Номер провадження 3/521/4418/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року Малиновський районний
суд міста Одеси у складі:

головуючого
Граніна В.Л.

при секретарі
Шкребтієнко Г.М.

за участю:

прокурора прокуратури міста Одеси
Стаценко В.М.

представника Південної митниці
Міндоходів Гудіма В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Одесі справу, що
надійшла з Південної митниці
Міндоходів за протоколом складеним
відносно громадянина України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, працюючого декларантом ТОВ
«Одемара», передбаченого ст. 472 МК
України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.
Одеси надійшов протокол №0560/50000/14 від
23.07.2014 року про порушення митних правил
з відповідними матеріалами, у
відношенні гр. ОСОБА_3 за ознаками
скоєння правопорушення, передбаченого
ч. 1 ст. 472 МК України.

З вищезазначеного протоколу
вбачається, що 27.05.2014 року в зону
митного контролю пункту пропуску
«Кучурган - Первомайськ» прибули два
вантажних автомобіля, що переміщували
товари у режимі прохідного транзиту з
Одеського морського торгівельного
порту на адресу підприємства
розташованого у Придністровському
регіоні республіки Молдова.

Автомобіль з реєстраційними номерами
НОМЕР_2/НОМЕР_3 переміщував товар
«Камери відеоспостереження, ліхтарі
портативні на батарейках, батарейки
для ліхтаря, світлові діоди для
ліхтарів, вмикачі для ліхтарів, м'які
дитячі іграшки».

Автомобіль, з реєстраційними номерами
НОМЕР_4/НОМЕР_3 переміщував товар
«Годинники наручні електронні,
парктроники автомобільні, датчики
руху, годинники автомобільні
електронні, годинники настільні
електронні, відпугувач собак
електричний, запальнички металічні не
заправлені, вугілля деревне для
кальянів, м'які дитячі іграшки».

Вказані товари переміщувались від
китайської компанії «SHENZHEN FENGYUHUA TRADE CO.
LTD» на адресу ТОВ «ІНВЕСТПРОЕКТ»
(Молдова).

На вказані товари декларантом ТОВ
«Одемара» гр. ОСОБА_3 було підготовлено
та подано до Південної митниці
Міндоходів у режимі «Транзит» митні
декларації.

В митній декларації №500060702/2014/003938 товар
№1 задекларований як ліхтарі
портативні на батарейках у кількості 41
300 шт. Код товару за УКТЗЕД 851310. Такі ж
відомості щодо вказаного товару
містяться і в наданих разом з митною
декларацією інвойсі №7 та пакувальному
аркуші №7.

30.05.2014 року на підставі листа
Білгород-Дністровського прикордонного
загону від 27.05.2014 року №51/999 щодо
можливого незаконного переміщення
через державний кордон України товарів
заборонених для вільного обігу на
території України проведено переогляд
даного товару, за результатами якого
встановлено, що ліхтарі, які
задекларовані в митній декларації, як
товар №1 містять в собі електрошокери.

30.05.2014 року актом про взяття проб
(зразків) відібрано зразки товару
ліхтарі з електрошокерами та
направлено для проведення експертного
дослідження до експертних установ. За
результатами проведених досліджень та
отриманих відповідей встановлено, що:

згідно з висновком Науково-дослідного
інституту судової експертизи та оцінки
від 18.07.2014 року №ТИ144/14 вказані зразки є
електрошокернимим виробами, які
відносяться до засобів активної
оборони, код товару за УКТЗЕД ;

відповідно Одеського Управління з
питань експертизи та досліджень від
11.06.2014 року №124 вказані зразки є
електрошоковими пристроями, які
відносяться до спеціальних засобів
активної оборони;

Враховуючи лист Науково-дослідного
інституту судових експертиз
електрошокові пристрої, які віднесено
до засобів активної оборони
працівників правоохоронних органів
при охороні громадського порядку і
призначені для стримування
агресивності правопорушника,
припинення опору з його боку при
затриманні та відбиття нападу.

Відповідно до службової записки
Управління митної вартості,
класифікації товарів та заходів
регулювання ЗЕД Південної митниці
Міндоходів електрошокові пристрої з
ліхтариком передбачено класифікувати
за кодом згідно з УКТЗЕД.

Таким чином було встановлено, що
декларантом ТОВ «Одемара» гр. ОСОБА_3 в
митній декларації №500060702/2014/003938 товар
№1 було задекларовано не за своїм
найменуванням, а саме засоби активної
оборони - електрошокові пристрої з
кодом товару за УКТЗЕД було
задекларовано як ліхтарі портативні на
батарейках з кодом товару за УКТЗЕД
851310.

Таким чином, на думку митного органу,
гр. ОСОБА_3 не виконані вимоги МК
України щодо належного декларування
товарів, чим скоєно порушення митних
правил, передбачене ст. 472 МК України

В судовому засіданні приймав участь гр.
ОСОБА_3 та його представник, який
заявив, що провадження по
адміністративній справі необхідно
закрити на підставі відсутності події
і складу адміністративного
правопорушення.

Представник Південної митниці
Міндоходів у судовому засіданні
вважав, що гр. ОСОБА_3 винний у вчиненні
адміністративного правопорушення,
його вина підтверджується зібраними у
справі доказами, і тому необхідно
притягнути його до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 472 МК України
та застосувати до нього стягнення
відповідно до санкції вказаної статті.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши думку представника митниці,
особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності та
його представника, суд не знаходить
достатніх підстав для визнання гр.
ОСОБА_3 винним у вчиненні
правопорушення передбаченого ст. 472 МК
України за кваліфікуючими ознаками:
недекларування товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, тобто незаявлення за
встановленою формою точних відомостей
(наявність, найменування або назва,
кількість тощо) про товари, які
підлягають обов'язковому декларуванню
у разі переміщення через митний кордон
України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України
провадження у справах про порушення
митних правил здійснюється відповідно
до цього Кодексу, а в частині, що не
регулюється ним, - відповідно до
законодавства України про
адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 458 МК України
порушення митних правил є
адміністративним правопорушенням, яке
являє собою протиправні, винні (умисні
або з необережності) дії чи
бездіяльність, що посягають на
встановлений законодавством України
порядок переміщення товарів через
митний кордон України і за які цим
Кодексом передбачена адміністративна
відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП
адміністративне правопорушення
визнається скоєним умисно, коли особа,
яка його вчинила, усвідомлювала
протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її шкідливі
наслідки і бажала їх або свідомо
допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 11 КУпАП
адміністративне правопорушення
визнається скоєним з необережності,
коли особа, яка його вчинила,
передбачала можливість настання
шкідливих наслідків своєї дії чи
бездіяльності, але легковажно
розраховувала на їх відвернення або не
передбачала можливості настання таких
наслідків, хоч повинна була і могла їх
передбачати.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 280
КУпАП, суддя зобов'язаний повно та
всебічно з'ясувати усі обставини
справи, зокрема, чи мало місце
адміністративне правопорушення, чи
винна особа у його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, наявність обставин,
що пом'якшують та обтяжують
відповідальність, а також інші
обставини, що мають суттєве значення
для правильного її вирішення при цьому,
встановити істину по справі необхідно
з аналізу наявних доказів, які
відповідно чинного законодавства,
представляють собою будь - які фактичні
дані, які підтверджують або
спростовують ті чи інші обставини і
мають суттєве значення для правильного
вирішення справи по суті.

Слід зазначити, що митний орган дав не
правильну кваліфікацію діям особи.

Диспозицією ст. 472 МК України
передбачено, що відповідальність
настає через недекларування товарів,
що переміщуються через митний кордон
України, тобто не заявлення за
встановленою формою точних та
достовірних даних про товар. Тобто,
відповідальність може наступати лише у
випадку, коли особі відомі усі
необхідні реквізити товару, що
підтверджуються відповідними
документами, однак особа їх не декларує
за встановленою формою.

Згідно п. 2.2.4. договору №18 про
транспортно - експедиторське
обслуговування (ТЕО) від 18.12.2013 року,
Замовник зобов'язується забезпечити
Декларанта своєчасною та правильно
оформленою товаросупровідною
документацією.

