Справа №3/463/292/14
Личаківський районний суд м. Львова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м.
Львова - Нор Н.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли із
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, працюючої:
головним бухгалтером ТзОВ «Нова
Родина», проживаючої: АДРЕСА_1,

за ст. 163-1 ч. 1 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Працівником ДПІ складено протокол про
адміністративне правопорушення про те,
що громадянка ОСОБА_1, будучи головним
бухгалтером ТзОВ «Нова Родина», що
знаходиться по вул. Дж.Вашингтона, 7в у
м. Львові, допустила порушення порядку
ведення податкового обліку, що
призвело до: заниження підприємством
сплати податку на прибуток у сумі 571037
грн., заниження податку на додану
вартість до сплати в бюджет у сумі 490083
грн., заниження податку з доходів
фізичних осіб у сумі 2637,87 грн., чим
порушено вимоги ст.ст. 135, 168, 187
Податкового кодексу України, ст. 4
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» , ст. ст. 8, 9 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб».

При розгляді справи про
адміністративне правопорушення ОСОБА_1
вину у вчиненому не визнала, ствердила
про дотримання вимог податкового
законодавства. Зазначила, що податкові
інспектори в обґрунтування заниження
товариством податку на додану вартість
та податку на прибуток у перевіреному
періоді, поклали суму знижок, наданих
позивачем покупцям товарів (фізичним
особам), реалізованих згідно чеків РРО,
в значних обсягах, без складання
договорів купівлі-продажу та
ідентифікації покупців. Крім того,
пояснила що ідентифікація осіб, яким
здійснено реалізацію товарів для
виробництва взуття через касовий
апарат здійснюється шляхом
розмежування покупців, які мають
картки постійного клієнта та які не
мають таких карток. Особам, які мають
картки постійного клієнта при купівлі
надаються знижки в розмірі 15% згідно
положення про продаж товарів за
дисконтними картками від 04.01.10 для
покупців ТзОВ «Нова Родина». Також в
акті перевірки зазначено, що
товариством надано додаткове благо
працівникам підприємства у вигляді
оплати палива за вихідні дні згідно
представлених табелів використання
робочого часу працівників. В
спростування даного твердження
податкового органу посилається на те,
що для працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3
дні, які відповідач вважає вихідними,
були робочими відповідно до посвідчень
про відрядження, тому жодних
додаткових благ, в тому числі оплати
палива у вихідні дні позивачем не було
надано. Тому просить в притягненні до
адміністративної відповідальності
відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вважаю,
що у притягненні ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності
слід відмовити.

