АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року суддя судової
палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду м.Києва Мосьондз І.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, справу про адміністративне
правопорушення з апеляційними
скаргами прокурора та представника
Київської регіональної митниці
ДєдєньовоїД.О. на постанову
Солом'янського районного суду м.Києва
від 20 червня 2014 року, якою провадження в
справі стосовно ОСОБА_3 закрито, за
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.483 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про порушення митних
правил №0086/10000/14 від 24 лютого 2014 року,
складеного головним інспектором
оперативно-аналітичного відділу
управління боротьби з контрабандою та
митними правопорушеннями Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
директор ТОВ «ВІВАТІМПОРТ» ОСОБА_3
вчинив порушення митних правил,
передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, яке
полягало в наступному.

14.08.2013 в зоні діяльності Південної
митниці з Китаю на митну територію
України у контейнері №TGHU4152586 на
підставі товаросупровідних
документів: коносаменту (Bill of Lading)
№SCB13070270 від 15.07.2013, інвойсу №EX-0027 від
09.08.2013 переміщено товар «олівці»,
загальною вартістю 22326,00 дол. США.

Відповідно до товаросупровідних
документів:

- продавцем є компанія «MAXIMUS
BUSINESS LTD» (1F1, 25 Crighton Place, Edinburgh, EH7 4NY, United
Kingdom, Великобританія);

- відправником товарів є "AXUS
STATIONERY (SHANGHAI) COMPANY LTD" (111 SOUTH XUE ZI ROAD, QINGPU,
SHANGHAI, 201712, Китай);

- одержувачем товарів є ТОВ
«ВІВАТІМПОРТ» (, м. Київ, вул.
Кіквідзе, буд. 28).

Товари поставлені на виконання
умов контракту №EX-08-05-13 від 08.05.2013,
укладеного між ТОВ «ВІВАТІМПОРТ» та
компанією «MAXIMUS BUSINESS LTD»
(Великобританія) в на умовах поставки CIP
Київ.

20.08.2013 товари, заявлені до митного
оформлення в Київській
міжрегіональній митниці Міндоходів
(митний пост «Західний») в режимі ІМ-40
за МД №100250000/2013/067684, оформлено та
випущено у вільний обіг.

06.09.2013 відповідно до законодавства
України з питань митної справи, зокрема
ст.567 Митного кодексу України Київською
міжрегіональною митницею Міндоходів з
метою перевірки законності ввезення
товарів на митну територію України до
Департаменту митної справи Міндоходів
ініційовано направлення запиту до
митних органів Великобританії.

10.12.2013 Київською міжрегіональною
митницею Міндоходів з Департаменту
митної справи Міндоходів листом №
26448/7/99-99-24-03-10-17 від 05.12.2013 вх.№2185085/5
отримано відповідь митних органів
Великобританії.

З відповіді митних органів
Великобританії встановлено, що
компанія «MAXIMUS BUSINESS LTD» є ліквідованою
та з 17 травня 2013 року виключена з
реєстру.

До митного контролю, в якості
підстави для переміщення товарів через
митний кордон України подано інвойс
№EX-0027 від 09.08.2013, відповідно до яких
продавцем та відправником товарів є
компанія «MAXIMUS BUSINESS LTD».

Крім того, на інвойсі №EX-0027 від
09.08.2013, який також містить посилання на
контракт EX-08-05-13 від 08.05.2013, проставлено
печатку компанії «MAXIMUS BUSINESS LTD», яка,
відповідно до відповіді митних органів
Великобританії, на час видачі
вищевказаних документів є
ліквідованою.

Відповідно до статті 6 Закону
України №959-XII від 16.04.1991 «Про
зовнішньоекономічну діяльність»
суб'єкти, які є сторонами
зовнішньоекономічного договору
(контракту), мають бути здатними до
укладання договору (контракту)
відповідно до цього та інших законів
України та/або закону місця укладання
договору (контракту).

