П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2014 Справа №607/4877/14-п Суддя
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області Магдич О. Г.,
розглянувши матеріали, які надійшли
від Територіальної Державної
інспекції з питань праці у
Тернопільській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, працюючого
директором ПП «Ровекс-Транс», жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1,

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

17 - 18 березня 2014 року при перевірці ПП
«Ровекс-Транс» Територіальною
Державною інспекцією з питань праці у
Тернопільській області виявлено
вчинення директором ОСОБА_1
адміністративного правопорушення, а
саме: в порушення вимог ст. 29 КЗпП
України, до початку роботи працівників
адміністрація підприємства не
ознайомлює їх з ПВТР, не всі працівники
проінструктовані з правилами техніки
безпеки; в порушення вимог п. 2.5 гл. 2
Інструкції №58, із кожним записом, що
заноситься до трудової книжки на
підставі наказу (розпорядження) про
призначення на роботу, переведення і
звільнення, працівники не ознайомлені
під розписку в особовій картці; в
порушення вимог ч. 2 ст. 97 КЗпП України,
ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оплату
праці», умови оплати праці не
визначені, питання оплати праці не
погоджені з уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом; на важких роботах, на роботах
із шкідливими і небезпечними умовами
праці та умовами підвищеного ризику
для здоров'я не встановлена підвищена
оплата праці, у відповідності до вимог
ст. 100 КЗпП України; в порушення вимог
ч.ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24
Закону України «Про оплату праці»,
виплата заробітної плати проводиться
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата,
так, заробітна плата працівникам за
лютий 2013 року виплачена лише 27 березня
2013 року; в порушення вимог ч.4 ст. 115 КЗпП
України та ст. 21 Закону України «Про
відпустки», заробітна плата
працівникам товариства за час щорічної
відпустки (відпускні) не виплачується
за три дні до її початку, так, водію
ОСОБА_2, наказом від 28.01.2014 р. №4К, надано
щорічну відпустку тривалістю 24
календарні дні з 28.01.2014 р. по 20.02.2014 р., а
виплату відпускних проведено лише
07.02.2014 р.; в порушення вимог ч. 1 ст. 116
КЗпП України, при звільненні
працівників виплата всіх сум, що їм
належить від підприємства, не
проводиться в день звільнення, зокрема,
водію ОСОБА_3 звільнено з роботи 23.12.2013
р. наказом від 23.12.2013 р. №76, а виплату
сум, належних йому при звільненні
проведено лише 10.01.2014 р.; усупереч
вимогам ч. 1 ст. 117 КЗпП України,
звільненим працівникам не
нараховується і не виплачується
середній заробіток за весь час
затримки виплати по день фактичного
розрахунку, так, водію ОСОБА_3 звільнено
з роботи 23.12.2013 р. наказом від 23.12.2013 р.
№76, у день звільнення виплату належних
йому сум не проведено.

У судовому засіданні правопорушник
ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні
визнав повністю та щиросердечно
розкаявся.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
повній сукупності, приходжу до
висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП доведена
матеріалами справи, дослідженими в
судовому засіданні, а саме: протоколом
про адміністративне правопорушення
№19-01-024/0114 від 18.03.2014 р., актом перевірки
№19-01-024/0177 від 17-18.03.2014 р. та іншими
документами, які знаходяться в
матеріалах справи.

За таких обставин, вважаю, що в діях
ОСОБА_1 наявні ознаки
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, - тобто
порушення вимог законодавства про
працю, а тому його слід притягнути до
адміністративної відповідальності та
накласти на нього адміністративне
стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення
враховую характер вчиненого
правопорушення, особу правопорушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують
відповідальність за адміністративне
правопорушення, зокрема щире розкаяння
винного, та відсутність обставин, що
обтяжують відповідальність за
адміністративне правопорушення,
приходжу до переконання, що на нього
слід накласти адміністративне
стягнення у вигляді сплати штрафу в
дохід держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 33, 34, 41, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП і накласти
на нього адміністративне стягнення у
вигляді сплати штрафу в дохід держави в
розмірі 510,00 (п'ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір в розмірі 36 (тридцять
шість) грн. 54 (п'ятдесят чотири) коп.

Постанова судді у справах про
адміністративне правопорушення
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги чи
протесту прокурора.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
її законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або на
неї може бути внесено протест
прокурора протягом десяти днів з дня
винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора
подаються до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області.

Суддя Тернопільського

міськрайонного суду
Магдич
О. Г.