Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/260/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2014 року. Суддя апеляційного
суду Кіровоградської області Гончар
В.М., за участю прокурора Горбань Т.В.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді
адміністративну справу за апеляційною
скаргою заступника прокурора м.
Кіровограда на постанову Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 15
травня 2014 року, якою щодо:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
Черкаської області, українця,
громадянина України, працюючого
інженером ТОВ « Креатив», проживаючого
по АДРЕСА_1,

провадження в справі про притягнення
до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст. 130 КУпАП, закрито,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2014 року інспектором відділу ДАІ
Кіровоградського РВ ОСОБА_4 складено
відносно ОСОБА_3 протокол про
адміністративне правопорушення серія
АА2 № 425893 за те, що останній 12.02.2014 року о
10.20 год. по автодорозі південний обхід
м. Кіровограда, на 24 км. керував
автомобілем Шевроле, д/н НОМЕР_1 з
ознаками алкогольного сп'яніння
(червоні очі, різкий запах алкоголю),
від проходження медичного огляду
відмовився в присутності двох свідків,
чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за
що відповідальність передбачена ч.1 ст.
130 КУпАП.

Суд першої інстанції, закриваючи щодо
ОСОБА_3 провадження в справі зазначив,
що вина останнього підтверджується
лише протоколом про адміністративне
правопорушення серія АА2 № 425893 та
поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які
письмово підтвердили про відмову водія
ОСОБА_3 від проходження медичного
огляду для визначення стану
алкогольного сп'яніння ( а.с. 2, 4-5).

Аналізуючи зібрані по справі та
перевірені у суді докази, районний суд
дійшов висновку про те, що вину ОСОБА_3 у
вчинені адміністративного
правопорушення не доведено, оскільки
згідно медичного висновку КЗ
«Обласного наркологічного диспансеру»
№ 26 від 12.02.2014 року у ОСОБА_3 ознак
сп'яніння не виявлено.

Крім того, на момент розгляду справи
сплив строк притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності,
передбачений ст. 38 КУпАП.

В апеляційній скарзі прокурор просить
скасувати постанову районного суду
від 15.05.2014 року, постановити нову
постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним
у вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КУпАП та закрити провадження в справі у
зв'язку з закінченням строків
накладення адміністративного
стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що судом першої інстанції при
прийнятті постанови про закриття
провадження в справі щодо ОСОБА_3,
неповно, не об'єктивно та не всебічно
досліджено матеріали справи, невірно
трактована диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП.
Огляд на визначення стану
алкогольного сп'яніння був проведений
самим ОСОБА_3 в порушення вимог
Інструкції про виявлення у водіїв
транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння, затвердженої наказом МВС
України та Міністерства охорони
здоров'я України 09.09.2009 року № 400/666.

Під час апеляційного розгляду справи
прокурор вимоги апеляції підтримав в
повному обсязі.

ОСОБА_3 заперечував проти задоволення
апеляційної скарги прокурора, при дачі
пояснень підтвердив факт відмови на
пропозицію працівника ДАІ пройти огляд
в медичному закладі посилаючись на
зайнятість по роботі.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши
наявні докази, перевіривши доводи
апеляції прокурора, вважаю, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, за таких підстав.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчинені, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої
інстанції не дотримався, допустив
однобічність судового розгляду справи,
про що свідчать наступні обставини.

Відповідно матеріалів справи ОСОБА_3
ставиться в провину те, що він
відповідно до протокол про
адміністративне правопорушення серія
АА2 № 425893, 12.02.2014 року о 10.20 год. по
автодорозі південний обхід м.
Кіровограда, на 24 км. керував
автомобілем Шевроле, д/н НОМЕР_1 з
ознаками алкогольного сп'яніння
(червоні очі, різкий запах алкоголю),
від проходження медичного огляду
відмовився в присутності двох свідків,
чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за
що відповідальність передбачена ч.1 ст.
130 КУпАП.

