Справа № 442/3955/14-п
Провадження №3/442/882/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 червня 2014 року
м. Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області - Хомик А.П., за
участю секретаря Галин Н.В. та
прокурора - Мельника А.І., розглянувши
матеріали, які надійшли з Дрогобицької
міжрайонної прокуратури Львівської
області, про притягнення до
адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, з вищою освітою,
одруженого, працюючого на посаді
завідувача дільницею держветмедицини,
проживаючого на АДРЕСА_1, раніше не
притягувався до адміністративної
відповідальності,

за ч. 1 ст. 172-4, ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді
завідувача дільницею держветмедицини
с. Нагуєвичі, будучи суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, порушив обмеження щодо
зайняття іншою оплачуваною діяльністю,
передбачені п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції».

Крім того, ОСОБА_1, не виконав вимоги ст.
12 ЗУ «Про засади запобігання та
протидії корупції», а саме не подав до 1
квітня 2014 року за місцем роботи за
встановленою формою декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за 2013 рік.

Правопорушник свою провину визнав,
розкаюється у вчиненому.

Прокурор вважає, що протокол про
вчинення ОСОБА_1 адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КпАП України, є
законним і обґрунтованим, що
підтверджується дослідженими судом
матеріалами адміністративної справи
та запропонував піддати його
адміністративному стягненню у виді
штрафу.

Вислухавши пояснення правопорушника,
висновок прокурора, дослідивши
матеріали справи, приходжу до
наступних висновків.

01.07.2011 року набув чинності Закон
України "Про засади запобігання і
протидії корупції", яким у п. ж ч. 1 ст. 4
Закону суб'єктами відповідальності за
корупційні правопорушення є посадові
та службові особи органів державної
влади.

Поряд з цим, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про засади запобігання і протидії
корупції" визначено, що особам,
зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону
забороняється займатися іншою
оплачуваною (крім викладацької,
наукової і творчої діяльності,
медичної практики, інструкторської та
суддівської практики із спорту) або
підприємницькою діяльністю, якщо інше
не передбачено Конституцією або
законами України.

Статтею 12 Закону України "Про засади
запобігання і протидії корупції"
визначено, що суб'єкти декларування
(особи, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону)
зобов'язані щорічно до 1 квітня
подавати за місцем роботи декларацію
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік за формою, що додається до
цього Закону.

При вирішенні питання щодо наявності
вини особи у вчиненні будь-якого
корупційного правопорушення необхідно
керуватися не тільки диспозицією норм
КпАП України (в даному випадку ч. 1 ст.
172-4, ч. 1 ст. 172-6), а й враховувати загальне
поняття корупції, що міститься в ст. 1
Закону України "Про засади запобігання
і протидії корупції" від 07 квітня 2011
року № 3206-VI (далі -Закону).

Під корупцією в Законі розуміється
використання особою, зазначеною в
частині першій статті 4 цього Закону,
наданих їй службових повноважень та
пов'язаних із цим можливостей з метою
одержання неправомірної вигоди або
прийняття обіцянки/пропозиції такої
вигоди для себе чи інших осіб або
відповідно обіцянка/пропозиція чи
надання неправомірної вигоди особі,
зазначеній в частині першій статті 4
цього Закону, або на її вимогу іншим
фізичним чи юридичним особам з метою
схилити цю особу до протиправного
використання наданих їй службових
повноважень та пов'язаних із цим
можливостей.

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка
неправомірна поведінка державних
службовців або інших осіб,
уповноважених на виконання функцій
держави, може визнаватися корупційною,
є корисливий або інший особистий
інтерес таких осіб або інтерес третіх
осіб. Крім того, корупційні
правопорушення характеризуються
умисною формою вини.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
ветеринарну медицину», Державний
департамент ветеринарної медицини,
його територіальні органи і
регіональні служби державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду на державному кордоні та
транспорті становлять єдину систему
державних органів ветеринарної
медицини.

Згідно наказу №67-20 Дрогобицької
лікарні держветмедицини від 29
листопада 1994 року ОСОБА_1 призначений
на посаду завідуючого Нагуєвицької
дільниці держветмедицини з 1 грудня 1994
року.

Відповідно до посадової інструкції
завідувача дільницею ветеринарної
медицини ОСОБА_1 від 02.01.2013року,
останній згідно п. 2.6., 2.9., 2.12., 3.4
вказаної інструкції має право
здійснювати контроль за дотриманням
зоогігієнічних і ветеринарних правил,
здійснювати контроль за проведенням
власниками тварин обов'язкових
лікувально-профілактичних заходів в
терміни визначені інструкціями,
навчаннями, рекомендаціями, брати
участь в організації заходів щодо
контролю за дотриманням юридичними та
фізичними особами ветеринарно -
санітарних вимог, спрямованих на
захист навколишнього середовища,
віддавати розпорядження молодшому
персоналу ветеринарної дільниці,
контролювати об'єм і якість виконаної
роботи.

Згідно листа Дрогобицької об'єднаної
державної податкової інспекції
№1593/9/18-0216 від 27.02.2014 року, ОСОБА_1
перебуває на податковому обліку в
Дрогобицькій ОДП1 як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа з 06.07.2010 року, за №70643. Вид
діяльності: 47.73 - роздрібна торгівля
фармацевтичними товарами в
спеціалізованих магазинах.

Як вбачається з копії податкової
декларації платника єдиного податку
фізичної особи підприємця - ОСОБА_1 від
16.01.2014 року за 2013 рік, сума його доходу
за звітний період складає 67455,10 грн.

Крім цього, як встановлено і порушником
не оспорюється, ОСОБА_1 не подано до 1
квітня 2014 року за місцем роботи за
встановленою формою декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за 2013 рік.

При таких обставинах, вбачаю в діях
ОСОБА_1, ознаки складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КпАП України -
порушення обмеження щодо зайняття
іншою оплачуваною діяльністю та ч. 1 ст.
172-6 КпАП України - неподання декларації
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру,
передбаченої Законом України "Про
засади запобігання і протидії
корупції".

З врахуванням особи правопорушника,
який вперше притягується до
адміністративної відповідальності,
характеру та обставин вчиненого
правопорушення, вважаю за необхідне
накласти на нього стягнення у виді
штрафу з конфіскацією отриманого
доходу від підприємницької діяльності,
яке буде необхідне і достатнє
запобіганню вчиненню ним інших
порушень.

Разом з тим, у відповідності до вимог
ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила
кілька адміністративних
правопорушень, справи про які
одночасно розглядаються одним і тим же
органом (посадовою особою), стягнення
накладається в межах санкції,
встановленої за більш серйозне
правопорушення.

Крім того, у відповідності до вимог ст.
40-1 КпАП України та ст. 4 Закону України
"Про судовий збір", у разі винесення
судом (суддею) постанови про накладення
адміністративного стягнення
справляється судовий збір в розмірі 0,03
розміру мінімальної заробітної плати в
дохід держави, що становить на час
розгляду справи 36,54 грн., який
сплачується особою, на яку накладено
таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КпАП України,
суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
адміністративних правопорушень,
передбаченого ч. 1 ст. 172-4, ч. 1 ст. 172-6 КпАП
України та накласти на нього стягнення
- 850,00 (вісімсот п'ятдесят) гривень
штрафу в дохід держави з конфіскацією в
дохід держави отриманого доходу від
підприємницької діяльності.

Стягнути з ОСОБА_1 36,54 гри. судового
збору в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена особою,
яку притягнуто до адміністративної
відповідальності, її законним
представником, захисником, потерпілим,
його представником або на неї може бути
внесено протест прокурора протягом
десяти днів з дня винесення постанови
до апеляційного суду Львівської
області через Дрогобицький
міськрайонний суд.

Постанова вступає в законну силу після
закінчення строку на її оскарження та
підлягає пред'явленню до виконання
протягом трьох місяців

Суддя