Справа № 522/2937/14-п
Провадження №3/522/1317/14
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 квітня 2014 року
Місто Одесса

Суддя місцевого Приморського
районного суду міста Одеси Коваленко
В.М., за участю прокурора Коваль Р.Г.,
Трофімова В.С., розглянувши у судовому
засіданні справу про адміністративне
корупційне правопорушення відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Єреміївка Роздільнянського району
Одеської області, з вищою освітою,
колишнього заступника міського голови
з питань діяльності виконавчих органів
ради-директор департаменту міського
господарства Одеської міської Ради,
мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2014 року начальником 1 відділу
ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області Ключко
Р.А. складено протокол про вчинення
адміністративного корупційного
праворушення, передбаченого ч.1 ст.172-6
КУпАП, ОСОБА_3

В протоколі зазначено, що ОСОБА_3,
займаючи у період з 21.03.2012р. по 16.12.2013р.
посаду заступника міського голови з
питань діяльності виконавчих органів
ради - директора департаменту міського
господарства Одеської міської ради,
являючись суб'єктом відповідальності
за корупційне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 12 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», не подав у визначений
Законом термін декларацію про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру.

Так, 17.12.2013р. розпорядженням Одеського
міського голови №1835/к-01р. від 16.12.2013р.
ОСОБА_3 звільнено з посади вступника
міського голови з питань діяльності
виконавчих органів ради - директора
департаменту міського господарства
Одеської міської ради за власним
бажанням на підставі ст. 38 КЗпП
України.

Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», суб'єкти декларування, яким
в тому числі є заступник міського
голови з питань діяльності виконавчих
органів ради - директор департаменту
міського господарства Одеської
міської ради, які звільнились або іншим
чином припинили діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, подають
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період, не охоплений раніше поданими
деклараціями.

Однак, всупереч вищевказаному
зобов'язанню ОСОБА_3, звільнившись з
посади заступника міського голови з
питань діяльності виконавчих органів
ради - директора департаменту міського
господарства Одеської міської ради, не
подав відповідної декларації.

Таким чином, ОСОБА_3 під час звільнення
з посади заступника міського голови з
питань діяльності виконавчих органів
ради - директора департаменту міського
господарства Одеської міської ради,
порушив обмеження, встановлені ч.1 ст.12
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», чим вчинив
адміністративне корупційне
правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6
КУпАП - порушення вимог фінансового
контролю.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою
вину у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.
172-6 КупАП, не визнав та пояснив, що
дійсно, звільняючись з посади
заступника міського голови з питань
діяльності виконавчих органів ради -
директора департаменту міського
господарства Одеської міської ради не
подав одночасно декларацію про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру, оскільки
вважав, що така декларація має бути
подана протягом одного року з дня
звільнення відповідно до положень
абзацу першого частини першої ст.12
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», в якому
зазначено, що суб'єкти декларування,
які звільнилися або іншим чином
припинили діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, зобов'язані
протягом одного року подавати за своїм
останнім місцем роботи декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за минулий рік.
На виконання вимог закону вказану
декларацію ним подано 17 лютого 2014 року.
Тому вважає, що в його діях відсутній
склад адміністративного корупційного
правопорушення, оскільки був відсутній
умисел на його вчинення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, думку
прокурора, який просив визнати ОСОБА_3
винним у вчиненні вказаного
правопорушення та накласти
адміністративне стягнення, дослідивши
надані матеріали, приходжу до висновку,
що провадження по справі необхідно
закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у
зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3
складу корупційного адміністративного
правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна)дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне
правопорушення визнається вчиненим
умисно, коли особа, яка його вчинила,
усвідомлювала протиправний характер
своєї дії чи бездіяльності,
передбачала її шкідливі наслідки і
бажала їх або свідомо допускала
настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення
визнається вчиненим з необережності,
коли особа, яка його вчинила,
передбачала можливість настання
шкідливих наслідків своєї дії чи
бездіяльності, але легковажно
розраховувала на їх відвернення або не
передбачала можливості настання
таких наслідків, хоч повинна була і
могла їх передбачити (ст.11 КУпАП).

