Віньковецький районний суд
Хмельницької області
Справа № 670/269/14-п
Провадження № 3/670/103/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду
Хмельницької області Волкова О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

розглянувши матеріали
адміністративної справи про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, жителя АДРЕСА_1,
працюючого на посаді голови
Великоолександрівської сільської ради
Віньковецького району Хмельницької
області,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 квітня 2014 року біля 19 год. в
смт. Віньківці по вул. Відродження
керував автомобілем ВАЗ 2121, державний
номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного
сп'яніння (різкий запах алкоголю з
ротової порожнини, нестійка хода,
почервоніння обличчя). Від проходження
огляду на стан сп'яніння у
встановленому порядку ОСОБА_1
відмовився в присутності двох свідків,
чим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 свою вину не визнав.
Пояснив, що він сидів у кафе в смт.
Віньківці, та через вікно бачив, як по
дорозі туди-сюди їздили працівники
Віньковецького ВДАІ. Коли ОСОБА_1 рушив
в сторону с. Пилипи Олександрівські,
працівники ДАІ із включеним сигналом
наздогнали його. Після зупинки
інспектор ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_1,
що він п'яний, а коли останній даний
факт почав заперечувати, то у
присутності двох свідків на нього
склали протокол, який ОСОБА_1
відмовився підписати, тому
транспортний засіб забрали на штраф
майданчик. Разом з тим, ОСОБА_1 не
заперечував, що інспектор ОСОБА_3 на
місці зупинки пропонував йому пройти
медобстеження у лікарні на стан
сп'яніння, на що він відмовився, але
продути прилад «Драгер» не давав.
Наступного дня ОСОБА_1 з'явився у
райвідділ, віддав посвідчення водія,
підписав протокол та написав
пояснення, що вину визнає, після чого
йому повернули із штраф майданчика
автомобіль.

У судове засідання 23.06.2014 року ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2, будучи
належним чином повідомленими про дату
та час розгляду справи, не з'явились,
причини своєї неявки не повідомили та
заяви про відкладення розгляду справи
до суду не подавали.

А тому беручи до уваги вимоги ст. 268
КУпАП, згідно з якою справа про
адміністративне правопорушення може
бути розглянута без участі особи, щодо
якої є дані про своєчасне її
оповіщення про місце і час розгляду
справи і якщо від неї не надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи, суд не вбачає перешкод для
розгляду справи за відсутності ОСОБА_1
та його представника.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є,
зокрема, всебічне, повне й об'єктивне
з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні
дані, що стосуються справи, зокрема
наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність особи в його вчиненні, інші
обставини, встановлюються протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, іншими
документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП під час розгляду
справи про адміністративне
правопорушення підлягає з'ясуванню, чи
було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа в його
вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують або
обтяжують відповідальність, чи
заподіяно майнову шкоду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків,
дослідивши докази по справі, доходжу
висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП
передбачено адміністративну
відповідальність, в тому числі і за
відмову особи, яка керує транспортним
засобом, від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, а сам порядок такого огляду
виписаний, зокрема, у ст. 266 КУпАП,
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1103 від 17 грудня 2008 року „Про
затвердження порядку направлення
водіїв транспортних засобів для
проведення огляду з метою виявлення
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції" та
Інструкцією про виявлення у водіїв
транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції,
затверджено спільним наказом
Міністерства внутрішніх справ України
та Міністерства охорони здоров'я
України № 400/666 від 09 вересня 2009 року.

Відповідно до вимог цих нормативних
актів оглядові підлягають лише водії
транспортних засобів, щодо яких в
уповноваженої особи Державтоінспекції
є підстави вважати, що вони перебувають
у стані алкогольного чи іншого
сп'яніння, згідно з ознаками такого
стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з п.1.2. Інструкції про виявлення
у водіїв транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції,
затвердженої наказом МВС України та
МОЗ України від 09.09.2009 року №
400/666,(зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 6 жовтня 2009 р за N
931/16947), (далі - Інструкція ) огляду на
стан сп'яніння підлягають водії
транспортних засобів, щодо яких в
уповноваженої особи Державтоінспекції
МВС є підстави вважати, що вони
перебувають у стані сп'яніння згідно з
ознаками такого стану, якими за п. 1.3. є:

а) запах алкоголю з порожнини рота;

б) порушення координації рухів;

в) порушення мови;

г) виражене тремтіння пальців рук;

ґ) різка зміна забарвлення шкірного
покриву обличчя;

д) поведінка, що не відповідає
обстановці.

