АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 року
м. Чернівці

Апеляційний суд Чернівецької області у
складі головуючого судді Косована
Т.Т., розглянувши у відкритому судовому
засіданні за участю прокурора Перч Ю.М.,
Калініченка В.Д. і його захисника
ОСОБА_1, справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на постанову Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 20 червня
2014 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 20 червня 2014 року -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
уродженця та жителя АДРЕСА_1
одруженого, працюючого директором
Чернівецького обласного вузла
спеціального зв'язку, громадянина
України,

визнано винуватим у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП і накладено
на нього адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 10 (десяти)
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 170 (сто сімдесят)
гривень в дохід держави.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2
перебуваючи на посаді директора
Чернівецького обласного вузла
спеціального зв'язку Державного
підприємства спеціального зв'язку,
будучи посадовою особою юридичної
особи публічного права, відповідно до
пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» є суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, тобто на нього
покладений обов'язок додержання всіх
встановлених зазначеним Законом
обмежень.

Провадження №33/794/92/14
Головуючий у І інстанції:
Ярема Л.В.

Категорія: ст. 172-7 КУпАП
Доповідач:
Косован Т.Т.

Згідно «Положення про Чернівецький
обласний вузол спеціального зв'язку
Державного підприємства спеціального
зв'язку» директор Чернівецького
обласного вузла ОСОБА_2 приймає на
роботу та звільняє з роботи
працівників вузла, застосовує до них
заходи заохочення, матеріального і
дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» особи, зазначені у
підпунктах «а», «в» - «ж» пункту 1 та
підпункту «а» пункту 2 частини першої
статті 4 цього Закону, не можуть мати у
безпосередньому підпорядкуванні
близьких їм осіб або бути
безпосередньо підпорядкованим у
зв'язку з виконанням повноважень
близьким їм особам, а в разі виникнення
таких обставин, що порушують дані
вимоги, відповідні особи, близькі їм
особи вживають заходів, щодо усунення
таких обставин у п'ятнадцятиденний
строк.

Якщо в зазначений строк ці обставини
добровільно не усунуто, відповідні
особи або близькі їм особи в місячний
строк з моменту виникнення обставин
підлягають переведенню в
установленому порядку на іншу посаду,
що виключає безпосереднє
підпорядкування. У разі неможливості
такого переведення особа, яка
перебуває у підпорядкуванні, підлягає
звільненню із займаної посади.

Безпосереднє підпорядкування -
відносини прямої організаційної або
правової залежності підлеглої особи
від її керівника, в тому числі через
вирішення (участь у вирішенні) питань
прийняття на роботу, звільнення з
роботи, застосування заохочень,
дисциплінарних стягнень, надання
вказівок, доручень, контролю за їх
виконанням.

З моменту набрання чинності Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» ОСОБА_2 достовірно
знаючи, що його близькі особи - дружина
ОСОБА_3 і син ОСОБА_4 перебувають в
безпосередньому його підпорядкуванні,
яке полягає в їх
організаційно-правовій залежності,
зокрема через вирішення ним питань як
керівником, про прийняття на роботу,
звільнення з роботи, застосування
заохочень, дисциплінарних стягнень,
надання вказівок, доручень, контролю за
їх виконанням, вчинив конфлікт
інтересів, який виразився у
суперечності між немайновими
інтересами його близьких осіб та його
службових повноважень, наявність якої
може вплинути на об'єктивність
прийняття рішень, або вчинення, не
вчинення дій з його боку.

У подальшому директор Чернівецького
обласного вузла спеціального зв'язку
Державного підприємства спеціального
зв'язку ОСОБА_2 продовжував вчиняти
конфлікт інтересів, який полягав у
порушенні ч. 2 ст. 9 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», а саме не вжив відповідних
заходів, щодо усунення з роботи
близької особи у безпосередньому
підпорядкуванні у встановлений
законом п'ятнадцятиденний термін.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» особи, зазначені у
пункті 1 і підпунктах «а», «б» пункту 2
частини 1 статті 4 цього Закону,
зобов'язані невідкладно у письмовій
формі повідомляти безпосереднього
керівника про наявність конфлікту
інтересів.

Перевіркою встановлено, що директор
Чернівецького обласного вузла
спеціального зв'язку Державного
підприємства спеціального зв'язку
ОСОБА_2 у письмовій формі не повідомив
безпосереднє керівництво про
наявність конфлікту інтересів, не вжив
заходів, щодо недопущення конфлікту
інтересів, в результаті чого конфлікт
інтересів, який полягає в суперечності
між немайновими інтересами його
близьких осіб - дружини ОСОБА_3 і сина
ОСОБА_4 та його службових повноважень,
наявність якої може вплинути на
об'єктивність прийняття рішень, або
вчинення, не вчинення дій з його боку.

Факт письмового неповідомлення
безпосереднє керівництво про вказаний
вище конфлікт інтересів ОСОБА_2
підтверджує в своєму поясненні.

Таким чином, директор Чернівецького
обласного вузла спеціального зв'язку
Державного підприємства спеціального
зв'язку ОСОБА_2 відповідно до пп. «а» п. 2
ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»
будучи суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення, діючи
умисно порушив вимоги ст. 9 і ст. 14
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», що виразилось у
невжитті заходів, щодо недопущення
виникнення конфлікту інтересів та
неповідомлення у встановлений Законом
строк безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів, чим
вчинив корупційне адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 172-2
КУпАП.

