АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/146/14 Справа № 698/291/14-п
Головуючий по 1 інстанції Кухаренко
О.В. Категорія:ст.172-4 КУпАП Доповідач в
апеляційній інстанції Суходольський М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2014 р.

м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської
області Суходольський М.І., з участю
прокурора Остапенко Ю.А.,
правопорушника ОСОБА_3, його захисника
ОСОБА_4 розглянувши матеріали
адміністративної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Катеринопільського
районного суду від 15.05.2014 року, якою він
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст. 172-4 КУпАП, суд, -

в с т а н о в и в :

Постановою суду ОСОБА_3 визнаний
винний та притягнутий до
адміністративної відповідальності за
те, що перебуваючи на посаді директора
з 01.07.2013 року державного навчального
закладу «Мокрокалигірський
професійний аграрний ліцей», що
знаходиться в с.Мокра Калигірка
Катеринопільського району Черкаської
області, порушив вимоги ч.1 ст. 7 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», оскільки будучи
керівником державного навчального
закладу, який є юридичною особою, що
належить до сфери освіти, в порушення
вимог закону, займався і займається
підприємницькою діяльністю.

На постанову суду ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати, а справу
провадженням закрити.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3
посилається на те, що він не може бути
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення, оскільки не
є державним службовцем органу
державної влади. Державний навчальний
заклад «Мокрокалигірський
професійно-аграрний ліцей» не
відноситься до державного органу
влади. Крім цього, перебуваючи на
посаді директора ліцею і будучи
зареєстрованим приватним підприємцем
він має дозвіл по виду діяльності
роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах переважно
продуктами харчування, напоями та
тютюновими виробами, магазини
знаходяться на значній відстані від
ліцею і він особисто інколи торгував в
неробочий час, а основну торгівельну
діяльність здійснює його дружина, яка є
також приватним підприємцем.

Вивчивши матеріали адміністративної
справи, вислухавши думку учасників
процесу, вважаю що апеляційна скарга
ОСОБА_3 задоволенню не підлягає,
виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 працює на посаді
директора Мокрокалигірського
професійного аграрного ліцею, який є
державним навчальним закладом
підпорядкований Міністерству освіти і
науки.

Також встановлено, що ОСОБА_3 перебуває
на обліку фізичної особи - підприємця у
Катеринопільському відділенні
Звенигородської ОДПІ з 07.02.2006 року і по
даний час. В процесі припинення
підприємницької діяльності не
перебуває та мав наступні види
діяльності: - роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах переважно
продуктами харчування, різними
напоями, алкогольними напоями та
тютюновими виробами, а також іншими
видами роздрібної торгівлі в
неспеціалізованих магазинах.

Дані обставини не заперечує і сам
апелянт в своїй апеляційній скарзі.

Таким чином ОСОБА_3 працюючи директором
державного навчального закладу
«Мокрокалигірський професійний
аграрний ліцей» одночасно займався
підприємницькою діяльності, чим
порушив вимоги п.1 ч.1 ст.7 Закону України
« Про засади запобігання і протидії
корупції де зазначено - займатися іншою
оплачуваною або підприємницькою
діяльністю (крім наукової,
викладацької і творчої діяльності,
медичної практики, інструкторської та
суддівської практики зі спорту), якщо
інше не передбачено Конституцією або
законами України заборонено.

Не можна погодитись із апеляційними
доводами ОСОБА_3 про те, що він не є
суб'єктом відповідальності за
корупційне діяння, так як він не
являється державним службовцем і його
навчальний заклад не відноситься до
органу державної влади, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» суб'єктами відповідальності
за корупційні діяння окрім осіб,
уповноважених на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування є
особи, які для цілей цього Закону
прирівнюються до осіб уповноважених на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, зокрема
посадові особи юридичних осіб
публічного права, які не зазначені в п.1
частини першої цієї статті, але
одержують заробітну плату за рахунок
державного чи місцевого бюджету.

Змістовними ознаками цих осіб є те, що
вони, не являючись посадовими особами
органів державної влади чи місцевого
самоврядування, одержують заробітну
плату за рахунок державного чи
місцевого бюджету і є посадовими
особами в юридичних особах, пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих
чи адміністративно-господарських
обов'язків, або виконують такі
обов'язки за спеціальними
повноваженнями.

До таких осіб відносяться посадові
особи юридичних осіб публічного права -
ректори, проректори, декани, завідуючі
кафедрами вищих навчальних закладів
державної та комунальної форми
власності, директори середньо освітніх
навчальних закладів та їхні
заступники, директори
науково-дослідних установ державної та
комунальної власності та їхні
заступники, тощо.

Таким чином, ОСОБА_3 являється суб'єктом
відповідальності за корупційні діяння,
оскільки він працює директором
середньо освітнього навчального
закладу, наділений
організаційно-розпорядчими і
адміністративно-господарськими
функціями, отримує заробітну плату із
місцевого бюджету і на нього
розповсюджується дія ст.7 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» про обмеження щодо
сумісництва та суміщення з іншими
видами діяльності, зокрема
забороняється займатися
підприємницькою діяльністю.

Розглядаючи справу по суті, суд
обґрунтував своє рішення належним
чином і підстав для його зміни або
скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Катеринопільського
районного суду від 15.05.2014 року, якою
ОСОБА_3 притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст. 172-4 ч.1 КУпАП залишити без
задоволення, а постанову суду без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
М. І. Суходольський