Номер провадження № 33/785/85/14
Головуючий у першій інстанції Гранін
Доповідач Топал О. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2014 року
м.
Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської
області Топал О.К., розглянувши
апеляційні скарги заступника
начальника Південної митниці
Міндоходів Голомша Я.Я., та заступника
прокурора Одеської області Німий О. на
постанову Малиновського районного
суду м. Одеси від 21.01.2014 року, якою
провадження по адміністративній
справі відносно

ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, який
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, не
працюючого,

закрито в зв'язку з відсутністю складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.483 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

Співробітниками митниці у відношенні
громадянина ОСОБА_2 складено протокол
№1129/50010/13 від 09.11.2013 року про порушення
митних правил за ознаками скоєння
правопорушення передбаченого ч.1 ст. 483
МК України.

З вищезазначеного протоколу та
відповідних матеріалів вбачається, що
19.10.2013 року о 19 год. 30 хв. в зону митного
контролю п/п «Платонове» м/п «Котовськ»
Південної митниці Міндоходів в
напрямку з Молдови до України по смузі
руху «зелений коридор», в'їхав
автомобіль марки «MERCEDES Е200 державний
номер НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3, під
керуванням гр. ОСОБА_2

В якості підстави для переміщення
даного транспортного засобу через
митний кордон України гр. ОСОБА_2 надав
до митного контролю: паспорт гр.
Молдови НОМЕР_5 від 11.10.2013 року,
свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_4 від
03.08.2012 року та довіреність від 30.04.2013
року, №0143, зареєстровану та засвідчену
нотаріусом Софійського 5-го
нотаріального бюро ОСОБА_4, на право
використання та розпорядження
автомобілем «MERCEDES Е200», державний номер
НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3.

Під час здійснення перевірки щодо
легітимності наданої гр. ОСОБА_2
вищевказаної довіреності встановлено,
що довіреність від 30.04.2013 року, №0143, не
видавалась та не засвідчувалась
нотаріусом Софійського 5-го
нотаріального бюро ОСОБА_4 (лист
нотаріуса ОСОБА_4 №32 від 30.10.2013 року).

Митний орган вважає, що гр. ОСОБА_2 в
якості підстави для переміщення через
митний кордон України автомобіля «MERCEDES
Е200», державний номер НОМЕР_2, кузов
НОМЕР_3 надав до митного контролю
підроблену довіреність від 30.04.2013 року,
№0143, зареєстровану та засвідчену
нотаріусом Софійського 5-го
нотаріального бюро ОСОБА_4, чим скоїв
адміністративне правопорушення
передбачене ч.1 ст. 483 МК України.

Постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 15.06.2013 року
провадження по адміністративній
справі відносно ОСОБА_2 закрито у
зв'язку з відсутністю в його діях
складу правопорушення, передбаченого
ч.1 ст. 483 МК України.

В апеляційній скарзі заступник
прокурора Одеської області просить
постанову суду скасувати та винести
нову, якою матеріали справи направити
на додаткову перевірку. Доводи своєї
скарги прокурор аргументує тим, що
судом при розгляді справи було
встановлено, що в ОСОБА_2 є інша дійсна
довіреність на право користування
зазначеним автомобілем, яка видана
нотаріусом Республіки Молдова. Однак в
матеріалах справи відсутні будь-які
відомості щодо підтвердження
легітимності доручення виданого цим
нотаріусом, а запит до митних органів
Республіки Молдова з питань
легітимності даного доручення митними
органами України не направлявся.

В апеляції заступник начальника
Південної митниці Голомша Я.Я. просить
постанову суду скасувати та винести
нову постанову, якою визнати ОСОБА_2
винним у вчиненні ним правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.483 МК України та
накласти на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100
відсотків вартості товару з
конфіскацією товарів - автомобіля
«MERCEDES Е200», державний номер НОМЕР_2,
кузов НОМЕР_3 безпосереднього предмета
порушення митних правил.

