АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2014 року суддя Судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду м. Києва - Дзюбін В.В.,

з участю особи, яка подала скаргу -
ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в
м. Києві матеріали справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову судді Шевченківського
районного суду м. Києва від 14
квітня 2014 року,

УСТАНОВИВ:

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка
України, яка народилася в м.
Первомайську Миколаївської обл.,
проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнана винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, з
накладенням адміністративного
стягнення у виді позбавлення права
керувати транспортними засобами
строком на один рік.

Також з ОСОБА_2 стягнуто судовий збір у
розмірі 0,03 мінімальної заробітної
плати, що складає 36 грн. 54 коп., на
користь держави.

Постановою судді місцевого суду ОСОБА_2
притягнена до адміністративної
відповідальності за керування
транспортним засобом в стані
алкогольного сп'яніння.

Згідно постанови правопорушення
вчинене за таких обставин.

30.03.2014 р. близько 04:15 годині водій ОСОБА_2
по вул. Саксаганського в м. Києві,
керувала автомобілем "Тойота", знак
державної реєстрації НОМЕР_1, порушивши
вимоги п. 2.9 а) ПДР України, в стані
алкогольного сп'яніння, який
підтверджений даними приладу "Драгер"
ARCD-0481, тест №58 у присутності двох
свідків, рівень алкоголю в крові
складає 0,26 проміле.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не
оспорюючи обґрунтованість та підстави
притягнення її до відповідальності за
ч. 1 ст. 130 КпАП України, але вважаючи
накладене на неї адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керувати транспортними засобами
строком на один рік надто суворим і
таким, що не відповідає вимогам ст. 33
КпАП України, просить постанову судді
районного суду в цій частині змінити та
піддати її за ч. 1 ст. 130 КпАП України
стягненню у виді штрафу в мінімальних
межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 130
КпАП України, зазначаючи про те, що
суддею місцевого суду не взято до уваги
місце її роботи - виконавчим директором
в ТОВ "Інвесттрейдсервіс" та
використання даного автомобіль
"Тойота", державний номерний знак
НОМЕР_1, для належного виконання
службових обов'язків, характеризуючі
її дані, раніше до адміністративної
відповідальності за аналогічне
правопорушення не притягувалась, має
на утриманні непрацездатну матір -
ОСОБА_4, інваліда І групи підгр. Б із
27.02.2006 р. Тому в цій частині постанову
судді місцевого суду апелянт уважає
необґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення особи, яка
подала скаргу, ОСОБА_2, та її захисника
ОСОБА_3, які підтримали апеляційну
скаргу за наведених у ній обставин, при
цьому апелянт повністю визнала себе
винною у вчиненому правопорушенні та
щиро розкаялась, вивчивши та
перевіривши матеріали
адміністративної справи, провівши
судові дебати, обміркувавши доводи
скарги, викладені апелянтом,
апеляційний суд уважає апеляційну
скаргу такою, що підлягає задоволенню з
таких підстав.

Винуватість ОСОБА_2 у керуванні
транспортним засобом в стані
алкогольного сп'яніння за обставин,
встановлених у постанові, доведена
наявними у справі доказами,
дослідженими й перевіреними в судовому
засіданні, яким суддею місцевого суду
надано об'єктивну оцінку.

При цьому суддя місцевого суду
правильно встановив фактичні
обставини справи та дійшов
обґрунтованого висновку про винність
водія ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 2.9 а)
ПДР України, згідно яких водієві
забороняється керувати транспортним
засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Кваліфікація цих дій ОСОБА_2 суддею
місцевого суду за ч. 1 ст. 130 КпАП
України є правильною.

Що стосується правильності накладення
на ОСОБА_2 виду адміністративного
стягнення, то при цьому суддя місцевого
суду неповною мірою дотримався вимог
ст. 33 КпАП України, належним чином не
врахував особу порушника, яка обіймає
посаду виконавчого директора в ТОВ
"Інвесттрейдсервіс" та використовує
даний автомобіль "Тойота", державний
номерний знак НОМЕР_1, для належного
виконання службових обов'язків, за
місцем роботи характеризується
виключно позитивно, має на утриманні
непрацездатну матір - ОСОБА_4, інваліда
І групи підгр. Б із 27.02.2006 р., уперше
притягується до адміністративної
відповідальності за правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, а
також обставину, що пом'якшує
відповідальність, щире розкаяння у
вчиненому правопорушенні, обставин, що
обтяжують відповідальність, немає.

За таких обставин, є достатні підстави
для пом'якшення ОСОБА_2 виду
адміністративного стягнення та
накладення на неї замість позбавлення
права керування транспортними
засобами іншого адміністративного
стягнення, а саме: у виді штрафу на
користь держави в межах розміру,
встановленого санкцією ч. 1 ст. 130 КпАП
України.

Таке адміністративне стягнення за
своїм видом є справедливим, необхідним
і достатнім для її виховання та
запобігання вчиненню нових
правопорушень як самою
правопорушницею, так й іншими особами.

За таких обставин, постанова судді
місцевого суду в частині накладення на
ОСОБА_2 виду адміністративного
стягнення підлягає зміні.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд
дійшов висновку про задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КпАП України,
апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського
районного суду м. Києва від 14 квітня 2014
року щодо ОСОБА_2 в частині накладеного
на неї адміністративного стягнення -
змінити.

За вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого
ч. 1 ст. 130 КпАП України, накласти на
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі двохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що складає 3400 /три тисячі
чотириста/ грн., на користь держави.

У решті цю постанову судді місцевого
суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва
В. Д з ю б і н