Суд першої інстанції, закриваючи щодо
ОСОБА_3 провадження в справі, взяв до
уваги довідку КЗ «Обласного
наркологічного диспансеру» № 26 від
12.02.2014 року про те, що ознак
алкогольного сп'яніння у ОСОБА_3 не
виявлено.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи ОСОБА_3 був порушений порядок
огляду на визначення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння, передбачений Інструкцією,
затвердженою наказом МВС України та
Міністерства охорони здоров'я України
09.09.2009 року № 400/666 та ст. 266 КУпАП,
оскільки при огляді у КЗ «Обласний
наркологічний диспансер» та складання
висновку № 26 від 12.02.2014 року за
результатами огляду були відсутні
працівники міліції, тому такий огляд
відповідно до вимог ч.6 ст. 266 КУпАП,
вважається недійсним.

Крім того огляд на визначення стану
сп'яніння був проведений більш, ніж
через дві години з моменту виявлення
для цього підстав.

Вказаним вимогам закону та обставинам
суд першої інстанції, при розгляді
справи, належної оцінки не дав.

Факт відмови ОСОБА_3, на пропозицію
працівника ДАІ, від проходження
медичного огляду для визначення стану
сп'яніння підтвердили в письмових
поясненнях свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6
Крім того, свідок ОСОБА_7 підтвердив
факт прийняття керування автомобілем
ОСОБА_3 до місця стоянки ( а.с. 3-5).

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП
відповідальність передбачена як за
керування транспортними засобами
особами в стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції,
а також і за відмову особи, яка керує
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо вживання лікарських препаратів,
що знижують увагу та швидкість
реакції.

Однак суд першої інстанції не врахував
вимоги диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП
відповідно якої відповідальність
настає і за відмову особи, яка керує
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння.

Факт відмови ОСОБА_3 від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан сп'яніння,
підтверджується протоколом про
адміністративне правопорушення серія
АА2 № 425893, 12.02.2014 року, письмовими
поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а
також частково поясненням свідка
ОСОБА_7 який підтвердив факт
подальшого прийняття керування
автомобілем ОСОБА_3 до місця стоянки.

Перевіривши матеріали
адміністративної справи апеляційний
суд прийшов до висновку, що протокол
про адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_3 складено відповідно до
ст. 256 КУпАП.

Матеріалами справи, дослідженими
апеляційним судом встановлено, що
винність ОСОБА_3 у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доказана
повністю, його дії, зазначені в
протоколі про адміністративне
правопорушення серія АА2 № 425893 від
12.02.2014 року, правильно кваліфіковано за
ст. 130 ч.1 КУпАП в тому числі і за відмову
особи, яка керує транспортним засобом,
від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного сп'яніння.

За зазначених обставин суд першої
інстанції дійшов неправильного
висновку про те, що в діях ОСОБА_3
відсутній склад адміністративного
правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130
КУпАП, пославшись на висновок щодо
результатів медичного огляду № 26 від
12.02.2014 року.

Приймаючи до уваги зазначене
апеляційний суд приходить до
переконливого висновку про те, що
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про визнання ОСОБА_3 винним у
вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КУпАП.

При вирішенні питання про накладення
на ОСОБА_3 адміністративного
стягнення, апеляційний суд враховує, що
на час апеляційного розгляду справи
сплинув трьохмісячний строк
накладення адміністративного
стягнення.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 247, п. 3 ст. 284
КУпАП провадження по справі відносно
ОСОБА_3 підлягає закриттю у зв'язку із
закінченням на момент розгляду справи
про адміністративне правопорушення
строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись п. 7 ст. 247, п. 3 ст. 284, ст. 294
КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора м. Кіровограда
задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 15 травня 2014 року
скасувати.

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а
провадження в справі закрити у зв'язку
із закінченням строків накладення
адміністративного стягнення,
передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
В.М. Гончар