнішньоекономічного договору
(контракту), мають бути здатними до
укладання договору (контракту)
відповідно до цього та інших законів
України та/або закону місця укладання
договору.

Будь-яких доказів того, що компанія
«MAXIMUS BUSINESS LTD» на момент укладення
контракту була до цього нездатна ні у
протоколі про порушення митних правил,
ні у матеріалах справи не наведено.

В зв'язку з викладеним вище, лист митних
органів Великобританії від 05 грудня 2013
року про те, що компанія «MAXIMUS BUSINESS LTD» є
ліквідованою та з 17 травня 2013 року
виключена з реєстру не може вважатися
належним та достатнім доказом того, що
відомості про продавця та відправника
товару, зазначені в товаросупровідних
документах, є неправдивими, а така
позиція представника Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
ґрунтується на припущеннях.

Крім того, ні прокурором, ні
представником Київської
міжрегіональної митниці Мінддоходів
не заперечувалося та не було
спростовано, що дані, зазначені в
товаросупровідних документах,
правдиві та відповідають дійсності.

За таких обставин, оскільки митним
органом не надано достатніх доказів,
які б беззаперечно вказували на те, що
дії ОСОБА_3 спрямовані на переміщення
товарів через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю, та
подання нею органу доходів і зборів як
підстави для переміщення товарів
документів, що містять неправдиві
відомості щодо продавця та
відправника, суд, виходячи з норми ч. 3
ст. 62 Конституції України, тлумачить
усі сумніви щодо доведеності вини
особи на користь останньої.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за відсутності
події і складу адміністративного
правопорушення.

Враховуючи викладене вище, провадження
в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 1,8, 245, 247, 251-252, 265, 280
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, ст. ст. 3, 458, 465, 467, 483,
487-488, 491,495, 522,527 Митного кодексу України,
суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК
України, закрити за відсутністю події і
складу адміністративного
правопорушення.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги чи протесту прокурора.

Постанова суду (судді) у справі про
порушення митних правил може бути
оскаржена особою, стосовно якої вона
винесена, представником такої особи,
прокурором або митним органом, який
здійснював провадження у цій справі до
Апеляційного суду м. Києва через
Солом'янський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Суддя: