Справа № 745/287/14 Головуючий у 1
інстанції Смаль І. А. Провадження №
33/795/116/2014 Категорія - ст.172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних
справах апеляційного суду
Чернігівської області Короїд Ю.М., за
участю прокурора Карпусь І.М., особи,
яка притягнута до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, адвоката
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Чернігові
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Сосницького районного
суду Чернігівської області від 8 травня
2014 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Сосницького районного суду
Чернігівської області від 8 травня 2014
року ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.172-7 КпАП України та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 170 гривень. Стягнуто зі
ОСОБА_1 на користь держави судовий збір
в розмірі 36 грн.54 коп.

Як встановив суд першої інстанції,
ОСОБА_1 з 27 квітня 2013 року і по
теперішній час працює на посаді
директора Сосницького районного
дочірнього агролісогосподарського
спеціалізованого підприємства
"Сосницярайагролісгосп" Комунального
підприємства Чернігівської обласної
ради "Чернігівоблагроліс", є посадовою
особою юридичної особи публічного
права та відповідно суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, передбаченим
підпунктом "а" пункту 2 частини першої
статті 4 Закону України "Про засади
запобігання і протидії корупції". В
безпосередньому підпорядкуванні
ОСОБА_1 на посаді менеджера зазначеного
ДП працює його син ОСОБА_3

Статтею 9 Закону України "Про засади
запобігання і протидії корупції" для
ОСОБА_1 встановлено обмеження,
відповідно до якого він не може мати у
безпосередньому підпорядкуванні
близьких йому осіб, у разі виникнення
таких обставин повинен вжити заходів
щодо їх усунення у п'ятнадцятиденний
строк. Відповідних заходів ОСОБА_1 не
було вжито. Крім того, у вересні-грудні
2013 року директор ДП ОСОБА_1 приймав
рішення (видавав накази) щодо виплати
своєму сину винагороди за вислугу
років - накази №№ 33/1 від 30.09.2013, 38 від
21.10.2013, 42/1 від 29.11.2013, 49 від 30.12.2013. Також,
ОСОБА_1 згідно з наказом № 31 від 12.09.2013
за високий професійний та значний
особистий внесок у розвиток лісового
господарства прийняв рішення про
преміювання свого сина та себе
особисто.

За таких обставин, під час прийняття
ОСОБА_1 рішень по відношенню до ОСОБА_3
щодо преміювання та виплати винагороди
за вислугу років виникав конфлікт
інтересів, а саме суперечність між
особистими інтересами особи та її
службовими повноваженнями, наявність
якої може вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих їй службових
повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України "Про
засади запобігання і протидії
корупції", посадові особи, до числа яких
відноситься ОСОБА_1, зобов'язані
уживати заходів щодо недопущення
будь-якої можливості виникнення
конфлікту інтересів, невідкладно у
письмовій формі повідомляти
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів.
Відповідно до листа керівництва
КП"Чернігівоблагроліс" від 16.01.2014 № 12, з
09.06.2013 повідомлень про виникнення
конфлікту інтересів в порядку,
передбаченому статтею 14 Закону України
"Про засади запобігання та протидії
корупції", на адресу керівника
підприємства не надходило.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову місцевого суду як
незаконну, а провадження по справі
закрити у зв'язку з відсутністю складу
правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що на час прийняття ОСОБА_3 на
роботу, чинним законодавством не були
передбачені будь-які заборони та
обмеження. ОСОБА_3 сумлінно виконував
свої професійні обов'язки, за що
отримував заробітну плату та премії.
Крім того, ОСОБА_3 знаходиться у прямому
підпорядкування головного інженера, а
не керівника підприємства. Крім того,
будь-яких збитків державі або
громадянам заподіяно не було.

В судовому засіданні
апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав
подану апеляційну скаргу, просив її
задовольнити та пояснив, що його син на
підприємстві працює тривалий час і
після внесення змін до
антикорупційного законодавства він
перевів сина на нижчу посаду, з метою
уникнення прямого підпорядкування. На
даний час син безпосередньо
підпорядковується головному інженеру.
При виплаті премій до свята та
винагороди за вислугу років ніякого
конфлікту інтересів не виникало,
оскільки премії виплачувались всім
працівникам, а рішення про виплату
винагороди приймалось колегіально
комісією.

Адвокат ОСОБА_2 підтримав
апеляційну скаргу та пояснив, що
будь-який конфлікт інтересів в даному
випадку відсутній, оскільки син ОСОБА_1
отримував всі виплати відповідно до
вимог законодавства про оплату праці.

Прокурор заперечив проти доводів
апеляційної скарги та пояснив, що
постанова суду першої інстанції є
законною і обґрунтованою, винесена
відповідно до вимог чинного
законодавства, оскільки чинним
законодавством передбачені обмеження
щодо підпорядкування близьких родичів,
а син ОСОБА_1 перебуває у прямому
підпорядкуванні у батька, тому при
виплаті премій та винагород виникає
конфлікт інтересів.

