АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року суддя судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва Осіпова
Л.О., розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_2 напостанову Подільського
районного суду м. Києва від 27 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а :

постановою Подільського районного
суду м. Києва від 27 лютого 2014 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на
нього накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі
двохсот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 3400
гривень.

Згідно з постановою суду першої
інстанції ОСОБА_2 16
січня 2014 року о 02 год. 00 хв. по проспекту
Московському, 34 у м. Києві керував
автомобілем «Citroen», державний номерний
знак НОМЕР_2, з ознаками наркотичного
сп'яніння (зіниці очей розширені та не
реагують на світло) та в порушення п. 2.5
Правил дорожнього руху України від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду у
лікаря-нарколога відмовився в
присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
постанову суду першої інстанції
скасувати як незаконну, а провадження у
справі закрити у зв'язку з відсутністю
в його діях складу цього
адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї позиції ОСОБА_2.
наполягає на тому, що обставини події у
протоколі про адміністративне
правопорушення викладені необ'єктивно,
оскільки він наркотичні засоби не
вживав, про що повідомив працівнику
ДАІ.

ОСОБА_2 стверджує, що у справі відсутні
докази його вини, а ті, що покладені
судом у постанові на обгрунтування
висновку, не відповідають обставинам
справи. Так, за доводами ОСОБА_2
працівник ДАІ не мав можливості
здійснити його огляд на стан
наркотичного сп'яніння та вказаного

________________________________________________________________________
_____

Справа № 33/796/501/2014
Суддя суду першої інстанції -
Богінкевич С.М.

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

огляду не проводив, оскільки до
підписання протоколу він з автомобіля
не виходив. Крім того, судом не взято до
уваги його пояснення про
безпідставність його зупинки
працівниками ДАІ та висновок Київської
міської наркологічної клінічної
лікарні «Соціотерапія» щодо
результатів медичного огляду з метою
виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції від 16.01.2014 р., за яким
ознак сп'яніння у нього не виявлено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який
підтримав апеляційну скаргу, пояснення
свідка ОСОБА_4, перевіривши матеріали
справи про адміністративне
правопорушення, дослідивши доводи,
наведені в апеляційній скарзі, вважаю,
що вона підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа у
його вчиненні, а також інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Проте, суддя першої інстанції при
розгляді даної справи цих вимог закону
не дотримався.

Як вбачається з постанови, на
обґрунтування висновку про
доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП, суддя формально послався на
протокол про адміністративне
правопорушення, належним чином не
дослідивши його зміст, за яким
інспектор ДАІ лише констатував у
присутності двох свідків відмову водія
від проходження огляду на стан
сп'яніння у лікаря нарколога,
зазначивши про те, що останній був з
явними ознаками наркотичного
сп'яніння, а саме зіниці очей розширені
і не реагують на світло.

Проте у протоколі не зазначено, на
підставі якого спостереження
інспектор ДАІ прийшов до такого
висновку, а також відсутні будь-які
дані про проведення огляду на стан
сп'яніння у порядку, передбаченому ст.
266 КУпАП.

Не відображено такі дані і у поясненнях
свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, за якими
ОСОБА_2. начебто ухилявся від
проходження огляду на стан сп'яніння
(а.с. 2,3).

Згідно вимог частини другої та третьої
статті 266 КУпАП огляд водія на стан
сп'яніння, у тому числі й наркотичного,
з використанням спеціальних технічних
засобів працівником міліції у
присутності двох свідків є
обов'язковим. І лише після цього у разі
незгоди водія на проведення такого
огляду або з його результатами огляд
проводиться у відповідних закладах
охорони здоров'я.

У протоколі про адміністративне
правопорушення не зазначено конкретні
дії ОСОБА_2, які він вчинив,
відмовляючись від проходження огляду
на стан наркотичного сп'яніння, не
відображені і дії інспектора ДАІ щодо
виявлення у водія специфічних ознак
наркотичного сп'яніння при тому, що за
твердженнями апелянта та за
показаннями в суді апеляційної
інстанції свідка ОСОБА_4, пасажира
автомобіля автомобілем «Citroen»,
державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_2
взагалі не пропонувалось пройти огляд
на місці.

Більш того, згідно висновку Київської
міської клінічної лікарні
«Соціотерапія» щодо результатів
медичного огляду, який ОСОБА_2 пройшов о
3 год. 15 хв. 16 січня 2014 року, тобто майже
через одну годину після часу, в який
йому інкриміновано вчинення
адміністративного правопорушення, у
останнього ознак сп'яніння не виявлено
(а.с. 24).

Як вбачається зі змісту постанови суду
першої інстанції, вказані обставини
суддею залишені поза увагою та оцінка
їм не дана.

Крім того, викладений у постанові суду
першої інстанції висновок є
суперечливим.

Так, пославшись на те, що ОСОБА_2 керував
автомобілем з ознаками наркотичного
сп'яніння, суддя вказав, що останній
відмовився від проходження у
встановленому порядку медичного
огляду на стан алкогольного сп'яніння,
і при цьому прийшов до висновку про
наявність в діях останнього складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
керування транспортними засобами
особами, які перебувають у стані
алкогольного сп'яніння.

Враховуючи викладене, постанова суду
першої інстанції є незаконною,
необґрунтованою, і підлягає скасуванню
із закриттям провадження у справі за
відсутністю в діях ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення,
відповідальність за яке передбачена ч.
1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п.
1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Подільського районного суду
м. Києва від 27 лютого 2014 року, якою
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі
двохсот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 3400
гривень, скасувати.

Провадження у справі закрити за
відсутністю в діях ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва
Осіпова Л.О.