В контракті №EX-08-05-13 від 08.05.2013 в
розділі «Определения» зазначено, що
«Счет - фактура (инвойс) - является
неотъемлемым документом к Контракту, в
котором стороны согласовывают
ассортимент, количество, цену за
единицу, общую стоимость, условия
поставки каждой партии Товара и имеет
силу Приложения (Спецификации)».

Отже, на час поставки товарів,
враховуючи ліквідацію компанії «MAXIMUS
BUSINESS LTD», контракт EX-08-05-13 від 08.05.2013 був
фактично не дійсним, а інвойс №EX-0027 від
09.08.2013, який є невід'ємною частиною
контракту та його Доповненням
(специфікацією), виданий ліквідованою
компанією (стороною
зовнішньоекономічного контракту), яка
не є здатною до укладання контракту.

В зв'язку з викладеним вище, митний
орган вважає, що товари «олівці»,
загальною вартістю 22326,00 дол.США., або
178451,72 грн. згідно курсу Національного
банку України на день переміщення
(14.08.2013), були переміщені через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю шляхом подання, як
підстави для переміщення товарів,
документів, що містять неправдиві
відомості щодо відправника та продавця
товарів, що є порушенням митних правил,
відповідальність за яке передбачена ч.1
ст.483 МК України.

Відповідно до облікової картки
ТОВ «ВІВАТІМПОРТ» директором
підприємства є ОСОБА_3.

Директор ТОВ «ВІВАТІМПОРТ»
ОСОБА_3, за своїми посадовими
обов'язками є керівником підприємства
і відповідає за фінансово-господарську
діяльність підприємства зобов'язаний
надавати для митного контролю і
оформлення документи з достовірною та
правдивою інформацією.

Відповідно, директор ТОВ
«ВІВАТІМПОРТ» ОСОБА_3 до поставки
товарів в Україну, під час узгодження
інвойсу №EX-0027 від 09.08.2013, який є
невід'ємною частиною контракту та його
Доповненням (специфікацією), повинен
був пересвідчитись в правоздатності
компанії «MAXIMUS BUSINESS LTD» (1F1, 25 Crighton Place,
Edinburgh, EH7 4NY, United Kingdom, Великобританія), що
призвело до переміщення товарів
загальною вартістю 178451,72 грн. через
митний кордон України з приховуванням
від митного контролю, шляхом подання як
підстави для переміщення товарів
документів, що мають ознаки підробки,
містять неправдиві відомості щодо
відправника, одержувача та неправдиві
відомості, необхідні для визначення
митної вартості товарів.

Постановою Солом'янського районного
суду м.Києва від 20 червня 2014 року
провадження в справі про притягнення
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил, передбачених ч.1 ст.483 МК
України, закрито за відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
представник Київської міжрегіональної
митниці ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу із уточненнями, в якій просить
постанову суду скасувати та
постановити нову, якою визнати ОСОБА_3
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та
накласти на нього адміністративне
стягнення у вигляді конфіскації
безпосередніх предметів порушення
митних правил у розмірі 100% вартості
предметів правопорушення з
конфіскацією товарів - безпосередніх
предметів правопорушення, а враховуючи
відсутність цих товарів - стягнути їх
вартість.

В обґрунтування апеляційних вимог
зазначає, що директор ТОВ
«ВІВАТІМПОРТ» ОСОБА_3 допустив
переміщення товарів загальною
вартістю 178451,72 грн. через митний кордон
України з приховуванням від митного
контролю, шляхом подання, як підстави
для переміщення товарів, документів, що
містять неправдиві відомості щодо
продавця товарів, що є порушенням
митних правил, відповідальність за яке
передбачена ч.1 ст.483 МК України.

Заступником прокурора Солом'янського
району міста Києва на дане судове
рішення також подана апеляційна
скарга, в якій він просить скасувати
оскаржувану постанову суду та прийняти
нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати
винним у вчиненні порушення митних
правил та накласти на нього
адміністративне стягнення.