Тобто, відсутність вказаних ознак не
дає підстав для огляду водія, а ознаки,
які не установлені МОЗ і МВС, не можуть
бути підставами вважати, що особа
перебуває в стані сп'яніння.

А враховуючи особливості
правопорушення і виходячи з вимог ст. 280
КУпАП, суддя при розгляді справи, окрім
іншого, зобов'язаний з'ясувати, чи
вчинено особою порушення ПДР, а якщо
вчинено, то в чому саме полягає
правопорушення і чи винна особа у
цьому.

Як слідує з протоколу про
адміністративне правопорушення, у вину
ОСОБА_1 поставлено саме відмову від
проходження медичного обстеження на
стан алкогольного сп'яніння.

Допитаний судом у якості свідка
старший інспектор ВДАІ Віньковецького
РВУ МВС України у Хмельницькій області
ОСОБА_3, який складав протокол про
адміністративне правопорушення, суду
пояснив, що під час патрулювання в смт.
Віньківці біля магазину він помітив
автомобіль «Нива», та біля нього
водія ОСОБА_1, який судячи із
зовнішнього вигляду та поведінки
перебував у стані алкогольного
сп'яніння. Тому, коли приблизно за 20
хвилин після цього він побачив ОСОБА_1,
який рухався транспортним засобом в
напрямку пожежної частини, ОСОБА_3
пришвидшивши швидкість та включивши
«маячки» наздогнав його і зупинив. При
цьому свої дії ОСОБА_3 фіксував за
допомогою відеокамери. Від водія було
чути запах алкоголю, тому інспектор
дочекавшись свідків у присутності
останніх запропонував йому продути
трубку та пройти медобстеження у
лікарні, але ОСОБА_1 відмовився. Після
цього ОСОБА_3 відсторонив водія від
керування, затримав транспортний
засіб, і склав протокол, який порушник
підписати відмовився. Наступного дня
ОСОБА_1 з'явився у райвідділ, сказав, що
хоче дати пояснення, та написав у
протоколі, що вину визнає. ОСОБА_1
вручили копію протоколу і повернули
автомобіль. Щодо залучення свідків, то
інспектор ОСОБА_3 пояснив, що оскільки
із залученням понятих є труднощі, то
він зателефонував до свого знайомого,
щоб той з'явився на місце і засвідчив
факт порушення. Проте його знайомий був
зайнятий і сказав, що пришле своїх
товаришів. Після цього приблизно за 15
хвилин приїхали два свідки. Крім того,
ОСОБА_3 суду пояснив, що за
недостатністю місця у відповідні
графі протоколу, він зазначив, що
ОСОБА_1 відмовився пройти
медобстеження, маючи на увазі при
цьому як відмову ОСОБА_1 від продуття
спеціального приладу, так і відмову від
проходження огляду на стан сп'яніння у
медичному закладі.

Допитані судом кожен окремо свідки
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що до
них зателефонував їхній знайомий на
ім'я ОСОБА_7 та попросив під'їхати до
приміщення пожежної частини. На місці
вони застали водія автомобіля «Нива»,
який на пропозицію інспектора ВДАІ
ОСОБА_3 категорично відмовлявся
продути прилад «Драгер» та пройти
експертизу у лікарні, після чого
інспектор склав протокол про
адміністративне правопорушення та
надав ОСОБА_4 і ОСОБА_5 для підпису.

