ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року

Суддя Підволочиського районного суду
Тернопільської області Могачевська
В.Й., розглянувши справу про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 41 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
яка надійшла від Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Тернопільській області відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,
голови правління ПАТ «Підволочиська
фабрика пластмасових виробів», який
раніше до адміністративної
відповідальності не притягувався, -

ВСТАНОВИЛА:

У період з 17.03.2014 р. до 21.03.2014 р.
завідувачем сектору
організаційно-аналітичного
забезпечення, зв'язків з громадськістю
та засобами масової інформації -
державним інспектором праці
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Тернопільській області
Деренем С.Є. проведено планову
перевірку дотримання законодавства
про працю у ПАТ «Підволочиська фабрика
пластмасових виробів», головою
правління якого являється ОСОБА_1
(адреса: смт. Підволочиськ, вул. Д.
Галицького, 77).

Перевіркою встановлено, що:

1. Всупереч вимогам ч.4 ст. 115 КЗпП
України та ст. 21 Закону України «Про
оплату праці» заробітна плата
(відпускні) працівникам підприємства
виплачується не за три дні до початку
відпустки, а у пізніші строки. Так,
згідно наказу № 2-к від 09.01.2014 року
сторожу ОСОБА_3 з 10.01.2014 р. - по 06.02.2014 р.
надано 28 календарних днів відпустки,
нараховано відпускних на суму - 1094, 24
грн., однак належну йому суму
відпускних виплачено не за три дні до
початку відпустки, а 21 лютого 2014 року.
Вказане також мало місце і по інших
працівниках.

2. Адміністрація товариства
письмово не повідомляє працівників про
дату початку відпустки не пізніше ніж
за два тижні до її початку. Так, сторож
ОСОБА_3 згідно наказу № 2-к від 09.01.2014 р. з
10.01.- по 06.02.2014 року перебував у
відпустці, однак адміністрація
товариства письмово не повідомила його
за два тижні про початок відпустки, чим
порушила вимоги ч.5 ст. 79 КЗпП України.

3. Проведеною перевіркою
встановлено, що із звільненим
працівником - ливарником ОСОБА_4
(звільнений 23.12.2013. р.), сума остаточного
розрахунку становить - 3493,52 грн., однак
розрахунок із вказаним працівником
проведено не у день звільнення, а 25
лютого 2014 року, що є порушенням вимог ч.1
ст. 116 КЗпП України.

4. У випадку невиплати в день
звільнення всіх коштів працівнику
також не виплачується середній
заробіток за весь час затримки виплати
розрахункових коштів до дня фактичного
розрахунку. Так, наприклад ОСОБА_5
(звільнений 11.11.2013 р.), остаточний
розрахунок із ним проведено 21.02.2014 року,
однак за час затримки виплати
остаточного розрахунку йому не
нараховано середній заробіток, чим
порушено вимоги ч.1 ст. 117 КЗпП України.

5. Належно заповнена трудова
книжка видається працівникам у день
звільнення, однак розрахунок із
працівником проводиться з порушенням
строків, зазначених у ст. 116 КЗпП
України. Так, розрахунок із звільненим
працівником ОСОБА_5 проведено не у день
звільнення (11.11.2013 року), а 21.02.2014 року, що
є порушенням вимог ч.1 ст. 47 КЗпП
України.

6. Всупереч вимог ст. 106 КЗпП
України заробітна плата працівникам за
роботу в надурочний час не оплачується
в подвійному розмірі годинної ставки.
Так, в січні 2014 року сторожі ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 відпрацювали надурочно по одній
годині, однак заробітна плата за
відпрацьований надурочний час їм не
була нарахована в подвійному розмірі.

7. Трудовий розпорядок товариства
не визначений правилами внутрішнього
трудового розпорядку, чим порушено
вимоги ст. 142 КЗпП України.

8. Наказом № 53 від 22 жовтня 2010 року
«Про результати проведення атестації
робочих місць за умовами праці» та
Висновком щодо якості проведення
атестації робочих місць за умовами
праці № 01-02/557 від 18.11.2010 року Державної
експертизи умов праці встановлені
доплати за роботу в шкідливих умовах
праці в розмірі 4% до тарифних ставок:
ливарнику пластмас, дробильнику,
слюсарю-ремонтнику, однак вказані
доплати даній категорії працівників не
нараховуються. Так, в книзі нарахування
заробітної плати не передбачено доплат
за роботу в шкідливих умовах праці.
Наприклад, згідно відомостей
нарахування заробітної плати за січень
2014 року ливарникам ОСОБА_8, ОСОБА_5,
ОСОБА_4 не нараховано належні їм
доплати в розмірі 4 % до тарифної ставки
за роботу в шкідливих умовах праці.
Вказане також підтверджує довідка про
наявність робочих місць з шкідливими
умовами праці від 17.03.2014 року № 60.
Вищевказане є порушенням вимог ст. 100
КЗпП України.