Таким чином, законом передбачено, що
адміністративне правопорушення
вчиняється свідомо, під контролем
винної особи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» корупційне правопорушення -
це умисне діяння, що містить ознаки
корупції, вчинене особою, зазначеною у
частині першій статті 4 цього Закону, за
яке законом установлено кримінальну,
адміністративну, цивільно-правову та
дисциплінарну відповідальність;
корупція - це використання особою,
зазначеною в частині першій статті 4
цього Закону, наданих їй службових
повноважень та пов'язаних із цим
можливостей з метою одержання
неправомірної вигоди або прийняття
обіцянки/пропозиції такої вигоди для
себе чи інших осіб або відповідно
обіцянка/пропозиція чи надання
неправомірної вигоди особі, зазначеній
в частині першій статті 4 цього Закону,
або на її вимогу іншим фізичним чи
юридичним особам з метою схилити цю
особу до протиправного використання
наданих їй службових повноважень та
пов'язаних із цим можливостей.

В ході судового розгляду прокурор не
надав доказів, на спростування
тверджень ОСОБА_3 про те, що в нього був
відсутній умисел на вчинення
вказаного корупційного
адміністративного правопорушення.

З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що
останній не знав про наявність
обов'язку подавати декларацію під час
звільнення з посади та невірно
розумів вимоги ст.12 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» про те, що суб'єкти
декларування, які звільнились або
іншим чином припинили діяльність,
пов'язану з виконанням функцій держави
або місцевого самоврядування, подають
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період, не охоплений раніше поданими
деклараціями, оскільки в цій же нормі
зазначено, що суб'єкти декларування,
які звільнилися або іншим чином
припинили діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, зобов'язані
протягом одного року подавати за своїм
останнім місцем роботи декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за минулий рік.
Тому, вказану декларацію ним подано 17
лютого 2014 року.

Зміни до Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції», що
передбачають обов'язкове декларування
майна, доходів, витрат та зобов'язання
фінансового характеру суб'єктами
декларування під час звільнення з
посади внесені згідно із Законом № 224-VII
від 14.05.2013р. та не були доведені
своєчасно до відома працівників ОМР,
що підтвердив у судовому засіданні
заступник начальника відділу кадрів
ОМР ОСОБА_5 Із показань останнього
вбачається, що відділ кадрів ОМР не
інформував працівників про наявність
вказаних змін до законодавства щодо
протидії продукції та про наявність
обов'язку подавати декларацію під час
звільнення. Поінформування з цих
питань відбулося лише 19.02.2014 року.

Тому суд вважає, що в діях ОСОБА_3
відсутній склад адміністративного
корупційного правопорушення, оскільки
був відсутній умисел на його вчинення,
необережна дія чи бездіяльність.

На відсутність у ОСОБА_3 умислу на
вчинення вказаного правопорушення
вказує також те, що він подав
відповідну декларацію 17.02 2014 року,
дізнавшись про наявність такого
обов'язку.

Крім того, дії ОСОБА_3 не мітять ознаків
корупції, поняття якої визначено у
статті першій Закону України „Про
засади запобігання і протидії
корупції».

Таким чином, на підставі викладеного
суд приходить до висновку, що в діях
ОСОБА_3 відсутній склад
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6
КпАП України, у зв'язку з чим
провадження у справі підлягає
припиненню на підставі п.1 ст.247 КпАП
України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ч.1 ст.12 Законом України „Про засади
запобігання і протидії корупції», ст. 27,
172-6, 283, 284 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі закрити на
підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України у
зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6
КУпАП.

Постанова може бути оскаржена
протягом десяти днів з дня її винесення
шляхом подання апеляційної скарги або
протесту прокурора до апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя:

19.04.2014