Справа№464/4314/14-п
пр.№ 3/464/693/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2014 року
м.Львів

Суддя Сихівського районного суду
м.Львова Борейко С.В. розглянувши
справу про адміністративне
правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою: АДРЕСА_1,

не працює, серія та номер паспорта
НОМЕР_2, -

за ч.2 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

будучи притягнутим до
адміністративної відповідальності за
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.130 КУпАП з накладення
адміністративного стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1 рік
/постанова Сихівського районного суду
м. Львова від 12.09.2013 в справі
провадження №3/464/1784/13/ ОСОБА_1, повторно
протягом року, 13 квітня 2014 року о 12 год.
40 хв. в м.Львові на проспекті Свободи,
керував транспортним засобом марки
«ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, в стані
наркотичного сп'яніння, чим порушив п.
2.9 ПДР України.

В суді ОСОБА_1 обставини, викладені в
протоколі заперечив та пояснив, що
керував транспортним засобом без
посвідчення водія та наркотичні засоби
вживав за п'ятнадцять днів до вчиненого
правопорушення.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї
вини, вчинення ним адміністративного
правопорушення стверджується доказами
у відповідності ст.251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне
правопорушення від 13.04.2014 серії АБ2 №
331523,

- висновком про результати медичного
огляду з метою виявлення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції від 13.04.2014 №
13318/1126, яким встановлено, що ОСОБА_1
перебував у стані наркотичного
(маріхуана) сп'яніння /огляд
проведеного 13.04.2014 о 13 год. 15 хв./.

Щодо невизнання правопорушник своєї
вини, то таке є голослівним, жодними
належними і допустимими доказами у
розумінні ст.251 КУпАП, не
підтверджується та спростовується
вищенаведеними даними, а відтак не
приймаються до уваги.

Таким чином, порушення ОСОБА_2 вимог п.2.9
ПДР України є доведеним, його вірно
кваліфіковано за ч.2 ст.130 КУпАП як
керування транспортним засобом у стані
наркотичного сп'яніння повторно
протягом року, а відтак він підлягає
адміністративній відповідальності за
вчинене.

Відповідно до ч.1 ст.25 КУпАП оплатне
вилучення та конфіскація предметів
можуть застосовуватись як основні,
такі додаткові адміністративні
стягнення.

Ч.1 ст.29 КУпАП оплатне вилучення
предмета, який став знаряддям вчинення
або безпосереднім об'єктом
адміністративного правопорушення,
полягає в його примусовому вилученні
за рішенням суду і наступній
реалізації з передачею вилученої суми
колишньому власникові з відрахуванням
витрат по реалізації вилученого
предмету.

Як вбачається із санкції ч.2 ст.130 КУпАП
у разі притягнення особи до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.130 КУпАП на правопорушника
накладається: як основне, у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами, так і
додаткове стягнення, у виді оплатного
вилучення транспортного засобу чи без
такого /у розумінні ст.28 КУпАП оплатне
вилучення предмета, який став
знаряддям вчинення або безпосереднім
об'єктом адміністративного
правопорушення/ або адміністративний
арешт.

З правової позиції викладеної у п.28
постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005
року №14 «Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» платне вилучення
транспортного засобу може бути і є
допустимим тільки як додаткове
адміністративне стягнення за вчинення
правопорушень, за які встановлена
відповідальність ч.5 ст. 121, ч.2 ст.130 КпАП.
Застосування його як основного
стягнення законом не передбачено. Не
можна накладати це стягнення й на
особу, яка вчинила відповідне
правопорушення, керуючи транспортним
засобом, що належить іншій особі.

Як вбачається із матеріалів справи,
зокрема протоколу про адміністративне
правопорушення від 13.04.2014 серії АБ2 №
331523, транспортний засіб, яким керував
правопорушник належить іншій особі -
ОСОБА_3, а тому, відсутність
правовстановлюючих документів на
транспортний засіб у правопорушника,
унеможливлює накладення додаткового
стягнення у виді оплатного вилучення
транспортного засобу.

При накладенні адміністративного
стягнення, у відповідності до вимог ст.
33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого
та його суспільну небезпеку, вчиненого
такого умисно, особу правопорушника,
ступінь його вини, вважаю, що на
правопорушника слід накласти
адміністративне стягнення, у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на два
роки, що буде, згідно з ст.23 КУпАП,
достатньою мірою відповідальності.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про
судовий збір» (із наступними змінами і
доповненнями) у разі ухвалення судом
постанови про накладення
адміністративного стягнення
встановлюється ставка судового збору у
розмірі 0,03 розмірі мінімальної
заробітної плати. Станом на 01.01.2014
розмір мінімальної заробітної плати
становить 1218,00 грн., а відтак із
правопорушника необхідно стягнути
судовий збір у розмірі 36,54 грн. в дохід
держави.

Відповідно до ст.4 Закону України
«Про судовий збір», ч.2 ст.130 КпАП
України та керуючись ст.ст. 33, 283, 284
КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та
накласти адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 2
/два/ роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 36 грн. 54 коп. в дохід держави.

Виконання постанови в частині
позбавлення права керування
транспортними засобами доручити
відділу державної автомобільної
інспекції головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області.

Постанова може бути оскаржена особою,
яку притягнуто до адміністративної
відповідальності, її законним
представником, захисником, потерпілим,
його представником або прокурором
протягом 10 днів з дня винесення до
апеляційного суду Львівської області
через Сихівський районний суд м.Львова.
Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Постанова у справі про адміністративне
правопорушення пред'являється до
виконання протягом трьох місяців з
наступного дня після набрання нею
законної сили.

Суддя
С.В. Борейко