В обґрунтування апеляційних вимог
посилається на те, що рішення про
закриття провадження в справі
прийнято без всебічного, повного та
об'єктивного з'ясування обставин
справи, оскільки матеріали перевірки,
на підставі яких складено протокол про
порушення митних правил, свідчать про
те, що дії ОСОБА_3 призвели до
переміщення товарів через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю, шляхом подання, як
підстави для переміщення товарів,
документів, що містять ознаки підробки,
містять неправдиві відомості щодо
відправника та одержувача товарів, та
неправдиві відомості, необхідні для
визначення митної вартості товарів.

Заслухавши представника Київської
регіональної митниці та прокурора, які
підтримали подані апеляційні скарги,
та просили їх задовольнити,
представника ОСОБА_3, щодо якого
провадження у справі про порушення
митних правил закрито - ОСОБА_4, яка
заперечувала проти задоволення
апеляційних скарг,вивчивши матеріали
справи та проаналізувавши апеляційні
доводи, вважаю, що апеляційні скарги
прокурора та представника Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
задоволенню не підлягають, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи про
адміністративне правопорушення, суд
першої інстанції, розглянувши справу у
відповідності до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283
КУпАП, проаналізувавши докази, якими
обґрунтовується вина ОСОБА_3 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
прийшов до правильного висновку про
відсутність в діях ОСОБА_3 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу
України.

При прийнятті рішення суд послався на
те, що адміністративна
відповідальність по ч.1 ст.483 Митного
кодексу України настає за переміщення
або дії, спрямовані на переміщення
товарів через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю,
тобто з використанням спеціально
виготовлених сховищ (тайників) та інших
засобів або способів, що утруднюють
виявлення таких товарів, або шляхом
надання одним товарам вигляду інших,
або з поданням митному органу як
підстави для переміщення товарів
підроблених документів чи документів,
одержаних незаконним шляхом, або таких,
що містять неправдиві відомості.

Отже, основним безпосереднім об'єктом
правопорушення за даним законом є
встановлений порядок переміщення
товарів та ТЗ через митний кордон
України, а об'єктивною стороною є дії,
спрямовані на переміщення товарів
через митний кордон України, тобто,
активна поведінка (вчинок) особи.

Суб'єктивна сторона передбачає
наявність прямого умислу, тобто винний
у скоєнні правопорушення чітко розуміє
та усвідомлює обставини і характер
незаконного переміщення товарів,
предметів і речовин через митну
територію України і прагне їх ввезти на
територію України з порушенням
встановленого порядку чи вивезти з
України у тому числі і шляхом надання
неправдивих відомостей, які необхідні
для визначення коду товару згідно з УКТ
ЗЕД та його митної вартості.

З наведеного випливає, що кінцевою
метою порушника має бути визначення
коду товару чи його митної вартості
такими, що не відповідають дійсності.

Згідно з ч.2 ст.198 МК України органу
доходів і зборів в пункті пропуску
через державний кордон України
відповідно до ст.335 цього Кодексу
подаються документи, що містять
відомості про товари, достатні для їх
ідентифікації та необхідні для
прийняття рішення про попуск їх через
митний кордон України. Так, при
перевезенні автомобільним транспортом
документами, що містять відомості про
товари, є: комерційні документи на
товари, що перевозяться, які містять
відомості, зокрема, про найменування та
адресу перевізника, найменування
країни відправлення та країни
призначення товарів; найменування
товарів; відомості про кількість
вантажних місць та вид упаковки;
найменування товарів; вага брутто
товарів (у кілограмах) або об'єм товарів
(у метрах кубічних), крім
великогабаритних вантажів. Також
подається митна декларація і рахунок
або інший документ, який визначає
вартість товару.

За приписами ч. 7 ст. 257 МК України
перелік відомостей, що підлягають
внесенню до митних декларацій,
обмежується лише тими, відомостями, які
є необхідними для цілей справляння
митних платежів, формування митної
статистики, а також для забезпечення
додержання вимог цього Кодексу та
інших законодавчих актів.

