АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року суддя судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва Осіпова
Л.О., розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Оболонського
районного суду м. Києва від 19 травня
2014 року,

в с т а н о в и л а :

постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 19 травня 2014 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі
двохсот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 3400
гривень.

Згідно з постановою суду першої
інстанції ОСОБА_2 2 квітня 2014 року о 07
год. 50 хв. на 27 км а/д Київ-Вишгород
керував автомобілем «Toyota» державний
номерний знак НОМЕР_1 з ознаками
алкогольного сп'яніння та в порушення
п. 2.5 Правил дорожнього руху України від
проходження у встановленому законом
порядку медичного огляду для
визначення стану алкогольного
сп'яніння відмовився в присутності
двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
постанову суду першої інстанції
скасувати як незаконну, а провадження у
справі закрити у зв'язку з відсутністю
в його діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП.

При цьому ОСОБА_2 посилається на те, що
суд прийняв рішення без всебічного,
повного та об'єктивного дослідження
всіх обставин справи. В обґрунтування
своєї позиції зазначає, що обставини
події у протоколі про адміністративне
правопорушення викладені необ'єктивно,
оскільки він був безпідставно
зупинений працівниками ДАІ, після чого
його запідозрили у керуванні
автомобілем в стані алкогольного
сп'яніння, що він заперечив та
повідомив про свою готовність пройти
відповідний тест на місці події. Проте,
працівники ДАІ запропонували відразу
їхати на обстеження до медичної
установи.

________________________________________________________________________
_____

Справа № 33/796/735/2014
Суддя суду першої інстанції -
Оробець Ю.П.

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Зрозумівши з пояснень працівників ДАІ,
що така процедура буде тривати близько
чотирьох годин, та враховуючи, що в
салоні керованого ним автомобіля
знаходилась мати його дружини, яка є
інвалідом та може себе обслуговувати
лише на спеціально обладнаних для
цього територіях та приміщеннях, він
відмовився їхати до лікаря.

ОСОБА_2 стверджує, що у справі відсутні
докази, які б підтверджували його
відмову від проходження огляду на стан
сп'яніння на місці зупинки
транспортного засобу. Зокрема,
наполягає, що працівники ДАІ без
будь-якого обґрунтування відмовили
провести його огляд на стан сп'яніння
на місці, а завершивши оформлення
протоколу про адміністративне
правопорушення, дозволили йому
рухатися на автомобілі далі. Відвізши
матір дружини за місцем призначення,
він звернувся до Київського обласного
бюро судово-медичної експертизи МОЗ
України, де пройшов медичний огляд та
отримав висновок, згідно якого при
судово-токсикологічному дослідженні
його крові в ній алкоголю та залишків
його розпаду не виявлено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який
підтримав апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи про
адміністративне правопорушення,
дослідивши доводи, наведені в
апеляційній скарзі, вважаю, що вона
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа у
його вчиненні, а також інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Проте суддя суду першої інстанції при
розгляді даної справи цих вимог закону
не дотримався.

Як вбачається з постанови, на
обґрунтування висновку про
доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП, суддя формально послався на
протокол про адміністративне
правопорушення. При цьому належним
чином не дослідив зміст цього
протоколу, за яким інспектор ДАІ лише
констатував у присутності двох свідків
відмову водія від проходження у
встановленому законом порядку
медичного огляду на стан алкогольного
сп'яніння, зазначивши про те, що
останній був з явними ознаками
алкогольного сп'яніння, а саме:
почервоніння обличчя та очей, різкий
запах алкоголю з порожнини рота.

Разом з тим, згідно вимог частини
другої та третьої статті 266 КУпАП огляд
водія на стан сп'яніння проводиться з
використанням спеціальних технічних
засобів працівником міліції у
присутності двох свідків. І лише після
цього у разі незгоди водія на
проведення такого огляду або з його
результатами огляд проводиться у
відповідних закладах охорони здоров'я.

Проте у протоколі про адміністративне
правопорушення відсутні дані про
проведення огляду на стан сп'яніння в
порядку, передбаченому ст. 266 КУпАП.

Так, у протоколі про адміністративне
правопорушення не зазначено конкретні
дії ОСОБА_2, які він вчинив,
відмовляючись від проходження огляду
на стан алкогольного сп'яніння. Не
відображені у протоколі і дії
інспектора ДАІ щодо виявлення у водія
ознак алкогольного сп'яніння, зокрема,
про проведення огляду на стан сп'яніння
у порядку, передбаченому ст. 266 КУпАП,
при тому, що за твердженнями апелянта
йому було відмовлено у проведенні
зазначеного огляду на місці.

Як вбачається із протоколу, свідками
відмови ОСОБА_2 від проходження
медичного огляду на стан алкогольного
сп'яніння були ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
проте пояснення цих осіб як свідків у
матеріалах справи про адміністративне
правопорушення відсутні.

Також у справі відсутні докази, які б
свідчили про відсторонення ОСОБА_2
від керування транспортним засобом. В
порушення вимог, передбачених ст. 265-2
КУпАП, відсутній запис про тимчасове
затримання автомобіля, яким керував
ОСОБА_2, і в протоколі про
адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно акту № 146
судово-токсикологічного дослідження
крові ОСОБА_2, проведеного експертом
Київського обласного бюро
судово-медичної експертизи МОЗ України
за зверненням апелянта 2 квітня 2014 року,
алкоголю та залишків його розпаду у
крові ОСОБА_2 не виявлено (а.с. 27).

Як вбачається зі змісту постанови суду
першої інстанції, при судовому
розгляді справи вказані обставини,
пояснення ОСОБА_2, письмові документи
суддею залишені поза увагою та оцінка
їм не дана.

За таких обставинпостанова суду першої
інстанції є незаконною,
необґрунтованою та підлягає
скасуванню із закриттям провадження у
справі за відсутністю в діях ОСОБА_2
складу адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, суддя судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 19 травня 2014 року, якою
ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі
двохсот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 3400
гривень, скасувати.

Провадження у справі закрити за
відсутністю в діях ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва
Осіпова Л.О.