АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 601/704/14-пГоловуючий у 1-й
інстанції Зембра Є.Й. Провадження №
33/789/64/14 Доповідач - Сарновський
В.Я.Категорія - ч.2 ст.88-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 р. Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Сарновський
В.Я. з участю прокурора Шимків А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі апеляційного суду в
місті Тернополі справу за апеляційною
скаргою першого заступника прокурора
Тернопільської області старшого
радника юстиції В.Шаравари на
постанову Кременецького районного
суду Тернопільської області від 29
квітня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою закрито
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.88-1 КУпАП у
зв'язку з відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі перший заступник
прокурора Тернопільської області
просить поновити строк оскарження
постанови, скасувати оскаржувану
постанову та винести нову, якою визнати
ОСОБА_2 винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.88-1
КУпАП і накласти на нього стягнення у
межах санкції вказаної статті. Свої
вимоги прокурормотивує тим, що суд
закрив справу лише через неможливість
прочитати протокол про
адмінправопорушення та наявність у
ньому виправлень і помилково прийшов
до висновку про відсутність складу
правопорушення. Вважає, що суд порушив
вимоги ст.280 КУпАП оскільки фактично не
з'ясував чи було вчинено
правопорушення, наявність вини особи у
його вчиненні, можливості його
притягнення до адміністративної
відповідальності, наявність обставин,
що обтяжують або пом'якшують
відповідальність, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи. Також
звертає увагу на те, що судом в
резолютивній частині оскаржуваної
постанови зазначено про закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення за ч.2
ст.88-1, хоча у матеріалах справи і в
описовій частині постанови йдеться про
правопорушення передбачене ч.3 ст.88-1
КУпАП. Стверджує, що про оскаржувану
постанову дізнався лише 19 травня 2014
року з листа Державної екологічної
інспекції у Тернопільській області, а
тому строк на оскарження пропущено з
поважних причин.

Заслухавши прокурора, яка просить
поновити строк на апеляційне
оскарження і апеляційну скаргу
задовольнити з викладених у ній
підстав, проаналізувавши викладені в
апеляційній скарзі доводи та
дослідивши матеріали справи, приходжу
до висновку, що строк на апеляційне
оскарження слід поновити і апеляційну
скаргу задовольнити частково, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
судом першої інстанції, копію
оскаржуваної постанови було надіслано
для відому Державній екологічній
інспекції 05 травня 2014 року, а прокурор
вказану постанову отримав 19 травня 2014
року, що підтверджується доданим до
апеляційної скарги листом Державної
екологічної інспекції у
Тернопільській області від 14.05.2014р.
№2-1/2231.

Таким чином, строк на оскарження
пропущений прокурором з поважних
причин і тому підлягає поновленню.

З матеріалів справи слідує, що відносно
ОСОБА_2 було складено і направлено до
Кременецького районного суду протокол
від 29 березня 2014 року про вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.3 ст.88-1 КУпАП, тобто
порушення правил утримання диких
тварин у неволі або в напіввільних
умовах.

Згідно вказаного протоколу, ОСОБА_2 в
11 год. 25 хв. 29 березня 2014 року в
АДРЕСА_1 порушив правила утримання
диких тварин у неволі, а саме утримує
диких тварин (пересувний Волинський
зоопарк) у клітках норми площі яких
менші за мінімально допустимі.

З наявних в даному протоколі письмових
пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він свою
вину у вчиненні вказаного
правопорушення визнав повністю.

Із вступної та мотивувальної частин
постанови Кременецького районного
суду від 29 квітня 2014 року слідує, що
дана справа розглядалася суддею, однак
в резолютивній частині цієї постанови
вказано про закриття провадження у
справі про інше адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_2, а саме
за ч.2 ст.88-1 КУпАП, тобто порушення
порядку придбання чи збуту об'єктів
тваринного або рослинного світу, які
перебували в межах територій та
об'єктів природнозаповідного фонду.

Разом з тим, в матеріалах справи
відсутній протокол про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.88-1 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини та
вимоги ст.ст. 254,257,279 КУпАП, вважаю, що
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню.

Також, з протоколу про адміністративне
правопорушення №000251 від 29 березня 2014
року вбачається, що його зміст не
містить усіх відомостей, необхідних
для вирішення справи.