В обґрунтування своїх вимог заступник
начальника Південної митниці Голомша
Я.Я. посилається на те, що в порушення
вимог ст.483 МК України, ОСОБА_2 умисно, з
метою введення в оману органів митного
контролю, надав підроблене доручення
на право використання та розпорядження
автомобілем марки «MERCEDES Е200», чим
порушив вимоги чинного законодавства.
Крім того заступник Південної митниці
вважає, що суд першої інстанції
розглядаючи справу, не дав належної
оцінки доказам по справі, та не
дослідив суб'єктивну сторону
правопорушення.

Заслухавши думку прокурора, який
вважає за необхідне скасувати
постанову та частково, змінивши
апеляційну скаргу, просить визнати
ОСОБА_2 винним і накласти на нього
адміністративне стягнення;
представника Південної митниці, який
підтримав доводи апеляційної скарги,
просить скасувати постанову та
винести нову, якою визнати ОСОБА_2
винним та накласти на нього стягнення
передбачене ч.1 ст.483 МК України;
вивчивши матеріали справи, приходжу до
висновку, що апеляційні скарги
прокурора та таможні задоволенню не
підлягають.

Неявка в судове засідання осіб, які
беруть участь у проваджені по справі
про адміністративне правопорушення,
не перешкоджає розгляду справи. До
суду не з'явився ОСОБА_2 належно
повідомлений про дату розгляду справи.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.483 МК
України правопорушенням є дії,
спрямовані на переміщення товарів
через митний кордон з приховуванням
від митного контролю, тобто з
використанням спеціально виготовлених
засобів або сховищ, що утруднюють
виявлення таких товарів, або шляхом
надання одним товарам вигляду інших,
або з поданням митному органу як
підстави для переміщення товарів
підроблених документів, одержаних
незаконним шляхом, або таких, що
містять неправдиві дані.

Зміст диспозиції вказує на те, що це
правопорушення є навмисним - особа
знає, що документи, які вона надає
митному органу, як підставу для
переміщення товару - є подробленими,
але бажає саме таким чином незаконно
перемістити товар.

Однак, як протокол про
адміністративне правопорушення №
1129/50010/13 від 09.11.2013, так і всі матеріали
справи не містять будь-яких відомостей
про те, що ОСОБА_2 знав, що наявна у нього
довіреність є підробленою та з її
допомогою навмисно незаконно хотів
перемістити автомобіль через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю.

З письмових пояснень ОСОБА_2, які є в
матеріалах адміністративної справи
вбачається, що він не причетний до
підробки довіреності на придбаний
транспортний засіб. Даний автомобіль
був придбаний ним за довіреністю
виданою на його ім'я для використання в
власних потребах. Документи на
вказаний автомобіль не викликали
сумнівів щодо їх дійсності та
законності. Про те, що доручення може
бути підробленим, він не знав, оскільки
особисто при його оформленні присутнім
не був. Ці доводи ОСОБА_2 матеріалами
адміністративної справи не
спростовані. Також, згідно пояснень гр.
ОСОБА_2, він неодноразово перетинав
кордон України по цій довіреності, що
не давало йому підстав вважати, що вона
є підробленою.

Наведене свідчить про те, що в діях
ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення,
передбачений ч.1 ст.483 МК України,
оскільки він не мав наміру
переміщувати через митний кордон
України автомобіль «MERCEDES Е200»,
державний номер НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3, з
приховуванням від митного контролю
шляхом подання митному органу як
підстави для переміщення через митний
кордон України підроблених документів,
так як не знав, що наявна у нього
довіреність, яку він надав митному
органу - є підробленою.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 293-294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Одеської області Німий О. та
апеляційну скаргу заступника
начальника Південної митниці Голомша
Я.Я. - залишити без задоволення, а
постанову Малиновського районного
суду м. Одеси від 21.01.2014 року відносно
ОСОБА_2 (ОСОБА_2) - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області
О.К. Топал