Справа № 736/852/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 року
м. Корюківка

Суддя Корюківського районного суду
Чернігівської області Синько О.О.,

при секретарі Крапивній Г.В.,

за участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі засідань суду у м.
Корюківці матеріали, що надійшли від
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Чернігівській області
про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, працюючого головним
бухгалтером ТОВ "Будівельник", раніше
до адміністративної відповідальності
не притягувався,

за ч.1 ст.41 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2014 року Територіальною
державною інспекцією з питань праці у
Чернігівській області під час
перевірки ТОВ "Будывельник" було
виявлено порушення вимог трудового
законодавства головним бухгалтером
ТОВ "Будівельник" ОСОБА_1

Так, на підприємстві не забезпечений
достовірний бухгалтерський облік
виконуваної працівниками роботи та
бухгалтерський облік витрат на оплату
праці, а саме відсутні графіки роботи
сторожів та табелі обліку робочого
часу даних працівників, що
унеможливлює забезпечення
достовірного обліку виконуваної
працівником роботи, бухгалтерського
обліку витрат на оплату праці у
встановленому порядку та встановлення
мінімальних державних гарантій, що є
порушенням вимог ч.2 ст.30 Закону України
"Про оплату праці".

Черговість надання відпусток
визначається графіком, який
затверджений власником або
уповноваженим ним органом за
погодженням з виборним органом
первинної профспілкової організації
(профспілковим представником). Графік
надання щорічних відпусток на 2013 рік не
погоджений з виборним органом
первинної профспілкової організації
(профспілковими представником).
Порядок надання відпусток також не
дотримується. Так, наприклад, ОСОБА_2
згідно графіка на 2013 рік повинен
перебувати у відпустці у серпні 2013
року, а фактично перебував у відпустці
у лютому-березні 2013 року; ОСОБА_3 згідно
графіка - у липні 2013 року, фактично
перебував - у лютому-березні 2013 року, що
є порушенням вимог ч.4 ст.79 КЗпП України.

Власник або уповноважений ним орган не
повідомляє працівників про дату
початку відпустки не пізніше як за два
тижні, що є порушенням вимог ч.5 ст.79
КЗпП України.

Відповідно до ст.96 КЗпП України
формування тарифної сітки провадиться
на основі тарифної ставки робітника
першого розряду, яка встановлюється у
розмірі, що перевищує законодавчо
встановлений розмір мінімальної
заробітної плати та
міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів). Віднесення
виконуваних робіт до певних тарифних
розрядів і присвоєння кваліфікаційних
розрядів робітникам повинно
здійснюватись власником згідно з
тарифно-кваліфікаційним довідником.
Відповідно до записів в трудовій
книжці електрозварника ОСОБА_4, який
раніше працював електрозварником ІV
розряду, кваліфікаційний розряд не
присвоєний, що є порушенням вимог ст.96
КЗпП України.

В період між переглядом розміру
мінімальної заробітної плати
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації у встановленому
законодавством порядку. Проте,
індексація заробітної плати за травень
2014 року не здійснювалась. Відповідно до
штатного розпису, затвердженого
наказом № 4 від 29.11.2013 року, базовим
місяцем для нарахування індексації для
працівників ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12
є грудень 2013 року. При базовому місяці
грудень 2013 року індексації підлягає
заробітна плата, в межах прожиткового
мінімуму, за травень 2014 року на 3,0%.
Вказане є порушенням вимог ст.33 Закону
України "Про оплату праці" та п.4 Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1078 від 17.07.2003 року.

