Номер провадження: 33/785/326/14
Номер справи місцевого суду: 520/3456/14-п
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Балабан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2014 року
м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у
складі судді Балабана В.Ф., розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
судді Київського районного суду
м.Одесси від 03.04.2014 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-нін України, що
проживає за адресою: АДРЕСА_1,

був визнаний винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та на нього було
накладене адміністративне стягнення у
виді штрафу у сумі 340 грн.

Згідно з постановлю суду, ОСОБА_2 17
березня 2014 року, приблизно о 15 годин 00
хвилин, керуючи автомобілем марки «ВАЗ
2107», р/н НОМЕР_1, в порушення вимог п.п.
16.11 Правил дорожнього руху, при
здійсненні на перехресті маневру
повороту ліворуч з вул. Мясоїдовській у
м. Одесі, що є другорядною дорогою, на
вул. Прохорівську, що є головною
дорогою, не надав дорогу іншим
транспортним засобам, які рухалися по
головній дорозі, та допустив зіткнення
з автомобілем «ВАЗ 2101», р/н НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок
чого автомобілі отримали механічні
ушкодження.

Таким чином своїми діями ОСОБА_2
вчинив правопорушення, передбачене ст.
124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
поновити йому строк на оскарження
постанови, посилаючись на те, що справа
була розглянута за його відсутності,
оскільки на час розгляду справи він
перебував у службовому відрядженні та
копія постанови отримав лише після
закінчення строку на оскарження.

Крім того, ОСОБА_2 в апеляційній
скарзі стверджує, що в правопорушенні
нема його вини, а дорожньо-транспортна
пригода сталася з вини водія ОСОБА_3,
якій допустив чисельні порушення вимог
Правил дорожнього руху.

Також ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
вказує на те, що після підписання ним
схеми ДТП, до неї були внесені
виправлення стосовно локалізації
пошкоджень, отриманих його автомобілем
при зіткненні, при цьому ці
виправлення, як стверджує ОСОБА_2,
суттєве впливають на ознаки
правопорушення.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 в
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову та закрити провадження щодо
нього в зв'язку з відсутністю в його
діях складу правопорушення.

Вивчивши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи, заслухавши
апелянта ОСОБА_2 який підтримав
апеляцію і просив її задовольнити,
заслухавши свідків, вважаю, що строк на
оскарження постанови може бути
поновленим, а апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП,
справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що
справа була розглянута у відсутності
правопорушника, проте, що до своєї
апеляційної скарги ОСОБА_2 долучив
довідку з місця роботи, згідно з якої
на час розгляду справи він перебував у
службовому відрядженні.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що копію постанови суду,
яка ним оскаржується, ОСОБА_2 отримав
після закінчення строку на апеляційне
оскарження (а.с.7).

Таким чином вважаю, що ОСОБА_2 був
позбавлений можливості своєчасно
оскаржити постанову суду з об'єктивних
причин, в зв`язку з чим строк на
оскарження постанови підлягає
поновленню.

Проте з матеріалів справи
вбачається, що суд дійшов до
правильного висновку про доведеність
вини ОСОБА_2 у вчиненому
правопорушенні.

З матеріалів справи вбачається, що
17.03.2014 року стосовно ОСОБА_2 робітниками
ДАІ був складений протокол про
адміністративне правопорушення у
зв'язку з порушенням ним правил
дорожнього руху.

До вказаного протоколу
співробітниками ДАІ була додана схема
ДТП, на якої позначені місце зіткнення
автомобілів та розташування
механічних ушкоджень на автомобілях
«ВАЗ 2107», якій належить водію ОСОБА_2 та
автомобілі «ВАЗ 2101», якій належить
водію ОСОБА_3 (а.с.4).

При цьому схема ДТП, яка була
підписана водієм ОСОБА_2 без
заперечень, цілком узгоджується з
поясненням водія ОСОБА_3 про обставини
ДТП, згідно з якими він рухався по вул.
Мясоїдовській, яка є головною дорогою,
але незважаючи на ці обставини, водій
ОСОБА_2 не надав йому дорогу при
виконанні маневру повороту ліворуч з
другорядної дороги, а саме з вул.
Прохорівській на вул. Мясоїдовську
(а.с.3).

