Єдиний унікальний номер 255/1613/14-п
Номер провадження 33/775/178/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року суддя Судової палати з
кримінальних справ апеляційного суду
Донецької області Левандович О.О., за
участю:

прокурора Натеси Д.М.,

правопорушника ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні в м.
Донецьку справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
прокурора на постанову судді
Ворошиловського районного суду
м.Донецька від 04 березня 2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, уродженця м.Селідове, з вищою
освітою, працюючого головним
енергетиком ректорату ДОнНУ, проживає
за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 172-6 ч.1 КУпАП та
провадження по справі - закрито у
зв'язку з відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення від 10 лютого 2014 року
ОСОБА_2 з листопада 2012 року по
теперішній час займає посаду головного
енергетика ректорату Донецького
національного університету, який є
юридичною особою публічного права.
Заробітна плата ОСОБА_2 виплачується за
рахунок державного бюджету. У зв'язку з
чим, ОСОБА_2 є посадовою особою
юридичної особи публічного права, яка
одержує заробітну плату за рахунок
державного бюджету та відноситься до
посадових осіб вказаних в п.п. «а» п. 2 ч.
1 ст. 4 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції». (в
редакції до 06.06.2013) та є суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 12
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» особи, зазначені у
пункті 1, п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 4 цього
Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня
подавати за місцем роботи (служби)
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік за формою, що додається до
Закону. Згідно з п. 2 Постанови Кабінету
Міністрів України № 16 від 11.01.2012 «Про
затвердження порядку зберігання
документів і використання відомостей,
зазначених у декларації про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру, та відомостей
щодо відкриття валютного рахунку в
установі банку- нерезидента»
декларації зберігаються у кадрових
підрозділах відповідних органів
державної влади або органів місцевого
самоврядування, юридичних осіб
публічного права в особових справах
зазначених осіб. Перевіркою
встановлено, що ОСОБА_2 в порушення
вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» у встановлений законом
строк, до 01.04.2013 року, декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за 2012 рік за
формою, передбаченою Законом, за місцем
роботи до кадрового підрозділу ДонНУ
не надав.

На вказану постанову прокурор подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову Ворошиловського
районного суду м.Донецька від 04 березня
2014 року, та постановити нову, якою
визнати останнього винним у вчиненні
адміністративного корупційного
правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та
накласти на нього адміністративне
стягнення в межах санкції цієї статті
КУпАП.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши прокурора, який підтримав
апеляційну скаргу, захисника та
правопорушника, які заперечували проти
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи вважаю, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

При апеляційному розгляді ОСОБА_2
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги прокурора, вважає
постанову суду законною та
обґрунтованою і пояснив, що з 01
листопада 2012 року він почав працювати
на посаді головного енергетика
ректорату ДОнНУ. Він не може пояснити
коли саме йому було повідомлено про
необхідність надання декларації.
ОСОБА_2 придбав бланки у податковій
інспекції, заповнив та надав за місцем
роботи. У відділі кадрів йому
повідомили, що бланки декларації, які
він здав, не відповідають вимогам
діючого законодавства, однак не надали
належні бланки, для того щоб він
повторно заповнив декларацію.

Свідок ОСОБА_4 працює на посаді голови
комісії по боротьбі з корупцією в
ДонНУ, при апеляційному розгляді
пояснив, що в його обов'язки входила
перевірка декларацій. В період здачі
декларацій станом на 01 квітня 2013 року
він не впевнений, що всі працівники
даного учбового закладу, які повинні
надавати декларації, були повідомлені
про це належним чином та своєчасно. В
тому році вперше подавались
декларації, до цього такої
необхідності у даному учбовому закладі
не було, а тому як саме це має
проводитись було не всім відомо.

Свідок ОСОБА_5, пояснила, що працює з
лютого 2013 року на посаді виконуючої
обов'язки керівника відділу кадрів
ДонНУ, підтверджує, що надходили
телефонограми з повідомленням про
необхідність надання декларацій, однак
які саме потрібно заповнювати бланки,
і відповідно до якої інструкції, не
були проінформовані. Також вона
підтверджує, що ОСОБА_2 здав декларацію
у період до 01 квітня 2013 року, однак вона
була йому повернута, так як не
відповідала вимогам.

Вивченням матеріалів адміністративної
справи встановлено, що телефонограма,
щодо подання декларацій, надходила до
загального відділу ДонНУ з
Міністерства освіти і науки України
від 21.03.2013 року.

Крім того, в протоколі про
адміністративне правопорушення, а
також в матеріалах справи, доданих до
адміністративного протоколу, не
вбачається доказів, які б
підтверджували, що ОСОБА_2 знав і умисно
не надав декларацію. Крім того, ОСОБА_2
почав працювати на займаній посаді з
листопада 2012 року. Декларації
працівники даного учбового закладу
раніше не подавали.

Відповідно до Закону України про
засади запобігання і протидії
корупції, корупційне правопорушення,
це є умисне діяння, що містить ознаки
корупції, вчинене особою, зазначеною у
частині першій статті 4 цього Закону, за
яке законом установлено кримінальну,
адміністративну, цивільно-правову та
дисциплінарну відповідальність.

Таким чином, суддя всебічно та
об'єктивно розглянув адміністративну
справу, з'ясувавши всі обставини, дав
належну оцінку всім доказам по справі і
правильно дійшов висновку про
відсутність події і складу
адміністративного правопорушення в
діях ОСОБА_2 та прийняв процесуальне
рішення згідно закону.

Тому апеляційна скарга прокурора не
підлягає задоволенню, постанову суду
залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 294, ст. 297 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційна скарга прокурора - не
підлягає задоволенню.

Постанову Ворошиловського районного
суду м.Донецька від 04 березня 2014 року у
відношенні ОСОБА_2, за ст. 172-6 ч.1 КУпАП -
залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточна й оскарженню не
підлягає.

Суддя: