Справа № 344/8007/14-п
Провадження № 3/344/3318/14
ПОСТАНОВА

02 червня 2014 року
місто Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області
Попович В.С., вивчивши матеріали справи
про адміністративне корупційне
правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст.
172-5 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2014 року з прокуратури
Шевченківського району м. Чернівці
поступили вказані матеріали з
протоколом про правопорушення.

Визначаючись у питанні прийняття
даного протоколу про
адмінправопорушення до розгляду по
суті виходжу з наступного.

Ч. 2 ст. 172-5 КУпАП передбачає
відповідальність за порушення
встановленої законом заборони щодо
одержання дарунка ( пожертви ), а
примітка до вказаної статті визначає
хто є суб'єктом вказаного
правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є :
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом. Тобто, орган, який веде
боротьбу з корупцією повинен саме у
вказаний спосіб з'ясовувати обставини
діяння, а відповідні докази цього
долучати до матеріалів, які
направляються до суду.

Висновки правоохоронного органу із
зазначених питань повинні, відповідно
до ст. 251 КУпАП, ґрунтуватися на
достовірних та достатніх доказах.
Поняття «достатність» щодо даних, які
свідчать про наявність у діянні особи
ознак корупційного правопорушення, є
оціночною категорією. Але за будь-яких
обставин це мають бути дані, які
однозначно свідчать про те, що : 1)
корупційне правопорушення мало місце;
2) його вчинено певною особою; 3) ця особа
є суб'єктом корупційного
правопорушення; 4) це правопорушення
вчинено умисно; 5) наявні інші,
передбачені зазначеним Законом ознаки
корупційного правопорушення
(наприклад, присутня мета незаконного
одержання матеріальних благ).

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі
про адмінправопорушення, крім іншого,
повинно бути зазначено суть
адміністративного правопорушення, при
цьому повинно бути вказано, які діяння
визнаються корупційними чи які
конкретно спеціальні обмеження були
порушені. При цьому необхідно також
кваліфікувати дії порушника з
правильним посиланням на пункт,
частину та статтю Закону України «Про
засади запобігання та протидії
корупції», якими визначаються, як
суб'єкти таких правопорушень ( ст. 4
Закону ), так і дії корупційними або
встановлюються спеціальні обмеження (
в даному випадку, враховуючи розмір
дарунку та його відсоткове
співвідношення до мінімальної
заробітної плати, встановленої на день
прийняття дарунка (пожертви), надавши
відповідне підтвердження розміру
такої ), інші відомості необхідні для
вирішення справи та розкрити в чому
саме воно проявилось, вказавши
причинно-наслідковий зв'язок між дією
чи бездіяльністю посадової особи та її
повноваженнями.

В даному випадку цього не зроблено, а
сам по собі факт визнання особою вини
не може бути підставою для притягнення
її до відповідальності за вказаною
статтею.

Не суддя, а посадова особа, що складає
протокол, має визначитись у вказаних
питаннях, зібрати відповідні докази, що
і має бути належно відображено у
протоколі.

Проте в даному протоколі вказані вище
вимоги закону не дотримані.

Крім того, дані матеріали поступили із
супровідним листом, в якому крім іншого
вказано, що особа, відносно якої
складено зазначений протокол на час
його направлення перебуває у
Чернівецькому слідчому ізоляторі.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, участь
особи, яка притягається до
адмінвідповідальності в таких
випадках є обов'язковою.

Згідно з вимогами ст. 276 КУпАП, справи
про адміністративні правопорушення
розглядаються за місцем його вчинення,
проте Законами України може бути
передбачено й інше місце розгляду
справи про адміністративне
правопорушення.

З метою дотримання прав особи на участь
у судовому розгляду та її доставки для
цього з місця її перебування, слід
також визначитись і зі зверненням щодо
доцільності розгляду даної справи зі
зміною підсудності у встановленому
Законом порядку.

Пленум Верховного Суду України у своїй
Постанові № 13 від 25 травня 1998 року, з
наступними змінами, «Про практику
розгляду судами справ про корупційні
діяння та інші правопорушення,
пов'язані з корупцією», в пункті 2,
роз'яснив, що у випадку складання
протоколів по справах про
адмінправопорушення, без додержання
вимог ст. 256 КУпАП, суддя зобов'язаний
своєю постановою повернути такий
протокол відповідному правоохоронному
органу для належного оформлення.

При таких обставинах вказані матеріали
адміністративної корупційної справи
не може бути призначено до розгляду по
суті, а їх слід повернути прокурору для
належного оформлення.

На підставі викладеного, вказаної
Постанови Пленуму Верховного Суду
України, керуючись ст. ст. 254-257 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали адміністративної
корупційної справи щодо ОСОБА_1 за ч. 2
ст. 172-5 КУпАП повернути прокурору
Шевченківського району м. Чернівці для
належного оформлення.

Постанова оскарженню в апеляційному
порядку не підлягає.

Суддя
В.С. Попович