Допитані в апеляційній інстанції
свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дали пояснення,
що вони є співробітниками ДАЇ в м. Одесі
і 17.03.2014 року виїзджали на місце ДТП, яка
сталася на перехресті вулиць
Прохорівської та Мясоїдовської.
Учасниками ДТП були водії ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 При цьому було встановлено, що
на час скоєння ДТП світлофор на
перехресті вулиць не працював і водії
повинні були користатись порядком
проїзду перехрестя який передбачено
Правилами дорожнього руху. Водія
ОСОБА_2 було визнано винним в скоєнні
ДТП, так як він порушив п.п. 16.1. Правил
дорожнього руху і здійснив маневр
повороту з другорядної вулиці і не
пропустив транспортні засоби які
рухались по головній вулиці. На
підставі цього відносно ОСОБА_2 було
складено протокол про адміністративне
правопорушення, передбачене ст.. 124
КУпАП.

Також ними була складена схема
ДТП відповідно до розташування
транспортних засобів і всі присутні
були з нею згодні. Запис про
пошкодження заднього крила автомобіля
ОСОБА_2 було зроблено помилково і
виправлення зроблені в присутності
останнього, який проти цього не
заперечував.

Щодо стверджень ОСОБА_2 в апеляційній
скарзі про внесення у схему ДТП
виправлень до опису механічних
пошкоджень, отриманих його
автомобілем, після підписання ним
схеми ДТП, то наведені ствердження
викликають обґрунтовані сумніви в їх
сумлінності, оскільки з схеми ДТП
вбачається, що схема ДТП, в тому числі
виправлення, які вона містить у собі,
виконані цілком одним і тим же почерком
та одним і тим ж чорнилом, що свідчить
на одночасність їх виконання.

Водій ОСОБА_2 у своїх поясненнях,
наданих безпосередньо на місці ДТП,
зазначив, що на перехресті
вул.Прохорівській та Мясоїдовській не
працював світлофор, у зв'язку з чим
утворився затор. Коли він виїхав на
середину перехрестя та здійснив
поворот ліворуч на вул. Мясоїдовську,
сталося зіткнення з автомобілем «ВАЗ»
під керуванням водія ОСОБА_3, якій
рухався по вул.. Мясоїдовській (а.с.2).

Таким чином наведені пояснення ОСОБА_2
не суперечать та не спростовують
пояснення водія ОСОБА_3 про те, що водій
ОСОБА_2 не надав йому переваги в русі
при здійсненні маневру повороту
ліворуч.

Критично відноситься до пояснень
свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відносно того,
що винуватцем в скоєнні ДТП є водій
ОСОБА_3, так як ці свідки не давали
пояснень безпосередньо на місці ДТП і
їх ствердження спростовуються
матеріалами адміністративної справи
та поясненнями свідків ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

За таких обставин вважаю, що суд
першої інстанції дійшов до
обгрунтованого висновку про винність
ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні та
правильно кваліфікував його дії за ст.
124 КУпАП.

При визначені виду та міри
адміністративного стягнення, судом
були додержані вимоги ст. 33 КУпАП, та
адміністративне стягнення ОСОБА_2 було
призначене з урахуванням його особи,
майнового стану, та інших обставин, що
як пом`якшують, так і обтяжують
стягнення.

Враховуючи наведені обставини,
вважаю, що не вбачається підстав для
скасування або змінення постанови
суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.293, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суддя
апеляційного суду Одеської області

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне
оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити
без задоволення, а постанову судді
Київського районного суду м.Одеси від
03.04.2014 року про визнання ОСОБА_2 винним у
вчиненні правопорушень, передбачених
ст. 124 Кодексу України - без змін.

Постанова є остаточною оскарженню
не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області
В.Ф.Балабан