9. Всупереч вимог ч.1 та 2 ст. 115 КЗпП
України та ч.1 ст. 24 Закону України «Про
оплату праці» заробітна плата
працівникам виплачується нерегулярно.
Внаслідок нерегулярності виплати
заробітної плати працівникам станом на
21.03.2014 року в підприємстві утворилась
заборгованість із виплати заробітної
плати у розмірі 57,2 тис. гри. за період
частину січня та за частину лютого 2014
року. Так, наприклад заборгованість із
виплати заробітної плати ОСОБА_9
становить - 3268.00 грн., яка утворилась за
частину січня та частину лютого 2014 року
та ОСОБА_8 заборгованість із виплати
заробітної плати становить - 3290,00 грн.,
яка утворилась за частину січня та
частину лютого 2014 року.

10. Із кожним черговим записом, що
заноситься до трудової книжки на
підставі наказу про призначення на
роботу, переведення і звільнення
(вимога п.2.3 „Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників"),
працівники не ознайомлюються під
розписку в особовій картці (типова
відомча форма П-2, затверджена наказом
Мінстату України та Міністерства
оборони України від 25 грудня 2009 року №
495/656), в якій має повторюватися
відповідний запис з трудової книжки
(вкладиша). Так, наприклад: із записом
про прийняття на роботу ОСОБА_10 не
ознайомлений під розписку в особовій
картці. Вказане є порушенням вимог п. 2.5.
Інструкції «Про порядок ведення
трудових книжок працівників».

11. Всупереч вимог ч.5 ст. 97 КЗпП
України та ст. 15 Закону України «Про
оплату праці» оплата, праці в
підприємстві не здійснюється в
першочерговому порядку. При
заборгованості із виплати заробітної
плати гроші йдуть на сплату платежів і
податків, використовуються на оплату
енергоносіїв, на придбання сировини та
матеріалів для основного виробництва.
Так, за даними довідки про надходження
та використання коштів, з 01.10.2013 року по
28.02.2014 року на рахунок і в касу
підприємства надійшло 328, 6 тис. грн. За
вказаний період загальна сума
нарахованої до виплати заробітної
плати працівникам підприємства склала
117, 9 тис. грн. Так, протягом лютого 2014
року надходження на рахунки та в касу
підприємства становило 112,9 тис. грн.
Нараховано до виплати заробітної плати
працівникам за січень 2014 року, термін
виплати якої настав відповідно у
лютому 2014 року 22,0 тис. гривень. Наявні
кошти протягом лютого 2014 року
підприємство не використовувало на:
виплату заробітної плати за січень 2014
року, термін виплати якої наступив
відповідно у лютому 2014 року;
використано на виплату заборгованої
заробітної плати попередніх періодів -
27,6 тис. грн.; на сплату платежів та
податків використано - 20,3 тис. грн.;
використано на оплату енергоносіїв - 10,2
тис. грн.; використано на придбання
сировини та матеріалів для основного
виробництва - 36,5 тис. грн.; використано
на оплату послуг кредитним установам
та погашення кредитів - 10,0 тис. грн.;
використано на інші видатки - 2,1 тис.
гри.; залишок на кінець місяця склав - 6,2
тис. грн На підставі викладеного,
заробітна плата працівникам
товариства не виплачувалась в повній
мірі. Кошти підприємства частково
витрачались на виплату заробітної
плати, а також на покриття інших
видатків. При цьому в лютому 2014 року
адміністрацією товариства допущено
залишок коштів на рахунку, які не
спрямовувались на виплату заробітної
плати. Як наслідок, на дату перевірки
загальна сума заборгованості по
заробітній платі становить 57,2 тис. грн.,
яка утворилась за частину січня та
частину лютого 2014 року.

12. Оплата праці в товаристві не
здійснюється в першочерговою порядку.
При заборгованості із виплати
заробітної плати кошти йдуть на сплату
платежів і податків, використовуються
на оплату енергоносіїв, на придбання
сировини та матеріалів для основного
виробництва, чим порушено вимоги ч.5 ст.
97 КЗпП України та ст. 15 Закону України
«Про оплату праці».