Як вбачається з матеріалів справи, гр.
ОСОБА_3 декларуючи товар (ліхтарі),
надав виключно ті відомості, які були
надані Замовником, при цьому точно
визначивши найменування, кількість та
вартість товару, а тому відсутні
підстави вважати, що гр. ОСОБА_3 міг
знати та міг передбачити
невідповідність опису згідно
отриманих від Замовника
товаросупровідних документів
властивостям товару (ліхтарів). Крім
того, суд враховує той факт, що огляд
вантажу декларантом разом з
представниками митниці було здійснено
тричі та будь - яких порушень не
виявлено, вилучень не проводилося. У
зв'язку з вищезазначеним, вбачається,
що в діях гр. ОСОБА_3 відсутній
суб'єктивний склад правопорушення.

Крім того, товари при їх декларуванні
підлягають класифікації, тобто у
відношенні товарів визначаються коди
відповідно до класифікаційних
групувань, зазначених в УКТЗЕД (ч. 1 ст. 69
МК України).

Контроль правильності класифікації
товарів, прийняття попередніх рішень
про класифікацію товарів та рішень про
визначення коду товару, здійснення
митних процедур, пов'язаних з контролем
правильності класифікації товарів при
митному контролі та оформленні
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, здійснює підрозділ
митного оформлення відповідної
митниці на підставі Порядку роботи
відділу митних платежів, підрозділу
митного оформлення митного органу та
митного поста при вирішенні питань
класифікації товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 30.05.2012 року № 650.

Незважаючи на встановлений порядок
визначення класифікації товарів
Південна митниця Міндоходів
скористалася висновками експертизи
для визначення коду ліхтарів за УКТЗЕД
. Окрім експертних установ
Південною митницею Міндоходів було
направлено відповідні запити до ГУМВС
в Одеській області та Харківського
електромеханічного заводу.

Такі дії Південної митниці Міндоходів
свідчать про виникнення складнощів під
час визначення коду при класифікації
товарів.

Під складним випадком класифікації
товару розуміється випадок, коли у
процесі контролю правильності
заявленого декларантом або
уповноваженою ним особою коду товару
виникають суперечності щодо
тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення
яких потребує додаткової інформації,
спеціальних знань, проведення
досліджень тощо (ч .5 ст. 69 МК України).

Штрафи та інші санкції за несплату
митних платежів та за інші порушення,
виявлені у зв'язку з неправильною
класифікацією товарів, застосовуються
органами доходів і зборів виключно у
разі, якщо прийняте органом доходів і
зборів рішення про класифікацію цих
товарів у складному випадку було
прийнято на підставі поданих заявником
недостовірних документів, наданої ним
недостовірної інформації та/або
внаслідок ненадання заявником всієї
наявної у нього інформації, необхідної
для прийняття зазначеного рішення, що
суттєво вплинуло на характер цього
рішення (ч. 6 ст .69 МК України).

При цьому, гр. ОСОБА_3 була надана повна
та достовірна інформація про вантаж
для прийняття відповідного рішення
Південною митницею Міндоходів, що не
заперечується у протоколі.

Таким чином, ураховуючи вишенаведене,
санкції за неправильну класифікацію
товарів у даному випадку не
застосовуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 МК України,
згідно з якими допущення у митній
декларації помилок, які не призвели до
неправомірного звільнення від сплати
митних платежів або зменшення їх
розміру, до незабезпечення дотримання
заходів тарифного та/або нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності, не тягне за собою
застосування санкцій, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами України, крім випадків,
передбачених ч. З цієї статті. Ч. З
передбачено, що якщо особа
систематично (більше двох разів
протягом місяця) допускає у митній
декларації помилки, зазначені в ч. 1
цієї статті (крім орфографічних
помилок), митний орган застосовує до
такої особи санкції, передбачені цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами України.

Так, в матеріалах справи немає жодного
підтвердження стосовно того, чи
допущені помилки у митній декларації
призвели до неправомірного звільнення
від сплати митних платежів або
зменшення їх розміру, до
незабезпечення дотримання заходів
тарифного та/або нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності, а також чи допускалися
вказаною особою помилки у митній
декларації протягом місяця, якщо так,
то коли та яких заходів було вжито до
даної особи.

