Справа №560/688/14-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року
м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного
суду Рівненської області Сидоренко
З.С.,

за участю секретаря Пінчук О.М.,

адвоката ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи, які
надійшли від органів ДАІ УМВСУ у
Рівненській області про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого,
проживаючого в АДРЕСА_1, паспорт серія
НОМЕР_2 виданий 22 серпня 2006 року
Дубровицьким РВ УМВС України в
Рівненській області. ІПН НОМЕР_1.

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Права та обов'язки, передбачені ст.268
КУпАП, ОСОБА_3 роз'яснені.

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу 13 квітня 2014 року
о 21-55 год., в с.Орв"яниця Дубровицького
району Рівненської області, ОСОБА_3
керував автомобілем марки
"Мерседес-Бенц", державний номерний
знак НОМЕР_3, з явними ознаками
алкогольного сп'яніння, а саме:
нестійка хода, запах алкоголю з
порожнини рота, почервоніння обличчя.
Пройти в установленому порядку огляд
для визначення стану алкогольного
сп'яніння ОСОБА_3 відмовився в
присутності двох свідків.

Під час розгляду справи у суді
ОСОБА_3 свою вину у вчиненому
правопорушенні не визнав та суду
показав, що 13 квітня 2014 року він поїхав
до свого друга на день народження в
м.Рівне. Знаючи, що буде вживати
алкоголь, взяв із собою водія.
Повертаючись додому всю дорогу спав за
задньому сидінні свого автомобіля.
Приїхавши в с.Орв"яниця та заїхавши на
подвір"я, його водій ОСОБА_4 повідомив,
що до них під"їхав якийсь автомобіль.
Вийшовши з авто, до нього підійшли
працівники ДАІ та попросили, щоб він
надав їм документи на керування
транспортним засобом . Пояснивши
працівникам ДАІ, що за кермом даного
автомобіля був не він, а інша людина,
документи якої вони відмовилися брати
для огляду, надав свої. Отримавши
посвідчення водія, ОСОБА_3 працівники
ДАІ запросили останнього сісти до них в
автомобіль для складення протоколу
про керування в стані алкоголього
сп"яніння. На пояснення ОСОБА_3, що за
кермом автомобіля був не він, не
реагували, та посадили його в свій
автомобіль та повезли до посту ДАІ, що
знаходиться в м.Сарни Рівненської
області. Знаходячить в приміщенні
посту ДАІ, з вікна ОСОБА_3 побачив, що
працівниками ДАІ були зупиненні два
автомобіля, які своїми підписами щось
засвідчували.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4
суду показав, що 13 квітня 2014 року він
разом з ОСОБА_3 поїхав в м.Рівне на
свякування дня народження спільного
друга. Спиртні напої він не вживав,
оскільки того дня був водієм. ОСОБА_3
всю дорогу додому спав на задньому
сидінні автомобіля. Приїхавши в
с.Орв"яниця Дубровицького району до
будинку ОСОБА_3, не вимикаючи фар
автомобіля, вийшов з останнього, і
побачив, що до них під"їжджає якийсь
автомобіль. Він розбудив ОСОБА_3, та
повідомив, що до нього хтось приїхав.
Вийшовши з автомобіля, до них підійшли
працівники ДАІ та повідомили, що
автомобіль ОСОБА_3 викрадений,
попросили свідка надати його
документи, коли він надав та повідомив,
що він не власник даного автомобіля,
інспектор ВДАІ ОСОБА_5 відповів,
оскільки він тверезий, то, їм і не
потрібний. Після чого посадили ОСОБА_3 в
свій автомобіль та повезли в
невідомому напрямку.

Доказами в справі про
адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи,
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, а також іншими
документами.

Основним доказом по справі про
вчинення ОСОБА_3 адміністративного
правопорушення є протокол про
адміністративне правопорушення серії
AA2 №56041 вiд 13.04.2014 року.

Для об'єктивного розгляду справи, судом
було викликано свідків, які зазначені в
протоколі про адміністративне
правопорушення серії AA2 №56041 вiд 13.04.2014
року однак, свідок ОСОБА_6 в судове
засідання не з"явився та не повідомив
причини неприбуття, а свідок ОСОБА_7
взагалі за вказаною адресою, яка
зазначена в протоколі про вчинення
адміністративного правопорушення не
проживає.

В ході розгляду справи встановлено, що
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які зазначені
свідками в протоколі про вчинення
ОСОБА_3 адміністративного
правопорушення, за яке передбачена
відповідальність по ч.1 ст.130 КУпАП,
свідками не були. Оскільки ні самого
порушника, який знаходився в
приміщенні посту ДАІ, ні автомобіля, за
кермом якого ніби то був ОСОБА_3 не
бачили.

За таких обставин, вважаю, що
відомості у протоколі про
адміністративне правопорушення про те,
що ОСОБА_3 порушив п. 2.5 ПДР, не можуть
бути визнані ні достовірними, ні
допустимими доказами, оскільки
фактично ґрунтуються виключно на
обставинах викладених в протоколі
працівником ДАІ та не відповідають
дійсним обставинам справи, а тому не
можуть бути прийняті судом як
достовірні.

Наведене свідчить, що працівник
ДАІ при порушенні щодо ОСОБА_3
провадження в справі про
адміністративне правопорушення діяв
не у відповідності до своїх
повноважень та способу, що передбачені
чинним законодавством.

Об»єктивна сторона
правопорушення передбаченого ч.1 ст.130
КупАП України передбачає керування
траспортним засобом в стані
алкогольного сп»яніння, а це слід
розуміти, як виконання функцій водія
під час руху транспорного засобу. Але
будь-яких доказів про те, що ОСОБА_3
керував 13 квітня 2014 року автомобілем і
саме в стані алкогольного сп»яніння, як
в матеріалах справи так і в ході
розгляду даної справи не встановлено.

Згідно ст.265-2 КупАП працівнику
відповідного підрозділу Міністерства
внутрішніх справ України, щоб доказати
вину водія в скоєному правопорушенні
потрібно тимчасово вилучити
транспортний засіб та доставити для
зберігання на спеціальний майданчик в
райвідділ міліції та вказати про це в
протоколі про адміністративне
правопорушення, чого зроблено не було.

Орган (посадова особа) оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

При оцінці доказів у провадженні у
справах про адміністративні
правопорушення, уповноважені особи
повинні з'ясувати, чи припустиме
використання отриманих відомостей як
доказів у цій справі, чи стосуються
отримані фактичні дані до конкретної
справи, чи вирогідний цей доказ і як він
взаємопов'язаний з іншими доказами у
справі, чи є достатньою вся сукупність
отриманих фактичних даних для того, щоб
прийняти законне, об'єктивне й
обгрунтоване рішення з
адміністративної справи.

Провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відповідно до п. 1 ст..247 КУпАП не може
бути розпочате, а розпочате підлягає
закриттю в тому разі, якщо відсутня
подія або склад адміністративного
правопорушення.

Оглянувши матеріали справи, оцінивши
докази по справі, суд приходить до
висновку, що дана справа підлягає
закриттю, оскільки в діях ОСОБА_3
відсутній склад адміністративного
правопорушення передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 251, 252, 284,
287, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження в справі щодо
ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП за відсутністю
складу адміністративного
правопорушення.

Постанову може бути оскаржено або на
неї може бути внесено протест
прокурора до апеляційного суду
Рівненської області через
Дубровицький районний суд протягом
десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно

Голова Дубровицького

районного суду
Сидоренко З.С.