Судом встановлено, що ТзОВ «Нова
Родина» надавало знижки своїм покупцям
на підставі Положення про продаж за
дисконтними картками (далі - Положення),
введеного в дію наказом директора
підприємства №1 від 04.01.2010 року із
змінами та доповненнями, внесеними
наказами №1 від 03.01.2011р. та №02 від 03.01.2012
року. Згідно зазначеного Положення
ТзОВ «Нова Родина» здійснює випуск
звичайних дисконтних карток, які
надають право їх держателям на
отримання знижки при придбанні товарів
(робіт, послуг). Згідно п. 1.2 Положення за
звичайними дисконтними картками
знижки надаються за фактом
пред'явлення картки без ідентифікації
особи, що її надала. У розділі 3
Положення «Умови надання знижок.
Привілеї та пільги для власників
дисконтних карток» ТзОВ "Нова Родина"
визначено три категорії цін щодо яких
застосовуються знижки з метою
збільшення обсягу товарообігу,
покращення обслуговування покупців та
залучення нових покупців. Відтак,
згідно з п. 3.3 Положення до третьої
категорії цін при пред'явленні
дисконтної картки та одночасно при
купівлі товару на суму 230-1 999,99 грн.
покупець отримує знижку 9,5% від
дрібно-гуртової ціни, а при купівлі
товару на суму 2 000 грн. та більше знижку,
яка зафіксована у прайс-листі, який у
свою чергу затверджений
відповідальним працівником за
встановлення цін. Встановлено, що
товариством дійсно не ведеться
«окремий розрахунок» знижок, оскільки
згідно Положення про продаж за
дисконтними картками знижка надається
у момент здійснення операції продажу, а
розмір знижки чітко можна визначити в
залежності від суми покупки на
підставі чека РРО, щоденних 2-звітів
(або контрольної стрічки РРО). Тому
ведення будь- якого розрахунку після
здійснення операції є недоцільним та
потребує певних трудових затрат. Отже,
при здійсненні реалізації товарів зі
знижкою ТзОВ «Нова Родина» було
враховано положення пп. 4.1.1 п. 4.1. ст. 4
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», відповідно до
якого валовий доход включає, зокрема
загальні доходи від продажу товарів
(робіт, послуг), у тому числі допоміжних
та обслуговуючих виробництв, що не
мають статусу юридичної особи, а також
доходи від продажу цінних паперів,
деривативів, іпотечних сертифікатів
участі, іпотечних сертифікатів з
фіксованою дохідністю, сертифікатів
фондів операцій з нерухомістю (за
винятком операцій з їх первинного
випуску (розміщення), операцій з їх
кінцевого погашення (ліквідації) та
операцій з консолідованим іпотечним
боргом відповідно до закону). Також, при
визначенні ціни реалізації зі знижкою
на відповідність звичайним цінам ТзОВ
«Нова Родина» керувалось нормами
п.п.1.20.2 п.1.20 ст.1 Закону України «Про
податкування прибутку підприємств»,
що, зокрема, пропонує враховувати
знижки, пов'язані із сезонними та
іншими коливаннями споживчого попиту
на товари (роботи, послуги),
маркетинговою політикою, у тому числі
при просуванні товарів (робіт, послуг)
на ринки та п.1.20.3 зазначеного Закону,
згідно якого для товарів (робіт,
послуг), які продаються шляхом
прилюдного оголошення умов їх продажу,
звичайною визнається ціна, що
міститься у такому прилюдному
оголошенні. Отже, у період з 01.07.2010 року
по 31.12.2010 року ТзОВ «Нова Родина»
здійснювало операції з продажу в
роздріб непродовольчими товарами, ціна
на які була прилюдно оголошена через
ярлики цін та затверджені прас-листи,
на підставі яких інформувались всі
покупці про ціни на товари та
пропонувалось придбати їх на умовах
публічного договору. Відповідно всі
покупці могли придбати товари за
оголошеною ціною, а отже такі ціни з
урахуванням знижки вважаються для
позивача звичайними згідно пп. 1.20.3
Закону «Про оподаткування прибутку
підприємств». Відтак, база
оподаткування позивачем визначалася
на підставі норм п. 4.1 ст. 4 Закону
України «Про податок на додану
вартість» виходячи з фактичної ціни
реалізації, оскільки така є її
звичайною ціною, тому жодного
заниження податкових зобов'язань за
вказаний період не вбачається. Крім
цього ТзОВ «Нова Родина» продаж
товарів здійснювався за готівку із
застосуванням РРО, який знаходиться у
магазині-складі по вул. Дж. Вашингтона,
7в у м. Львові, з оформленням
розрахункових документів, а саме
касових чеків. Згідно Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування га
послуг» від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР. із
змінами та доповненнями, розрахунковий
документ - документ встановленої форми
та змісту (касовий чек, товарний чек,
розрахункова квитанція, проїзний
документ тощо), що підтверджує факт
продажу (повернення) товарів, надання
послуг, отримання (повернення) коштів,
купівлі-продажу іноземної валюти,
надрукований у випадках, передбачених
цим Законом, і зареєстрованим у
встановленому порядку реєстратором
розрахункових операцій або заповнений
вручну. Відтак, оскільки оформлення
касового чеку, є документом, який
одночасно засвідчує як факт оплати за
товар, так і факт відвантаження товару,
тому виходячи із суті операції дата
оприбуткування коштів в касі позивача
та дата відвантаження співпадають,
відповідно одна дата є датою
виникнення податкових зобов'язань з
ПДВ при здійсненні операції з продажу
товарів за готівку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права та свободи громадян,
на встановлений порядок управління і
за яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Наявними у справі доказами не
підтверджується, що ОСОБА_1 допустила
порушення правил ведення податкового
обліку. Тому вважаю, що в діях ОСОБА_1
відсутні подія і склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 163-1 ч. 1 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 38 КУпАП
встановлено трьохмісячний строк
накладення адміністративного
стягнення з дня вчинення
правопорушення.

З матеріалів справи про
адміністративне правопорушення
вбачається, що проведення перевірки з
питань дотримання вимог податкового
законодавства зафіксовано в акті від
08.11.2013р. Таким чином, строк накладення
адміністративного стягнення сплив
08.02.2014 року.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що
провадження по справі підлягає
закриттю у зв'язку з закінченням на
момент розгляду адміністративної
справи трьохмісячного строку
накладення адміністративного
стягнення.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 7, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати не винною у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
163-1 КУпАП, та провадження по справі
закрити у зв'язку із закінченням на
момент розгляду адміністративної
справи трьохмісячного строку
накладення адміністративного
стягнення.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга, протест прокурора
до Апеляційного суду Львівської
області протягом десяти днів з дня її
винесення через місцевий суд.

Суддя:
Нор Н.В.