Справа № 404/5037/14-п
Номер провадження 3/404/1369/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року місто Кіровоград

Суддя Кіровського районного суду
міста Кіровограда Завгородній Є.В.,
розглянувши матеріали, які надійшли з
МГБ ЛВ на станції Знамянка,
Кіровоградського УМВС України в
Кіровоградській області, відносно
громадянки:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючої,
матері трьох малолітніх дітей, яка
мешкає АДРЕСА_2,

обвинуваченої у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

26.05.2014 року відносно ОСОБА_1
складений протокол про
адміністративне правопорушення у тому,
що вона, як мати малолітньої ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ухилилася від виконання
обов'язків по вихованню дочки,
внаслідок чого малолітня ОСОБА_2 22.05.2014
року о 16 годині 50 хвилин залишилася без
нагляду на залізничних коліях.

У суді ОСОБА_1 погодилася із тим,
що її дитина разом з іншими малолітніми
перебувала на залізничній колії, але
рух поїздів по ній не здійснюється.
Запевнила що такий факт мав поодинокий
характер.

На підтвердження вини ОСОБА_3, до
матеріалів провадження долучені
письмові пояснення випадкових
очевидців ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
неупереджено повідомили, як особисто
бачили малолітніх дітей, які
переходили залізничну колію і гралися
у невстановленому місці.

Матеріали провадження не містять
пояснень малолітньої ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини і умови її
можливого перебування на залізничних
коліях, при цьому залишилися не
спростовані твердження ОСОБА_1 про те,
що невизначене відгалуження
залізничної колії фактично не
експлуатується за призначенням, рух
поїздів, відсутній.

Провадження у справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності. Застосування
уповноваженими на те органами і
посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом. (ст. 7 КУПАП).

Відповідно до ст.280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

У данному конкретному випадку
інспектор не з'ясував чи дійсно було
вчинено адміністративне
правопорушення. Неконкретність
пред»явленого обвинувачення виключає
можливість у суді перевіряти ці
обставини.

Протокол про адміністративне
правопорушення не розкриває
об»єктивної сторони проступку. Так,
згідно правил ст. 256 КУПАП у протоколі
про адміністративне правопорушення
зазначаються: дата і місце його
складення, посада, прізвище, ім'я, по
батькові особи, яка склала протокол;
відомості про особу, яка притягається
до адміністративної відповідальності
(у разі її виявлення); місце, час
вчинення і суть адміністративного
правопорушення; нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.

Всупереч зазначених вимог
інспектор обмежився цитуванням
диспозиції ч. 1 ст. 184 КУПАП, при цьому не
розкрив суті можливого
адміністративного правопорушення, не
зазначив які, на його думку, дії
ймовірної винної особи стали
передумовою невиконання обов'язку по
вихованню дитини, та у чому вони
полягають.

Обвинувачення ґрунтується на
припущеннях, що є недопустимим.

Статтею 9 КУПАП визначено, що
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Дослідивши матеріали цього
адміністративного провадження суддя
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що у справі не розкрита об»єктивної
сторона проступку, через що суд
позбавлений можливості дати правовий
аналіз, чи мала насправді
протиправність дій , а відтак і вина
ОСОБА_1. Такий істотний недолік
позбавляє суддю вийти за межі
пред»явленого обвинувачення, тобто
виключає можливість притягнення до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 184 КУПАП.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Всупереч означеній нормі Закону
жодного належного доказу на
підтвердження вчинення ОСОБА_1
продовжуваного проступку, матеріали
провадження не містять.

Адміністративна відповідальність за ч.
1 ст. 184 КпАП настає у разі ухилення
батьків від виконання обов'язків щодо
навчання та виховання неповнолітніх
дітей. Таке ухилення (два і більше
разів) може полягати у різних формах
бездіяльності, пов'язаної з
незабезпеченням їхнього належного
виховання та характеризується такою
обов'язковою ознакою як продовжуване
правопорушення, тобто неодноразове
незабезпечення належного виховання,
але доказів цього, не надано. Сама по
собі обставина, що малолітня дочка
ОСОБА_1 можливо перебувала на
залізничній колії, яка ймовірно не
експлуатується, не може бути
достатньою підставою для висновку, що
ОСОБА_1 ухиляється чи не виконує
покладених на неї обов'язків щодо
виховання малолітньої дочки.

Будь-яких інших даних, які б свідчили
про погану поведінку малолітньої дочки
ОСОБА_1 і про ухилення матері від
виконання обов'язків щодо забезпечення
необхідних умов виховання її
неповнолітньої дочки, у матеріалах
адміністративної справи немає і при її
розгляді в суді не встановлено. Із
долученої до провадження
характеристики за місцем проживання,
вбачається, що малолітня ОСОБА_2
навчається в школі, дисциплінована, має
позитивні відгуки, у родині підтримує
дружні відносини, доброзичлива. Тому
єдиний випадок можливого перебування у
ймовірно забороненому місці, не дає
достатніх підстав для висновку про
винність ОСОБА_1 у неналежному
вихованні своєї дочки і наявність у її
діях правопорушення, передбаченого ч. 1
ст. 184 КпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження
в справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю за таких
обставин: 1) відсутність події і складу
адміністративного правопорушення;

Враховуючи викладене, суд дійшов до
висновку, що в діях ОСОБА_1 склад
адміністративного правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 184 КУПАП
відсутній, у зв'язку з чим провадження у
справі про адміністративне
правопорушення підлягає закриттю.

Зважаючи на перераховані обставини,
керуючись ст.283-284,289-290 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративне провадження відносно
громадянки ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУПАП
України, закрити-за відсутності події і
складу проступку.

Скаргу на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою прокурора, особи,
щодо якої винесено постанову, може бути
поновлено органом (посадовою особою),
правомочним розглядати скаргу.

Суддя Кіровського районного суду
м.Кіровограда Є. В. Завгородній