Справа № 192/851/14
Провадження № 3/192/190/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2014 року смт.Солоне

Суддя Солонянського районного суду
Дніпропетровської області Омелюх В. М.,
при секретарі Короті Л.С., за участю
прокурора Ткаченка С.В., притягуваної
особи ОСОБА_1, захисника правопорушника
ОСОБА_2, розглянувши матеріали про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки смт.
Солоне, Солонянського району
Дніпропетровської області, серія
паспорта НОМЕР_2, виданого 05 серпня 2002
року Солонянським РВ УМВС України в
Дніпропетровській області,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1,
зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1, не
працюючої, раніше до адміністративної
відповідальності не притягалась,

за правопорушення, передбачене ч.1
ст.172-6 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

До суду надійшов складений
оперуповноваженим ОВС УБОЗ ГУМВС
України у Дніпропетровській області
майором Березка О.В. адміністративний
протокол №16 про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення від 22 квітня 2014 року, за
яким ОСОБА_1, як колишній спеціаліст
відділу фінансово-господарського
забезпечення Солонянської районної
державної адміністрації та державний
службовець 7 категорії, будучи
відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, на яку згідно ст.12
Закону України "Про засади запобігання
і протидію корупції» покладено
обов'язок щорічно до 01 квітня подавати
за місцем роботи (служби) декларацію
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
попередній рік, маючи реальну
можливість своєчасно подати вказану
декларацію, перебуваючи за адресою
проживання, в порушення вимог ч. 1 ст. 12
Закону України "Про засади запобігання
і протидію корупції", не подала в період
з 23 жовтня 2013 року по 01 квітня 2014 року до
Солонянської районної державної
адміністрації декларацію про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за 2013 рік, чим
вчинила адміністративне корупційне
правопорушення, відповідальність за
яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 при розгляді протоколу про
вчинення корупційного правопорушення
в суді свою вину заперечувала.
Пояснила, надавши пояснення і в
письмовій формі, що, хоча і була
ознайомлена з вимогами закону про
необхідність подання державними
службовцями щорічно декларації про
свої доходи, не знала, що це треба
робити і після звільнення, при цьому
коли, звільнялась з роботи та
отримувала всі документи не була
попереджена посадовими особами про
необхідність подачі декларації про
доходи за 2013 рік до 01 квітня 2014 року, а
дізналась про це лише при тоді, коли її
викликали до міліції. На даний час
після отримання довідки про доходи з
останнього місця роботи, нею подано
декларацію про доходи 08 травня 2014 року.
Не подавши своєчасно декларацію, вона
не мала умислу на вчинення зазначеного
в протоколі корупційного діяння,
оскільки це було викликано незнанням
нею законодавства, яке містить такі
вимоги. Прохала закрити провадження у
справі у зв'язку з відсутністю в її діях
складу адміністративного
правопорушення.

Прокурор вважав, що дослідженими в
судовому засіданні доказами знайшла
своє підтвердження винуватість
правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки
правопорушнику було достовірно відомі
вимоги закону щодо своєчасного подання
декларації, але вона своєчасно з
моменту звільнення та до 01 квітня 2014
року її не подала в установленому
законом порядку за місцем роботи.
Прохав накласти на правопорушника
покарання у виді мінімального розміру
штрафу, передбаченого санкцією ч.1
ст.172-6 КУпАП.

Захисник правопорушника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 вважала, що в судовому
засіданні не знайшла свого
підтвердження винуватість
правопорушника ОСОБА_1 у скоєнні
корупційного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки
не надано доказів, які свідчили б про
встановлення умислу правопорушника,
який за посадою, яку займав до
звільнення, був як суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, так і суб'єктом
декларування, на вчинення зазначеного
корупційного правопорушення, на
вчинення зазначеного корупційного
діяння. Правопорушник не ухилявся від
подачі декларації, оскільки не був
обізнаним, що такі дії необхідно
вчинити до 01 квітня 2014 року. При
звільнені їй не було повідомлено про
необхідність вчинення таких дій, а при
відсутності умислу на вчинення
корупційного правопорушення,
відсутній і склад такого
правопорушення, в зв'язку з чим прохала
закрити провадження у справі у зв'язку
з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення притягуваної
особи, прокурора, захисника, дослідивши
надані у справі докази, приходжу до
наступного.

Положеннями частини 1 статті 172-6
КУпАП передбачено адміністративну
відповідальність за неподання або
несвоєчасне подання декларації про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру, передбаченої
Законом України "Про засади
запобігання і протидії корупції".

Згідно примітки до ст.172-6 КУпАП та
підпункту «в», пункту 1 частини першої
ст.4 Закону України "Про засади
запобігання і протидії корупції"
суб'єктами відповідальності за
корупційні правопорушення є державні
службовці, посадові особи місцевого
самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону
України "Про засади запобігання і
протидії корупції" суб'єкти
декларування зобов'язані щорічно до 01
квітня подавати за місцем роботи
(служби) декларацію про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за минулий рік за формою, що
додається до цього Закону, а суб'єкти
декларування, які не мали можливості
подати до 1 квітня за місцем роботи
(служби) декларацію про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за минулий рік через
перебування у відпустці у зв'язку з
вагітністю та пологами або для догляду
за дитиною, через тимчасову
непрацездатність, перебування за
межами України, під вартою, подають
таку декларацію за звітний рік до 31
грудня. Суб'єкти декларування, які
звільняються або іншим чином
припиняють діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, подають
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період, не охоплений раніше поданими
деклараціями. Суб'єкти декларування,
які звільнилися або іншим чином
припинили діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, зобов'язані
протягом одного року подавати за своїм
останнім місцем роботи (служби)
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік за формою і в порядку,
визначеними цим Законом.

