Справа № 367/1850/14-п Головуючий у І
інстанції Линник В.Я.Провадження №
33/780/378/14 Доповідач у 2 інстанції
ЧеркасовКатегорія 147
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2014 року
м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Черкасов В.М. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову судді Ірпінського
міського суду Київської області від 16
квітня 2014 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1 працюючого в ТОВ
«ЗЕСТ»,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік, а також стягнуто в дохід держави
судовий збір у розмірі 36,54 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1
26.02.2014 р. о 01 годині 39 хвилин в м. Києві по
проспекту Паладіна керував
автомобілем марки «ВАЗ-2108» д.н.з. НОМЕР_1
у стані алкогольного сп'яніння, огляд
на стан алкогольного сп'яніння
проводився зі згоди водія, за допомогою
приладу Drager Alkotester у присутності двох
свідків, чим порушив п. 2.9 Правил
Дорожнього Руху, а отже в його діях
вбачається склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Постановою судді Ірпінського міського
суду Київської області від 16 квітня 2014
року ОСОБА_1 притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік, а також стягнуто в дохід держави
судовий збір у розмірі 36,54 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на
те, що судом першої інстанції при
розгляді адміністративного матеріалу
неповністю з'ясовано фактичні
обставини справи, що потягло за собою
застосування суворого
адміністративного стягнення. При
призначенні покарання судом не були
враховані такі пом'якшуючі
відповідальність обставини як
визнання вини та щире каяття, та що він
раніше до адміністративної
відповідальності не притягався, що
підтверджується довідкою відділення
ВДАІ з обслуговування м. Ірпінь та м.
Буча підпорядкованого УДАІ ГУ МВС
України в Київській області № 121 від
19.04.2014 року. Крім того, при розгляді
апеляційної скарги просить врахувати,
що працює в ТОВ "ЗЕСТ" і характер його
роботи пов'язаний з керуванням
транспортними засобами . На його думку,
суд відступився від повноти та
об'єктивності судового розгляду, що
суперечить рекомендаціям, які
відображені в п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 року
№ 14. Просить постанову суду першої
інстанції змінити в частині
призначеного адміністративного
стягнення, змінивши його на штраф.

В судовому засіданні правопорушник
ОСОБА_1 підтвердив доводи, які наведені
в його апеляційній скарзі та просив її
задовольнити.

Захисник-адвокат ОСОБА_2 підтримав
апеляційну скаргу ОСОБА_1 і просив її
задовольнити.

Вивчивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Висновки судді про доведеність події
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та
винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні за
обставин, наведених у постанові,
підтверджуються зібраними у справі
доказами та не оскаржуються апелянтом.
Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130
КУпАП є правильною.

При вирішенні питання про накладення
адміністративного стягнення
відповідно до ст. 33 КУпАП суд враховує
характер вчиненого правопорушення,
особу порушника, ступінь вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують та
обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 допустив грубе порушення вимог
Правил дорожнього руху України. Крім
того, правопорушник не подав до суду
доказів на підтвердження доводів його
апеляційної скарги щодо наявності на
утриманні малолітньої дитини та
виробничої необхідності використання
автомобіля. Апеляційний суд із
застосуванням судом першої інстанції
видом адміністративного стягнення
погоджується, і підстав для його зміни
та пом'якшення не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294
КУпАП апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову судді
Ірпінського міського суду Київської
області від 16.04.2014 року щодо ОСОБА_1- без
зміни.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
В.М. Черкасов