Заслухавши особу, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
адвоката, прокурора, дослідивши
матеріали адміністративної справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд вважає, що вона підлягає
задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи про
адміністративне правопорушення,
відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП,
суд повинен належним чином з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа в його
вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують чи
обтяжують відповідальність, а також
з'ясувати інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Згідно ст.172-7 КУпАП,
адміністративним правопорушенням у
даному випадку є неповідомлення особою
безпосереднього керівника у випадках,
передбачених законом, про наявність
конфлікту інтересів.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
засади запобігання і протидії
корупції", конфлікт інтересів - це
суперечність між особистими
інтересами особи та її службовими
повноваженнями, наявність якої може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих їй службових
повноважень.

Згідно пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» суб'єктами
відповідальності за корупційні
правопорушення є посадові особи
юридичних осіб публічного права.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» особи зазначені в п. 1 ч. 1 ст. 4
цього закону зобов'язані уживати
заходів щодо недопущення будь-якої
можливості виникнення конфлікту
інтересів; невідкладно у письмовій
формі повідомляти безпосереднього
керівника про наявність конфлікту
інтересів.

Відповідно до контракту від 1 лютого 2008
року та додаткової угоди №5 до
контракту ОСОБА_1 призначений на посаду
директора Сосницького районного
дочірнього агролісогосподарського
спеціалізованого підприємства
«Сосницярайагролісгосп» (а.с.13-20).
Згідно статуту Сосницьке районне
дочірнє агролісогосподарське
спеціалізоване підприємство
«Сосницярайагролісгосп» є комунальним
комерційним підприємством і майно
підприємства є спільною власністю
територіальних громад сіл, селиш, міст
Чернігівської області (а.с.45-55).

Таким чином, ОСОБА_1 як директор
Сосницького районного дочірнього
агролісогосподарського
спеціалізованого підприємства
«Сосницярайагролісгосп» є посадовою
особою юридичної особи публічного
права і відповідно суб'єктом
відповідальності за корупційні діяння.

Судом першої інстанції притягнуто
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності, передбаченої ст..172-7
КУпАП за неповідомлення особою
безпосереднього керівника у випадках,
передбачених законом, про наявність
конфлікту інтересів.

В постанові про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності суд
зазначив, що в безпосередньому
підпорядкування правопорушника працює
його син ОСОБА_3, а тому під час
прийняття рішень щодо преміювання сина
та виплати йому винагороди за вислугу
років у ОСОБА_1 виникав конфлікт
інтересів.

Однак, наказом директора ДП
«Сосницярайагролісгосп» від 10 вересня
2013 року №67 ОСОБА_3 переведено на посаду
менеджера даного підприємства (а.с.29).

Відповідно до посадової інструкції
менеджер зі збуту даного підприємства
перебуває у прямому безпосередньому
підпорядкуванні головного інженер і
призначається на посаду та
звільняється з посади за поданням
головного інженера (а.с.105).

Крім того, наказами №№ 33/1 від 30.09.2013
року, №38 від 21.10.2013 року, №42/1 від 29.11.2013
року, №49 від 30.12.2013 року нараховувалась
винагорода за вислугу років багатьом
працівникам підприємства в залежності
від стажу роботи. При цьому питання про
виплату вказаної винагороди
вирішувалось за засіданні постійної
комісії з установлення стажу роботи, до
складу якої керівник підприємства не
входить (а.с.113,116,119,122).

Наказом №31 від 12 вересня 2013 року крім
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 нагороджено ще 92
працівника підприємства до
професійного свята.

Зазначене свідчить про відсутність
суперечностей між особистими
інтересами директора підприємства та
її службовими повноваженнями під час
прийняття зазначених у постанові суду
наказів, наявність яких може вплинути
на об'єктивність або неупередженість
прийняття рішень, а також на вчинення
чи не вчинення дій під час виконання
наданих їй службових повноважень.
Будь-які дані щодо необґрунтованої
виплати премій та винагород або
виплати їх в більшому розмірі в
судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про наявність конфлікту
інтересів під час прийняття ОСОБА_1
рішень по відношенню до ОСОБА_3 щодо
преміювання та виплати йому винагороди
за вислугу років є необґрунтованим.

Для притягнення особи до
адміністративної відповідальності за
ст..172-7 КУпАП необхідна наявність двох
складових: 1) конфлікт інтересів та 2)
неповідомлення особою безпосереднього
керівника про наявність такого
конфлікту інтересів.

Враховуючи, що в даному випадку
відсутній конфлікт інтересів під час
прийняття ОСОБА_1 рішень по відношенню
до ОСОБА_3 щодо преміювання та виплати
йому винагороди за вислугу років, суд
вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній
склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст..172-7
КУпАП.

За таких умов постанова місцевого суду
відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а
адміністративне провадження закриттю
за відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.247,
293, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сосницького районного суду
Чернігівської області від 08 травня 2014
року щодо ОСОБА_1, якою його притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ст. 172-7 КУпАП - скасувати та
провадження по справі закрити за
відсутністю складу адміністративного
правопорушення.

Постанова апеляційного суду є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4