Справа № 460/907/14-п
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 33/783/280/14
Доповідач: Тенюх В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в
складі судді судової палати в
кримінальних справах Тенюха В.П., з
участю скаржника ОСОБА_2, потерпілої
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні його апеляційну
скаргу на постанову судді
Яворівського районного суду
Львівської області від 6 травня 2014
року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,
працюючого водієм на ПП «Транспорт»,

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та визначено
адміністративне стягнення у виді
штрафу, в розмірі 425 грн. Стягнуто з
ОСОБА_2 36 грн. 54 коп. судового збору.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 19
лютого 2014 року біля 20:00 год. на
регульованому перехресті
вул.Кульпарківська-вул.Зв?язкова-вул.Ан
тоновича в м.Львові, порушуючи п.8.7.3/е
Правил дорожнього руху України,
керуючи автобусом марки «БАЗ»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, продовжив
рух на червоний сигнал світлофора,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем марки «Нісан»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_3, спричинивши
даному транспортному засобу технічні
пошкодження. Своїми діями гр.ОСОБА_2
вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ст.124
КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
поновити строк на апеляційне
оскарження вказаної постанови та
скасувати таку.

В мотивах скарги вказує, що опис ДТП є
однобічним та упередженим на користь
потерпілої, протокол про
адміністративне правопорушення
складений з порушенням вимог п.6.1.
Інструкції з оформлення працівниками
ДАІ МВС матеріалів про адміністративні
правопорушення у сфері забезпечення
безпеки дорожнього руху. Відсутність
чіткої схеми ДТП, вивчення якої дало б
змогу дати більш аргументовану
відповідь з питань встановлення
механізму виникнення і скоєння ДТП,
позбавляє можливості встановити з чиєї
сторони відбулось порушення ПДР, що
призвело до ДТП.

Свою провину у вчиненні правопорушення
не визнає. Наполягає на тому, що виїхав
на перехрестя на зелений сигнал
світлофора.

В матеріалах справи наявні пояснення
свідків, дані яких відсутні в протоколі
про адміністративне правопорушення, ці
пояснення повністю суперечать
обставинам справи. Крім цього, в
оскаржуваній постанові містяться
розбіжності щодо дати пояснень
свідків, які нібито були очевидцями
ДТП.

Щодо пропуску строку на апеляційне
оскарження зазначає, що про винесення
оскаржуваної постанови йому стало
відомо лише 20.05.2014 року, оскільки не
приймав участь розгляд справи судом
першої інстанції, і отримав копію такої
поштою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на
підтримання апеляційної скарги, думку
потерпілої ОСОБА_3 яка заперечила проти
такої, вивчивши матеріали справи №
460/907/14-п, суд вважає, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає.

Висновок судді місцевого суду про
наявність в діях ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 Кодексу України про
адміністративні правопорушення є
вірним, такий зроблений на підставі
аналізу зібраних по справі доказів,
зокрема пояснень учасника ДТП ОСОБА_3,
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги про
неправильність складення протоколу
про адміністративне правопорушення не
можуть прийматися до уваги, оскільки
ОСОБА_2 підписав такий без будь-яких
застережень, а із змісту його пояснень
вбачається, що він фактично не
заперечував свою винуватість у ДТП
(а.с.1).

Окрім того, покликання апелянта
спростовуються поясненнями потерпілої
ОСОБА_3 в апеляційній інстанції про те,
що близько 20 год. 20.02.2014р., вона на своєму
автомобілі на зелений сигнал
світлофора здійснювала поворот
ліворуч з вул.Антоновича на
вул.Кульпарківську в м. Львові, в її
автомобіль в'їхав автобус під
керуванням ОСОБА_2, який після цієї
пригоди вибачався перед нею.

В апеляційного суду немає підстав
сумніватись в правдивості пояснень
потерпілої, які перебувають в
об'єктивному взаємозв'язку з
поясненнями вказаних свідків та
матеріалами справи.

Порушень вимог чинного законодавства
при розгляді справи, які тягнули б за
собою скасування постанови, про що
порушується питання в апеляційній
скарзі, апеляційний суд не встановив.

Стягнення у виді штрафу, накладене на
правопорушника з дотриманням вимог
ст.33, ст.36 КУпАП, є необхідним і
достатнім для досягнення визначеної
ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та
запобігання вчиненню ОСОБА_2 нових
правопорушень.

Оскільки правопорушнику стало відомо
про оскаржувану постанову лише 20.05.2014
року, при розгляді справи в суді першої
інстанції він присутній не був,
апеляційний суд вважає, що строк на
подачу апеляційної скарги підлягає
поновленню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
апеляційний суд, -

постановив:

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне
оскарження.

Постанову судді Яворівського
районного суду Львівської області від
06 травня 2014 року, якою ОСОБА_2
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.124 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення залишити без змін, а
його апеляційну скаргу - без
задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя:
В.П.Тенюх