При звільненні працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі невикористані ним дні щорічної
відпустки. Однак, при звільненні
ОСОБА_13 згідно з наказом № 2-К від 11.01.2013
року компенсація за невикористану
відпустку в повному обсязі не
нарахована, а саме розрахунок днів
невикористаної відпустки здійснений
виходячи з 24 календарних днів.
Відповідно до п.2.4.12 Колективного
договору між адміністрацією та
уповноваженим представником трудового
колективу ТОВ "Будівельник",
працівникам надається щорічна
відпустка тривалістю 28 календарних
днів, в тому числі 24 дні - основна та 4
дні - додаткова. Розрахунок днів
невикористаної відпустки за період
роботи з 15.05.2012 року по 11.01.2013 року
ОСОБА_13 здійснений виходячи з
тривалості основної щорічної
відпустки 24 календарні дні замість 28.
Таким чином, не донарахованими є 4
календарні дні невикористаної
відпустки, що є порушенням вимог ст.83
КЗпП України.

Згідно ст.116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
провадиться в день звільнення. Але
вищезазначеному працівнику в
результаті порушення ст.83 КЗпП України
компенсація за дні невикористаної
відпустки не нарахована і повний
розрахунок при звільненні не
здійснений, що є порушенням вимог ч.1
ст.116 КЗпП України.

Обчислення середньої заробітної плати
для виплати компенсації за
невикористану відпустку проводиться
виходячи з виплат за останні 12
календарних місяців роботи, що
передують місяцю виплати компенсації
за невикористану відпустку. Всупереч
вимогам п.2 Розділу ІІ Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року,
при здійсненні розрахунку при
звільненні ОСОБА_13 врахована заробітна
плата за 17 календарних днів
відпрацьованих у травні 2012 року.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв
правопорушення, передбачене ч.1 ст.41
КУпАП.

Правопорушення є триваючим, виявлене
12.06.2014 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину
визнав повністю, у скоєному щиро
кається.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП
підтверджується матеріалами справи, а
саме: даними протоколу про
адміністративне правопорушення №
25-12-029/0570 від 12.06.2014 року, даними акту
перевірки додержання суб'єктами
господарювання законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 25-12-029/0614 від
12.06.2014 року, письмовими поясненнями
ОСОБА_1, витягом з Колективного
договору між адміністрацією та
уповноваженим представником трудового
колективу ТОВ "Будівельник", копією
трудової книжки ОСОБА_4, копією графіку
відпусток ТОВ "Будівельник" на 2013 рік,
копією наказу № 4 від 29.11.2013 року "Про
затвердження тарифних ставок
працівників", копією штатного розпису
на 2013 рік по ТОВ "Будівельник", копією
відомості про нарахування заробітної
плати за травень 2014 року, копією наказу
№ 2-к від 11.01.2013 року про звільнення з
роботи, копією розрахунку
невикористаної відпустки ОСОБА_13, а
також поясненнями, наданими
правопорушником у судовому засіданні.

Суд, оцінивши докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю, приходить
до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні
ознаки правопорушення, передбаченого
ч.1 ст. 41 КУпАП.

При накладенні адміністративного
стягнення суд враховує характер
вчиненого правопорушення, особу
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, наявність обставин, що
пом'якшують відповідальність - щире
розкаяння винного, відсутність
обставин, що обтяжують
відповідальність та вважає, що
адміністративне стягнення у виді
штрафу є необхідним і достатнім
стягненням для виховання особи, яка
вчинила адміністративне
правопорушення в дусі додержання
законів України, поваги до правил
співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень в
подальшому.

Керуючись ст.33, ст.221, п.1 ч.1 ст.284, ч.1 ст.41
КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41
КУпАП, та накласти на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу на користь держави у розмірі - 510
(п'ятсот десять) гривень, який підлягає
добровільній сплаті протягом 15 днів з
дня вручення постанови.

У відповідності до ч.2 ст.308 КУпАП в
порядку примусового виконання
постанови про стягнення штрафу з
правопорушника стягується подвійний
розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 36,54
грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернігівської області протягом 10
днів з дня її винесення шляхом подання
апеляційної скарги до Корюківського
районного суду Чернігівської області.

Суддя Корюківського районного суду

Чернігівської області

О.О.Синько