На постанову районного суду ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій просить
суд, скасувати постанову
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 20 червня 2014 року, щодо
нього і звільнити його від
адміністративної відповідальності за
малозначністю правопорушення,
обмежитись усним зауваженням або
закрити адміністративне провадження у
зв'язку із закінченням строків
притягнення до адміністративної
відповідальності. При цьому, апелянт
вважає, що провадження в
адміністративній справі здійснювалося
з процесуальним порушенням.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника
ОСОБА_5, які просили задовольнити
апеляційну скаргу, прокурора Перч Ю.М.,
який просив постанову районного суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення, так як даний злочин є
продовжуваним, перевіривши доводи
апелянта та матеріали справи про
адміністративне правопорушення,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП,
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні
корупційного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП , за
наведених в постанові обставин,
апелянтом не оспорюється.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП,
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю у зв'язку із
закінчення на момент розгляду справи
про адміністративне правопорушення
строків, передбачених статтею 38 цього
Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне
стягнення за вчинення корупційного
правопорушення може бути накладено
протягом трьох місяців з дня виявлення,
але не пізніше одного року з дня його
вчинення. Адміністративне стягнення за
вчинення правопорушення,
передбаченого ст. 164-14 цього Кодексу,
може бути накладено протягом трьох
місяців з дня виявлення, але не пізніше
двох років з дня його вчинення.

Даних вимог районним судом дотримано
не було.

Так, як убачається з матеріалів справи,
Державне підприємство спеціального
зв'язку Державного комітету зв'язку
України в особі керівника Шевченка М.І.
та громадянин ОСОБА_2 уклали контракт
про призначення останнього на посаду
директора Чернівецького обласного
вузла спеціального зв'язку на термін з
17 березня 1999 р. по 17 березня 2004 р.
(а.с.27-33). Наказом №6с генерального
директора державного підприємства
спеціального зв'язку Огринського П.І.
від 24 лютого 2010 р., директору
Чернівецького обласного вузла
спеціального зв'язку ОСОБА_2, на
підставі заяви і додаткової угоди
продовжено дію контракту, укладеного 17
березня 1999 р. на п'ять років по 17
березня 2015 року (а.с.34).

Наказом №32 від 02 жовтня 2000 р., дружина
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 прийнята на роботу в
Чернівецький обласний вузол
спецзв'язку (а.с.35).

Син ОСОБА_2 - ОСОБА_4 відповідно наказу
№23-к від 01 серпня 2006 р., прийнятий на
роботу в Чернівецький обласний вузол
спецзв'язку (а.с.36).

Таким чином, ОСОБА_3 ще з 02 жовтня 2000 р., а
ОСОБА_4, з 01 серпня 2006 р., знаходяться у
безпосередньому підпорядкуванні свого
чоловіка і батька ОСОБА_2 - директора
Чернівецького обласного вузла
спеціального зв'язку через правову
залежність підлеглої особи від її
керівника. Даний факт породжує
конфлікт інтересів - суперечність між
особистими інтересами ОСОБА_2 та його
службовими повноваженнями, наявність
якої може вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень.

Кодекс України про адміністративні
правопорушення доповнено главою 13-А
«Адміністративні корупційні
правопорушення» Законом України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо відповідальності за
корупційні правопорушення» від 07.04.2011
року №3207-VI. Вказаний закон набрав
чинності одночасно із Законом України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» від 07.04.2011 року №3206-VI, тобто з
01.07.2011 р.

З урахуванням змін, внесених
зазначеним Законом від 07.04.2011 року
№3207-VI, з цього часу статтею 172-7 КУпАП
встановлена відповідальність за
неповідомлення особою безпосереднього
керівника у випадках, передбачених
законом, про наявність конфлікту
інтересів.

Згідно п. 2 ст. 14 цього Закону ОСОБА_2,
мав невідкладно повідомити у письмовій
формі безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів.
Відповідно до змін внесених 14.05.2013 р. №
224-VII. до Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції».

Зазначені вимоги закону ОСОБА_2 не
виконані, а в судовому засіданні
районного суду він не заперечував
обізнаність щодо існування
зазначеного Закону та його вимог.

Наведене свідчить про те, що корупційне
правопорушення, передбачене ст. 172-7
КУпАП ОСОБА_2 вчинено 01.07.2011 р., проте
районний суд в порушення вимог ст.38
КУпАП, лише 20 червня 2014 року, притягнув
його до адміністративної
відповідальності, тобто поза межами
встановленого законом строку.

З огляду на наведене апеляційна скарга
ОСОБА_2 підлягає до задоволення,
постанова суду підлягає скасуванню, а
провадження по справі закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 38, 268, 274 і 294 КУпАП, апеляційний суд
Чернівецької області, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 20 червня 2014 року,
про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
вчинення корупційного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП - скасувати,
а провадження у справі - закрити у
зв'язку із закінченням строку
накладення адміністративного
стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області
Т.Т. Косован