АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2014 року
м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду
Чернівецької області Станковська Г.А.,
розглянувши адміністративну справу за
апеляцією старшого прокурора
прокуратури Чернівецької області
Перча Ю.М. на постанову судді
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 25 червня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою - закрито провадження
відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, уродженця м.
Чернівці, не одруженого, не працюючого,
з вищою освітою, раніше не притягнутого
до адміністративної відповідальності -
у зв'язку із малозначністю вчиненого
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-6 КУпАП та обмежено
усним зауваженням.

Згідно постанови суду, ОСОБА_3,
працюючи на посаді старшого державного
податкового ревізора-інспектора
відділу адміністрування податків на
доходи фізичних осіб управління
оподаткування фізичних осіб Державної
податкової інспекції у м. Чернівці,
будучи державним службовцем 7
категорії 13 рангу і відповідно пп. «в»
п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення, на якого
покладено зобов'язання подачі у
встановлений Законом строк декларації
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру, в
порушення вимог фінансового контролю,
передбачених ч.1 ст.12 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», після звільнення з посади та
припинення виконання функцій держави,
станом на 01.04.2014 року не подав
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
2013 рік по останньому місцю роботи, в
Державну податкову інспекцію у м.
Чернівці.

Оскільки ОСОБА_3 згідно з підпунктом
«в» п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» є суб'єктом відповідальності
за корупційні правопорушення, останній
допустив порушення вимог ч.1 ст. 12
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції » та як суб'єкт
декларування, який звільнився тобто
припинив діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави не подав
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період з 17 жовтня 2012 року по 01 липня 2013
року,

Справа №33/794/93/2014 р.
Головуючий у І інстанції: Ярема Л.В.

Категорія: ст. 172-6 КУпАП
Доповідач: Станковська Г.А.

тим самим вчинив адміністративне
правопорушення передбачене ч.1 ст. 172-6
КУпАП.

На вказану постанову суду І інстанції
старшим прокурором прокуратури
Чернівецької області Перчем Ю.М. подано
апеляційну скаргу.

В якій апелянт посилається на те, що
судом необґрунтовано звільнено ОСОБА_3
від адміністративної відповідальності
у вигляді усного зауваження на
підставі ст. 22 КУпАП, як малозначне
адміністративне правопорушення.

Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 у
вчиненні корупційного
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 12 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», а саме ч.1 ст. 172-6 КУпАП та
накласти стягнення в межах санкції
статті.

Перевіривши матеріали
адміністративної справи, вислухавши
доводи прокурора, який підтримав свої
вимоги та просив скасувати постанову
районного суду та винести нову,
пояснення ОСОБА_3 та його захисника
ОСОБА_4, які просили постанову суду
залишити без змін, а апеляцію прокурора
без задоволення, вважаю, що рішення
суду І інстанції слід залишити в силі, а
апеляцію прокурора без задоволення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадській
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Районним судом вимоги закону дотримано
в повному обсязі, суддя всебічно,
повно і об'єктивно розглянув матеріали
адміністративної справи та з'ясував
всі обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_3 у вчиненні
адміністративного корупційного
правопорушення передбаченого ст. 172-6 ч.1
Кодексу України «Про адміністративні
правопорушення», відповідає фактичним
обставинам справи та ніким не
оспорюється, оскільки він є суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення згідно п.п. «в» п.1 ч.1
ст. 4 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції».

З пояснень ОСОБА_3 в суді першої
інстанції вбачається, що свою вину у
вчиненому правопорушенні визнав
повністю. Вказав, що його було
повідомлено про необхідність подати
декларацію до звільнення з роботи. Так,
ним було заповнено декларацію 01.07.2013
року, але здав її тільки в жовтні 2013
року, оскільки йому не видавали довідку
про заробітну плату, так як ще два
місяці після звільнення йому
нараховували кошти. Про те, що з 8 червня
2013 року нова редакція ст.12 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» набрала чинності
він не знав і його ніхто не повідомляв
та не знайомив із змінами.

За таких обставин судом обґрунтовано
зроблено висновок про те, що
правопорушення вчинене ОСОБА_3 не являє
великої суспільної небезпеки, його
наслідками не спричинено значної шкоди
державним інтересам.

Що стосується твердження апелянта про
неправильне звільнення ОСОБА_3 від
адміністративної відповідальності у
зв'язку з малозначністю вчиненого
правопорушення, то воно не відповідає
обставинам справи.

Відповідно до ст. 22 КУпАП суд може
звільнити порушника від
адміністративної відповідальності і
обмежитись усним зауваженням при
малозначності вчиненого
правопорушення.

Малозначним є правопорушення, яке не
становить великої суспільної
небезпеки й не завдає значних збитків
державним або суспільним інтересам.

Згідно ст.10 КпАП України
адміністративне правопорушення
визнається вчиненим умисно, коли
особа, яка його вчинила, усвідомлювала
протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її
шкідливі наслідки і бажала їх або
свідомо допускала настання цих
наслідків.

Звільняючи ОСОБА_3 від
адміністративної відповідальності на
підставі ст. 22 КУпАП, суд належним чином
мотивував своє рішення та обґрунтовано
дійшов висновку, що у діях ОСОБА_3
міститься склад правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, разом з
тим, врахувавши характер вчиненого
корупційного правопорушення, особи
правопорушника, того, що він визнав
себе винним у вчиненні
адміністративного правопорушення в
повному обсязі, діяння не являє великої
суспільної небезпеки, наслідками не
спричинено значної шкоди державі,
суспільству, ступінь його вини,
обставини, що пом'якшують та обтяжують
відповідальність, критичне ставлення
до вчиненого, а тому і звільнив ОСОБА_3
від адміністративної
відповідальності.

Вчинене ОСОБА_3 адміністративне
правопорушення не завдало і не могло
завдати великої шкоди будь-яким
охоронюваним законом правам та
інтересам держави, а в його діях наявні
формальні ознаки адміністративного
правопорушення.

Зважаючи на викладене, вважаю, що
рішення суду І інстанції є законним та
обґрунтованим, а тому немає підстав
для скасування постанови судді
відносно ОСОБА_3, як про це апелює
старший прокурор прокуратури
Чернівецької області Перч Ю.М..

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 172-6, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляцію старшого прокурора
прокуратури Чернівецької області
Перча Ю.М. - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 25 червня 2014 року
відносно ОСОБА_3, якою закрито
провадження у зв'язку із малозначністю
вчиненого адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-6
КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області
Г.А. Станковська