13. Колективний договір між
адміністрацією та трудовим колективом
Відкритого акціонерного товариства
«Підволочиська фабрика пластмасових
виробів», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Підволочиська фабрика пластмасових
виробів» укладено на 2006-2007 роки та
зареєстровано Підволочиському
управлінні праці та соціального
захисту населення за №13 від 20 червня 2006
року, однак сторонами, які уклали
Колективний договір не здійснюється
контроль за його виконанням, хоча
згідно пункту 3 розділу X Колективно
договору передбачено проводити двічі
на рік, спільно аналізувати стан
виконання колективного договору
сторонами, що його уклали. Вказане є
порушенням вимог ч.1 ст. 19 КЗпП України
та ч.1 ст. 15 Закону України «Про
колективні договори і угоди».

14. Тарифна сітка в товаристві
сформована без урахування
міжкваліфікаційнйх (міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів). Так, згідно
штатного розпису від 01.12.2013 року
посадові оклади кваліфікованим
працівникам, а саме: начальнику ЕМВ
ОСОБА_11 та майстру виробництва ОСОБА_12
встановлені на рівні мінімальної
заробітної плати, чим порушено вимоги
ст. 96 КЗпП України та ч.3 ст. 6 Закону
України «Про оплату праці».

15. Всупереч вимог абз. 2 ч.3 ст. 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням і
похованням» рішення про призначення
матеріального забезпечення та надання
соціальних послуг не здійснюється
комісією (уповноваженим) соціального
страхування. Так, ОСОБА_13 згідно листка
непрацездатності АГВ 112564 з 23.01. - по
04.02.2014 року хворів, даний листок
непрацездатності від подав для
проведення відповідних розрахунків в
бухгалтерію, де і проведені відповідні
нарахування без відповідного
протокольного рішення комісії
соціального страхування.

16. У порушення вимог ч.ч.1, 2 та 4 ст. 95
КЗпП України та ч.ч.1 і 2 ст. 3 Закону
України «Про оплату праці» заробітна
плата сторожу ОСОБА_14 за січень 2014 року
нарахована нижче мінімального розміру,
встановленого державою (1218 грн.) за
пропорційно відпрацьований час. Так, в
січні 2014 року ОСОБА_14 відпрацював 104
годин (при нормі 167 годин), однак
заробітна плата йому за вказаний
період була нараховане в розмірі - 754,00
гривень, що становить менше розміру
мінімальної заробітної плати
пропорційно до відпрацьованого
робочого часу.

17. Всупереч вимог ст. 108 КЗпП
України оплата за роботу в нічний час в
товаристві проводиться нижче 20
відсотків тарифної ставки (окладу) за
кожну годину роботи у нічний час. Так в
січні 2014 року ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_10
відпрацювали кожний по 80 годин в нічний
час, за що кожному із них була
нарахована доплата за роботу в нічний
час в розмірі -27.20 гривень, що становить
значно менше, ніж їм належить по закону.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні правопорушення визнав
повністю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення
доводиться:

- фактичними даними про те, що
голова правління ПАТ «Підволочиська
фабрика пластмасових виробів» ОСОБА_1
порушив вимоги законодавства про
працю, про що здійснено запис у
протоколі про адміністративне
правопорушення № 19-13-008/0145 від 28 березня
2014 року;

- витягом з акту перевірки від 21
березня 2014 року.

Проаналізувавши наведене в сукупності,
суддя вважає, що в діях голови
правління ПАТ «Підволочиська фабрика
пластмасових виробів» ОСОБА_1 наявний
склад правопорушення, передбаченого ч.
1 ст. 41 КУпАП - порушення вимог
законодавства про працю щодо виплати
заробітної плати та інших вимог
законодавства про працю. Тому його слід
притягнути до адміністративної
відповідальності за вказаною статтею,
застосувавши до нього адміністративне
стягнення в межах її санкції.

Застосовуючи адміністративне
стягнення за вказане адміністративне
правопорушення, суддя враховує
характер вчиненого правопорушення,
відсутність обставин, що пом'якшують та
обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене та з метою
виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, а
також запобігання вчинення нових
правопорушень, суддя прийшла до
переконання, що до ОСОБА_1 слід
застосувати адміністративне стягнення
у виді штрафу в межах розміру,
передбаченого санкцією ч. 1 ст. 41
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

У відповідності до п. 5 ч.2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» із ОСОБА_1
слід стягнути судовий збір у сумі 36 грн.
54 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 33, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41
КУпАП та застосувати до нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 561 грн. (п'ятсот
шістдесяти однієї гривні) в дохід
держави.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір у розмірі 36, 54 грн.
(тридцяти шести гривень 54 копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена протягом десяти днів з
дня винесення постанови шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Тернопільської області через
Підволочиський районний суд.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя
В.Й. Могачевська