Так, в даному протоколі зокрема
вказано, що ОСОБА_2 порушив пункти 3.5.,4.2.
Правил утримання диких тварин у неволі,
а саме утримує 22 диких тварини у
клітках, норми площі яких менші за
мінімально допустимі.

Пунктом 4.2. Порядку утримання та
розведення диких тварин, які
перебувають у стані неволі або в
напіввільних умовах, затвердженого
Наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України 30
вересня 2010 N 429 і зареєстрованого в
Міністерстві
юстиції України 29 грудня 2010 р. за N
1384/18679, визначено, що техніки відлову та
перевезення тварин мають враховувати
темперамент та особливості поведінки
тварин з метою зменшення ризиків
можливих поранень, ушкоджень та стресу.

Однак, у протоколі про адміністративне
правопорушення лише стверджується про
порушення ОСОБА_2 вказаної норми
законодавства, але не вказано чи
перевозив він тварин і яким саме чином
ОСОБА_2 порушив цю норму, тобто не
наведено суті адміністративного
правопорушення в цій частині.

Також, пунктом 3.5. вказаного Порядку,
встановлено, що дикі тварини повинні
утримуватися у вольєрах, клітках або
інших приміщеннях, норми площі яких не
можуть бути менші, ніж мінімальні
норми згідно з додатком до цього
Порядку. У випадку, якщо в приміщенні
утримуються дві або більше дикі
тварини (без урахування потомства,
нездатного до самостійного існування),
розрахунок мінімальної норми площі
приміщення для утримання кількох
диких тварин здійснюється за формулою,
яка наведена у цьому ж пункті.

У складеному відносно ОСОБА_2 протоколі
вказано, що ним утримується всього 22
тварини, однак не конкретизовано чи
кожна з них утримувалася окремо чи
деякі з них утримувалися групами, якою
була площа вольєрів чи кліток, в яких
вони дійсно утримувалися, якою мала
бути розрахункова площа вольєрів для
їх утримання групами в даному випадку і
який саме пункт Додатку до Порядку
утримання та розведення диких тварин,
які перебувають у стані неволі або в
напіввільних умовах, порушено ОСОБА_2 у
кожному конкретному випадку.

Крім того, зі змісту протоколу про
адміністративне правопорушення
вбачається, що посадовою особою, яка
його складала, взагалі не з'ясовувалось
питання заподіяної внаслідок даного
правопорушення шкоди та встановлення
його свідків, так як відповідні графи
протоколу залишились незаповненими.

Аналізуючи вищенаведене, приходжу до
висновку, що під час здійснення
адміністративного провадження
відносно ОСОБА_2 не з'ясовано ряд
вищевказаних обставин, що мають
суттєве значення для правильного
вирішення справи, а складений відносно
нього протокол про адміністративне
правопорушення не відповідає вимогам
ст.256 КУпАП.

За змістом п.24 ч.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 23
грудня 2005 року "Про практику
застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті" (зі змінами і доповненнями,
внесеними постановою Пленуму
Верховного Суду України від 19 грудня 2008
року №18) правильною визнається
практика тих судів, які вмотивованими
постановами повертають протоколи про
адміністративні правопорушення,
складені без додержання вимог ст.256
КУпАП, відповідному правоохоронному
органу для належного оформлення.

За таких обставин, вважаю, що розгляд
справи про адміністративне
правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.3 ст.88-1
КУпАП проведено без належного
з'ясування усіх питань, визначених ст.278
КУпАП, та на підставі неналежних і
суперечливих доказів. У зв'язку з цим
прийняти будь-яке рішення в судовому
засіданні є неможливим, а тому
матеріали справи слід направити для
доопрацювання та усунення допущеної
неповноти.

Керуючись ст. 294 КУпАП,суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк першому заступнику
прокурора Тернопільської області на
апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу першого заступника
прокурора Тернопільської області
задовольнити частково.

Постанову Кременецького районного
суду Тернопільської області від 29
квітня 2014 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а
протокол про дане адміністративне
правопорушення направити Державній
екологічній інспекції у
Тернопільській області для належного
оформлення.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після винесення,
є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області В.Я.
Сарновський