Як вбачається з матеріалів справи, при
митному оформленні товару в режимі
«Експорт» ТОВ «ВІВАТІМПОРТ» зазначило
достатньо відомостей, за допомогою
яких можна ідентифікувати й
класифікувати товар, тобто виконали
вимоги відповідно до Порядку
заповнення митних декларацій на бланку
єдиного адміністративного документа,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 30 травня 2012 року №
651.

З матеріалів справи вбачається, що
контракт №ЕХ-08-05-13 був укладений між
ТОВ «ВІВАТІМПОРТ» та компанією «MAXIMUS
BUSINESS LTD» 8 травня 2013 року, тобто до того,
як компанію було виключено з Реєстру.
Таким чином, даних про те, що на момент
укладення контракту компанія «MAXIMUS
BUSINESS LTD» була до цього нездатна, ні у
протоколі про порушення митних правил,
ні у матеріалах справи не наведено,
тобто не має даних, що діяла з
порушенням ст.6 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність».

Як правильно вказав суд першої
інстанції, наведене свідчить про те, що
лист митних органів Великобританії від
23 жовтня 2013 року, в якому міститься
інформація про ліквідацію компанії
«MAXIMUS BUSINESS LTD» та виключення її з
реєстру 17 травня 2013 року, не може
вважатися належним та достатнім
доказом того, що відомості про продавця
товару, зазначені в товаросупровідних
документах, є неправдивими. Окрім того,
переклад цього документу, зробленого
працівником митниці, в пунктуації
містить відмінності від оригіналу, що
викликає сумнів в його правильності.

Також, згідно ст.ст.345-354 МК України,
митні органи мають право здійснювати
митний контроль правильності
заповнення митних декларацій,
декларацій митної вартості та
достовірності зазначених у них даних,
законності ввезення товарів на митну
територію України та ін., у тому числі
своєчасності, достовірності, повноти,
нарахування та сплати митних платежів,
результати якої оформлюються актом
(довідкою), в яких за наявності
зазначаються і факти заниження та
факти завищення податкових зобов'язань
підприємства, але і такі дані у справі
відсутні.

Окрім того, ані прокурор, ані
представник Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів, як в суді першої,
так і в суді апеляційної інстанцій, не
вказували, що дані, зазначені в
товаросупровідних документах, в митній
декларації, вплинули на цілі
справляння митних платежів, в тому
числі визначення коду товару згідно з
УКТ ЗЕД та його митної вартості.

За таких обставин, оскільки митним
органом не надано достатніх доказів,
які б беззаперечно вказували на те, що
дії ОСОБА_3, який з 2 серпня 2013 року почав
виконувати обов'язки директора ТОВ
«ВІВАТІМПОРТ», тобто після укладання
контакту від 8 травня 2013 року, були
спрямовані на переміщення товарів
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю, та
подання ним органу доходів і зборів як
підстави для переміщення товарів
документів, що містять неправдиві
відомості стосовно продавця саме з
метою неправильного визначення коду
товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної
вартості.

Суд першої інстанції дав належну
оцінку наявним у справі доказам, і
обґрунтовано прийшов до висновку про
відсутність в діях ОСОБА_3 складу
адміністративного правопорушення.

Цим самим спростовуються доводи
апеляційної скарги прокурора про те, що
рішення про закриття провадження в
справі прийнято судом без всебічного,
повного та об'єктивного з'ясування
обставин справи.

Підстав для задоволення апеляційних
скарг прокурора та представника
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, не вбачаю.

Керуючись ч.6 ст.530, п.1 ч.1 ст.531 МК
України, ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Солом'янського районного
суду м.Києва від 20 червня 2014 року, якою
провадження в справі про притягнення
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил, передбачених ч.1 ст.483 МК
України, закрито за відсутністю складу
адміністративного правопорушення,
залишити без змін, а апеляційні скарги
прокурора та представника Київської
регіональної митниці Міндоходів - без
задоволення.

Постанова апеляційного суду є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
І.А.Мосьондз

Справа № 33/796/899 /2014

Категорія: ч. 1 ст.483 МКУ

Головуючий у першій інстанції Букіна
О.М.

Доповідач Мосьондз І.А.