Відповідні роз'яснення містяться у
рішенні Комітету з питань боротьби з
організованою злочинністю і корупцією
Верховної ради України від 16 січня 2014
року, а саме :

Суб'єкти декларування, які
звільняються з роботи (служби) у :

січні - березні поточного року,
подають декларацію за звітний рік
(тобто за рік, який передує року
звільнення) та декларацію за поточний
рік;

квітні - грудні поточного року,
подають декларацію за поточний рік, у
якому відбулося звільнення.

Суб'єкти декларування (за винятком
осіб, зазначених у підпункті «а» пункту
2 частини першої статті 4 Закону), які
припинили діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, через рік
після її припинення подають декларацію
за рік, що минув, за місцем попередньої
роботи (служби).

Згідно розпорядження голови районної
державної адміністрації № К-462/0/6-13 від
18 вересня 2013 року ОСОБА_1 за її заявою
було призначено на посаду головного
спеціаліста відділу
фінансово-господарського забезпечення
райдержадміністрації (а.с.36) та 18
вересня 2013 року ознайомлено з
попередженнями про обмеження,
встановлені Законами України «Про
державну службу» та «Про засади
запобігання та протидії корупції» щодо
прийняття на державну службу та
проходження державної служби (а.с.38), в
той же час, в зазначених попередженнях
не зазначені положення ст.12 Закону
України «Про засади запобігання та
протидії корупції», а також про
необхідність і в разі звільнення
подавати за місцем роботи (служби)
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік за формою, що додається до
цього Закону.

Таким чином, при розгляді справи судом
встановлено, що ОСОБА_1 за посадою як
державний службовець відповідно до п.п.
«в» п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» є суб'єктом відповідальності
за корупційні правопорушення та згідно
ст.12 цього ж Закону суб'єктом
декларування, який зобов'язаний
щорічно до 1 квітня подавати за місцем
роботи (служби) декларацію про майно,
доходи, витрати та зобов'язання
фінансового характеру за попередній
рік.

Розпорядженням голови районної
державної адміністрації № К-509/0/6-13 від
25 жовтня 2013 року, ОСОБА_1 була звільнена
з посади головного спеціаліста відділу
фінансового господарського
забезпечення Солонянської районної
державної адміністрації з 25 жовтня 2013
року за угодою сторін відповідно до п. 1
ст. 36 КЗпП України (а.с.43).

Зі змісту складеного відносно ОСОБА_1
протоколу про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення №16 від 22 квітня 2014 року
вбачається, що на ОСОБА_1 складено
адміністративний протокол за
неподання декларації про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за 2013 рік в період з 23 жовтня
2013 року по 01 квітня 2014 року до
Солонянської районної державної
адміністрації (а.с.2-3), при цьому в
протоколі не міститься відомостей про
суб'єктивну сторону правопорушення,
вчиненого ОСОБА_1, наявність чи
відсутність умислу на вчинення даного
корупційного правопорушення.

Відповідно до абзацу 4 ч.1 ст.1 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» корупційне
правопорушення це умисне діяння, що
містить ознаки корупції, вчинене
особою, зазначеною у частині першій
статті 4 цього Закону, за яке законом
установлено кримінальну,
адміністративну, цивільно-правову та
дисциплінарну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що
адміністративне правопорушення
вчиняється умисно, коли особа, яка його
вчинила, усвідомлювала протиправний
характер своєї дії чи бездіяльності,
передбачала її шкідливі наслідки і
бажала їх або свідомо допускала
настання цих наслідків.

Таким чином, корупційним
правопорушенням, в тому числі,
передбаченим ч.1 ст.172-6 КУпАП, є
виключно умисне діяння, що містить
ознаки корупції, вчинене відповідною
особою, за яке законом установлено
кримінальну, адміністративну,
цивільно-правову та дисциплінарну
відповідальність. Якщо правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, вчинене
через необережність, то
відповідальність особи за цією статтею
настати не може. З суб'єктивної сторони
ці правопорушення характеризуються
умисною формою вини (прямий умисел) -
державний службовець або інша особа,
уповноважена на виконання функцій
держави, усвідомлює, що порушує
спеціальні обмеження, спрямовані на
запобігання корупції, і бажає діяти
саме таким чином, тобто неправомірно.

В судовому засіданні правопорушник
ОСОБА_1. пояснила суду, що не мала умислу
на ухилення від подачі декларації про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за минулий рік,
оскільки навіть не знала, що їй
необхідно таку декларацію подавати, і
ці доводи правопорушника не
спростовуються дослідженими в
судовому засіданні доказами, як і ті
обставинами, що вона не була
ознайомлена з положеннями ст.12 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» про необхідність і
після звільнення з місця роботи
подавати декларацію про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за минулий рік за формою і в
порядку, визначеними законом.

Під час розгляду справи про
адміністративне правопорушення було
встановлено подію неподання ОСОБА_1 у
визначений законом строк декларації
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік за формою і в порядку,
визначеними законом, але доказів
вчинення правопорушником умисних дій,
спрямованих на неподання або
несвоєчасне подання декларації про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру, передбаченої
Законом України "Про засади
запобігання і протидії корупції", при
розгляді справи судом не встановлено, а
вище зазначене дає підстави зробити
висновок про відсутність підстав для
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності,
оскільки в її діяннях відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, в зв'язку
з чим відповідно до п.1 ст.247 КУпАП
провадження у справі підлягає
закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.1,
ст.4, ст.12 Закону України "Про засади
запобігання і протидії корупції", ст.7,
ст.9, ст.10, ч.1 ст.172-6, п.1 ст.247, ст.283, п.3 ст.284
КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

Справу про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП провадженням
закрити.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Солонянський районний
суд Дніпропетровської області шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя