Провадження № 3/537/393/2014
Справа № 537/2651/14-п
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2014 року Крюківський районний суд
м.Кременчука Полтавської області в
складі:

головуючого судді - Степури А.А.,

при секретарях - Грицькової Я.С.,

за участю прокурора -Романова Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці матеріали
справи про адміністративне
правопорушення, що надійшов з відділу
по боротьбі з корупцією та з
організованою злочинністю УСБ України
в Полтавській, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець МРМР
Молдова, м.Флорешта, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1 з вищою освітою,
пенсіонер,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Крюківського районного суду
міста Кременчука Полтавської області з
відділу по по боротьбі з корупцією та з
організованою злочинністю УСБ України
в Полтавській надійшли матеріали про
вчинення ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною 1 статті 172-6 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Згідно вказаних вище матеріалів,
зокрема з протоколу про
адміністративне правопорушення
встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
будучи колишнім працівником митного
поста «Кременчук» Полтавської митниці
Міндоходів, відповідно до гі.п. «е» п.1
ч.І ст. 4 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»
являється суб'єктом відповідальності
за корупційні правопорушення.
З'ясовано, 06.06.1995 року ОСОБА_1 прийняв
присягу державного службовця. Наказом
т.в.о. Голови Державної митної служби
України № 1114-к від 01.07.2005 року головному
інспектору Гоголєву О.М. присвоєно
спеціальне звання радник митної служби
3 рангу. Відповідно до наказу
начальника Полтавської митниці № 20-к
від 19.01.2012 року ОСОБА_1 було переведено
на посаду головного інспектора митного
поста «Кременчук» Полтавської митниці.
Згідно наказу голови комісії з
проведення реорганізації Полтавської
митниці від № 222-к від 29.07.2013 року ОСОБА_1
звільнено з 29.07.2013 року з посади
головного інспектора митного поста
«Кременчук», відповідно до гі. 1 статі 40
Кодексу законів про працю України, у
зв'язку із скороченням штату та
численності працівників Полтавської
митниці. Станом на 07 квітня 2014 року в
особовій справі ОСОБА_1 зберігається
подана ним лише 07 квітня 2014 року
декларація про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
2013 рік, підписана 28.03.2014 року. На момент
звільнення декларацію про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за період
неохоплений раніше наданими
деклараціями ОСОБА_1 не подавав.
Викладені вище обставини
підтверджуються отриманими 07 квітня 2014
року поясненнями т.в.о завідувача
сектору персоналу Полтавської митниці
Міндоходів Задорожної М.В. Як пояснив
ОСОБА_1, декларацію про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за період, неохоплений
раніше поданими деклараціями, при
звільнені він до Полтавської митниці
Міндоходів не подав, оскільки
відповідну декларацію він планував
подати до 1 квітня 2014 року. Ст. 12 ч. 1 абз.
1, 2 Закону України «Про засади
запобіганню та протидії корупції»
визначено, що суб'єкти декларування,
зобов'язані щорічно до 01 квітня
подавати за місцем роботи (служби)
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік. Суб'єкти декларування, які
не мали можливості подати до 01 квітня
за місцем, роботи (служби) декларацію
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік через перебування у
відпустці у зв'язку з вагітністю та
пологами або догляду за дитиною, через
тимчасову непрацездатність,
перебування за межами України, під
вартою, подають таку декларацію за
звітний період до 31 грудня. Суб'єкти
декларування, які звільняються або
іншим чином припиняють діяльність,
пов'язану з виконанням функцій держави
або місцевого самоврядування, подають
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період, не охоплений раніше поданими
деклараціями, при звільнені або
припинені служби. Суб'єкти
декларування, які звільняються або
іншим чином припиняють діяльність,
пов'язану з виконанням функцій держави
або місцевого самоврядування,
зобов'язані протягом одного року
подавати за своїм останнім місцем
роботи (служби) декларацію про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за минулий рік
за формою і в порядку визначеними цим
Законом. Тому, встановлено, що станом на
1 квітня 2014 року декларація про майно,
доходи витрати і зобов'язання
фінансового характеру за період з
01.01.2013 року по 29.07.2013 року під час
звільнення ОСОБА_1 не подана до
Полтавської митниці Міндоходів. Хоча,
відповідно до п 1.6. посадових
інструкцій головного інспектора
митного поста Кременчук Полтавської
митниці, затверджених начальником
Полтавської митниці від 18.01.2012 року,
головний інспектор повинен знати
Конституцію України, Митний кодекс
України, акти законодавства України, що
стосуються діяльності митної служби
України, антикорупційне
законодавство.. З вказаною посадовою
інструкцією ОСОБА_1 особисто
ознайомлений під підпис 20.01.2012 року.
Отже, під час звільнення 29.07.2013 року з
посади головного інспектора митного
поста «Кременчук» Полтавської митниці,
ОСОБА_1 будучи попередженим про
відповідальність, як особа
уповноважена на виконання функцій
держави, являючись державним
службовцем, своїми умисними діями
порушив вимоги фінансового контролю, а
саме: абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
засади запобіганню та протидії
корупції», тобто не подав своєчасно
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру до
Полтавської митниці Міндоходів за
період, неохоплений раніше поданими
деклараціями, а саме з 01.01.2013 року по
29.07.2013 року, чим вчинив корупційне
адміністративне правопорушення
відповідальність за яке передбачене ч.1
ст. 172-6 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явився,
але завчасно надіслав заяву згідно
якої прохав справу розглянути без його
участі, стовно правопорушення вину в
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбачене частиною 1
статті 172-6 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
визнав в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні протокол
про адміністративне правопорушення
підтримав, просив суд застосувати до
правопорушника адміністративне
стягнення у вигляді штрафу.

Вислухавши прокурора, вивчивши та
проаналізувавши матеріали справи про
адміністративне правопорушення, суд
приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1, будучи особою, уповноваженою на
виконання функцій Державної митної
служби України, відповідно до
підпункту «е» пункту 1 статті 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», є суб'єктом
відповідальності за корупційне
правопорушення, передбачене частиною 1
статті 172-6 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Суть адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною 1 статті 172-6 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, за
якою ОСОБА_1 притягується до
адміністративної відповідальності,
полягає у неподанні на час звільнення
декларації про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру,
передбаченої Законом України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» .

Суд, дослідивши матеріали справи, повно
та всебічно проаналізувавши
представлені суду докази в їх
сукупності, вислухавши пояснення
правопорушника, який вину в скоєному
правопорушенні визнав, вислухавши
прокурора, приходить до висновку, що
мало місце правопорушення, передбачене
частиною 1 статті 172-6 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
вчинене ОСОБА_1, а саме неподання на час
звільнення декларації про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру, передбаченої
Законом України «Про засади
запобігання і протидії корупції».

Крім повного визнання правопорушником
своєї вини, його вина повністю
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, а саме: протоколом
про адміністративне правопорушення №14
від 27 травня 2014 року, поясненнями
правопорушника та іншими наявними в
матеріалах справи документами в їх
сукупності.

Суд, при призначенні покарання за
скоєння адміністративного
правопорушення обставиною, що
пом'якшує відповідальність, визнає
щире каяття винної.

Обставин, що обтяжують адміністративну
відповідальність, суд не вбачає.

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги характер вчиненого
правопорушення, особу правопорушника,
ступінь його вини, сімейний стан,
майновий стан, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 слід притягнути до
адміністративної відповідальності та
накласти на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст.172-6 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 - визнати винним в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 172-6 КПАП, піддати
її адміністративній відповідальності
та накласти на неї стягнення у вигляді
штрафу в сумі 170 грн. в прибуток держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Постанова судді може бути оскаржена
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності,
її законним представником,
захисником, потерпілим, його
представником або на неї може бути
внесено протест прокурора протягом
десяти днів з дня винесення постанови
шляхом подачі апеляційної скарги,
протесту прокурора до Апеляційного
суду Полтавської області через
місцевий суд.

Суддя:
Степура А.А.