АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/121/14 Справа №
703/1475/14-п Головуючий по 1 інстанції
Гибало О.І. Категорія: ст.41 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2014 р.
м.
Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської
області Шкреба Р.Д., з участю
представника Територіальної державної
інспекції праці у Черкаській області
Бодні І.В., представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,
розглянувши апеляцію ОСОБА_3 на
постанову Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 01.04.2014 року,
якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька АДРЕСА_1,
фізична

особа-підприємець

визнана винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та
накладено на неї адміністративне
стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн..

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
держави судовий збір в сумі 36 грн. 54
коп..

в с т а н о в и л а :

Постановою судді Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 01.04.2014 року ОСОБА_3 визнана
винною у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП і на неї
накладено стягнення у вигляді штрафу в
сумі 510 грн.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_3,
згідно протоколу про адміністративне
правопорушення від 20.03.2014 р., будучи
фізичною особою - підприємцем, порушила
вимоги законодавства про працю. А саме:
звільненій 7 лютого 2014 року працівниці
ОСОБА_5, трудова книжка була видана 27
лютого 2014 року. Крім того, з нею не був
проведений розрахунок в день
звільнення та не були виплачені кошти у
день звільнення.

Не погоджуючись із таким рішенням суду
ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій
ставить питання про його скасування та
закриття провадження у справі за
відсутності в її діях складу
адміністративного правопорушення.

При цьому посилається на те, що
всупереч вимогам ст.278 КУпАП суд першої
інстанції не перевірив, чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна особа у його вчиненні, а висновок
суду про наявність в діяннях ОСОБА_3
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41
КУпАП ґрунтується на неповно
з'ясованих обставинах справи. При
винесенні рішення судом також не
враховано, що 07.02.2014 року ОСОБА_5 не
вийшла на роботу, не пояснивши про
причину невиходу. Листом їй було
запропоновано надати письмові
пояснення про причини відсутності на
роботі та надати документи, які б
підтверджували поважність причин її
відсутності. Також вказаним листом
ОСОБА_5 було запропоновано з'явитися на
роботі для проведення інвентаризації
товарно-матеріальних цінностей,
оскільки вона була матеріально
відповідальною особою.

Виявлену під час ревізії в магазині
недостачу, ОСОБА_5 погодилася
відшкодувати добровільно, про що
власноручно написала відповідну заяву.

З огляду на зазначене, на її думку, вона
не порушувала прав ОСОБА_5 на отримання
належним чином оформленої трудової
книжки та виплати заробітної плати у
день звільнення, оскільки, саме ОСОБА_5
неодноразово не з'являлася для їх
отримання та не надала жодних заяв про
отримання трудової книжки іншим
способом. Безпосередньо у день
звільнення вона була відсутня на
роботі. Трудова книжка їй була видана у
той день, коли вона з'явилися особисто,
а саме 27.02.2014 року у центр зайнятості, у
день зняття з реєстрації трудового
договору.

Щодо не проведення розрахунку в день
звільнення, то ОСОБА_5 добровільно
погодилася відшкодувати виявлену
недостачу, про що написала відповідну
заяву. Відповідно до цієї заяви із
нарахованої їй заробітної плати було
вирахувано суму недостачі, як наслідок
до виплати при звільненні нічого не
залишилось.

Заслухавши думку представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, на підтримку апеляції ОСОБА_3,
пояснення представника Територіальної
державної інспекції праці у Черкаській
області Бодні І.В., яка вважає постанову
місцевого суду законною та
обґрунтованою та заперечувала проти
задоволення апеляції ОСОБА_3, вивчивши
матеріали адміністративної справи та
перевіривши доводи даної скарги,
вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП,
завданням провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи та
вирішення її в точній відповідності із
законом.

Доказами в справі є будь-які фактичні
дані, які встановлюються протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, що притягується до
такої відповідальності.

Як встановлено перевіркою, при
винесенні постанови, суддею місцевого
суду ці вимоги закону дотримані не були
і обставини причини невчасної виплати
грошей та не видачі трудової книжки
ОСОБА_5 в день її звільнення належним
чином з'ясовані не були.

Що стосується законності постанови, то
вона винесена без належного
обґрунтування доведеності вини ОСОБА_3
у вчиненні даного правопорушення.

Так, підтверджуючи його вину за ст. 41 ч. 1
КУпАП суддя лише послався на наявні в
справі документи.

Проте, яку вони містять доказову базу
підтвердження її в цьому вини, то в
постанові суду стосовно цього не
зазначено нічого.

Разом з тим, із матеріалів справи видно,
що надані суду першої інстанції
матеріали не містять достатньо
доказів, які б вказували на наявність в
діях ОСОБА_3 складу правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, оскільки
сама працівниця ОСОБА_5, будучи
матеріально відповідальною особою,
погодилася відшкодувати завдану нею
шкоду у сумі 2258 грн. 70 коп. (а.с. 32), після
відшкодування якої не залишилось
коштів для проведення розрахунку з нею.

Крім того, як видно з матеріалів справи,
апелянтом було вжито можливих заходів
для отримання трудової книжки ОСОБА_5
(а.с.30-31), яка не з'являлась для отримання
трудової книжки і своїми діями
затягувала можливість вчасного
отримання трудової книжки. Сама ОСОБА_5
не ставила питання про отримання її
трудової книжки в який-небудь інший
спосіб.

За таких обставин, фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 не
проведений з працівником ОСОБА_5
розрахунок на час її звільнення з
роботи та невидача працівнику в день її
звільнення трудової книжки з
об'єктивних причин.

За рахунок суми, утриманої із
заробітної плати ОСОБА_5, на що вона
дала свою добровільну згоду, було
проведено розрахунок із ОСОБА_3 на
покриття суми недостачі (а.с. 32).

Крім того, як слід розуміти, з повним з
нею розрахунком погодилась і сама
ОСОБА_5, оскільки зі скаргами і
претензіями стосовно цього вона нікуди
не зверталась.

Ці обставини судом не перевірялися і
правова оцінка їм не давалася.

Оцінивши ці докази в сукупності,
вважаю, що в діях ОСОБА_3 відсутній
склад правопорушення, передбачений ст.
41 ч. 1 КУпАП.

В зв'язку з викладеним, це судове
рішення підлягає до скасування із
закриттям провадження по справі за
відсутності складу адміністративного
правопорушення.

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Постанову судді Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 01 квітня 2014 року, якою
ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП з
накладенням на неї адміністративного
стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. та
стягненням з ОСОБА_3 на користь держави
судового збору в сумі 36 грн. 54 коп. -
скасувати.

Провадження у справі закрити на
підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в
діях ОСОБА_3 - складу адміністративного
правопорушення.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
Р. Д. Шкреба