Зокрема, свідок ОСОБА_4 суду пояснював,
що добре знає сільського голову ОСОБА_1,
бо коло нього живе його бабка. ОСОБА_1
був дуже п'яний, а саме погано тримався
на ногах, у нього тремтіли руки, він
поводив себе неадекватно, намагався
комусь телефонувати, та лякав, що всіх
позвільняють із роботи.

Таким чином, показаннями інспектора
Віньковецького ВДАІ ОСОБА_3 та свідків
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які повністю
узгоджуються між собою, стверджуються
обставини відмови ОСОБА_1 від
продування алкотестера «Драгер» та
проходження медичного огляду на стан
сп'яніння 07 квітня 2014 року.

З протоколу про адміністративне
правопорушення серії АВ 2 № 698231 від
07.04.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 від
дачі пояснення на місці зупинки згідно
ст. 63 Конституції України та підпису
протоколу відмовився, але пізніше
власноручно написав зізнавальні
пояснення, що й визнав особисто у суді.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП стверджує
і той факт, що після його зупинки
працівниками ДАІ в останнього був
вилучений транспортний засіб і від
керування ним він був відсторонений,
про що свідчить протокол огляду
транспорту та затримання від 07.04.2014
року, і що ОСОБА_1 не заперечував.

Крім того, із переглянутого у суді у
присутності представника ОСОБА_2
наданого інспектором ОСОБА_3
відеозапису видно, що після зупинки
ОСОБА_1 почав нецензурно виражатись,
свою вину у перебуванні в стані
алкогольного сп'яніння фактично не
заперечував, вказуючи, що його «здали
друзі», пропонував інспектору
домовитись та оцінював його дії,
декларував свої права як сільського
голови та покликався на те, що у нього
є до кого звернутись, при цьому
повністю ігноруючи свої обов'язки,
оскільки чинне законодавство покладає
на водіїв обов'язок неухильно
дотримуватися вимог ПДР України, а не
давати оцінку останнім.

Проаналізувавши досліджені докази в
їх сукупності, та давши їм належну
оцінку, приходжу до висновку про
доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні
вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому підлягають відхиленню, і
жодним чином не скасовують факту
вчинення правопорушення, та не
впливають на кваліфікацію його дій
твердження ОСОБА_1, що він в стані
алкогольного сп'яніння не перебував, що
виключає в його діях склад
правопорушення, оскільки останньому
інкримінується відмова від
проходження медичного огляду на стан
сп'яніння, а не керування транспортним
засобом в стані алкогольного сп'яніння,
а ні сам ОСОБА_1 ні його представник
ОСОБА_6 жодних даних, які б викликали
сумніви у належності даних матеріалів
справи та об'єктивності органів ДАІ при
їх складанні навести не змогли.

Вирішуючи питання про накладення
адміністративного стягнення суд бере
до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП
України, адміністративні стягнення є
мірою відповідальності і
застосовуються з метою виховання
особи, яка вчинила адміністративне
правопорушення, в дусі додержання
законів України, поваги до правил
співжиття, а також запобіганню
вчинення нових правопорушень, як самим
правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при
накладенні адміністративного
стягнення, судом враховується характер
вчиненого правопорушення, ступінь вини
правопорушника, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, та вважаю за можливе
призначити йому покарання у виді
штрафу у мінімальному розмірі,що буде
необхідним і достатнім для виправлення
особи притягнутої до адміністративної
відповідальності та запобігання
вчиненню нових адміністративних
правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір
у провадженні по справі про
адміністративне правопорушення у разі
винесення судом (суддею) постанови про
накладення адміністративного
стягнення сплачується особою, на яку
накладено таке стягнення. Розмір і
порядок сплати судового збору
встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене, у
відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» № 3674-VІ із
порушника слід стягнути на користь
держави судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 130 ч. 1, 283 - 285
КУпАП, Законом України «Про судовий
збір» № 3674- VІ від 08.07.2011 р., суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і
накласти на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в сумі 3400 (три
тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Державного бюджету судовий збір у
розмірі 36 гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена протягом
10 днів з дня її винесення, шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Хмельницької
області через Віньковецький районний
суд.

Суддя О.М.
Волкова