Крім того, ураховуючи, що вантаж був
заявлений у режимі «Транзит», тому щодо
нього застосовується умовне повне
звільнення від оподаткування ввізним
та вивізним митом за умови дотримання
вимог ст. 95 МК України.

Також, в матеріалах справи відсутні
докази умисного незаявлення гр. ОСОБА_3
за встановленою формою точних та
достовірних відомостей (наявність,
найменування або назва, кількість тощо)
про товари, що перемішувались через
митний кордон України.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається ,що гр. ОСОБА_3 вніс в
декларацію відомості щодо товару,
згідно товаросупровідних документів. З
його пояснень вбачається, що він
неодноразово декларував товари, які
надходили від цієї фірми - відправника,
ніколи не виникало питань, пов'язаних з
невідповідністю найменуванню товару.

Більш того, гр. ОСОБА_3, в присутності
працівників митниці, здійснив часткову
перевірку фактичної відповідності
товарів тій інформації, що міститься в
товаросупровідних документах. Лише
після цього, в результаті третього
перегляду була встановлена
невідповідність задекларованих
товарів їх фактичному найменуванню.

За таких обставин, суд вважає, що гр.
ОСОБА_3 не міг знати, що фактичний товар
не відповідає товаросупровідним
документам, тому в його діях відсутня
форма вини необережність.

Тому судом встановлена відсутність
умислу і необережності в діях гр.
ОСОБА_3, що є відсутністю суб'єктивної
сторони правопорушення і свідчить про
відсутність в його діях складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 472 МК України.

Тому суд, аналізуючи вищевикладені
обставини та керуючись конституційним
принципом презумпції невинуватості,
вказаним в ст. 62 Конституції України
(тобто вина особи, яка притягається до
відповідальності повинна бути
доведена органом який склав протокол, а
доводи вини повинні ґрунтуватися на
доказах, об'єктивність яких не
викликала б жодних сумнівів), вважає що
у посадових осіб Південної митниці
Міндоходів були вiдсутнi, передбачені
ст. 491 МК України, підстави для
порушення справи про порушення митних
правил та складання протоколу про
порушення митних правил у відношенні
гр. ОСОБА_3 за ст.472 МК України.

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України у справі про
порушення митних правил суд (суддя)
виносить одну з постанов, передбачених
частиною першою статті 527 цього
Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України у справі
про порушення митних правил суд (суддя),
що розглядає справу, виносить, зокрема,
постанову про закриття провадження у
справі.

Суд, таким чином, приходить до висновку,
що у діях гр. ОСОБА_3 був відсутній склад
адміністративного правопорушення у
виді порушення митних правил,
передбачених ст. 472 МК України, що є
підставою для закриття відносно нього
провадження по справі, через
відсутність складу адміністративного
правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247
КУпАП.

Згідно ст. 283 КУпАП України постанова по
справі повинна містити вирішення
питання про вилучені речі і документи,
отже у зв'язку з закриттям провадження
по справі, слід повернути вилучений
митними органами вантаж його власнику
або уповноваженій ним особі у
встановленому законом порядку після
сплати всіх необхідних сборів,
податків та платежів.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 62 Конституції України,
ст.ст.472, 527, 528, 529 МК України, ч.1 п.1 ст. 247,
ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення
до адміністративної відповідальності
гр. ОСОБА_3 - закрити на підставі п. 1 ст.
247 КУпАП, за відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.1 ст. 472 МК України.

Вилучений згідно протоколу про
порушення митних правил №0560/50000/14 від
23.07.2014 року товар повернути гр. ОСОБА_3
або уповноваженій ним особі в
установленому законом порядку, після
сплати всіх необхідних митних
платежів.

Постанова суду (судді) у справі про
порушення митних правил може бути
оскаржена особою, стосовно якої вона
винесена, представником такої особи,
прокурором або митним органом, який
здійснював провадження у цій справі
протягом десяти днів з дня винесення
постанови.

Суддя