Справа № 749/525/14
Номер провадження 3/749/248/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2014 р. Щорський районний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого - судді
Шаповал З.О.,

за участю секретаря
Мирошниченко А.М.

особи яка притягується до

адміністративної відповідальності
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Щорсі
справу про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, уродженця м. Денау
Сурхандар"їнської області, мешанця
АДРЕСА_1, раніше до адміністративної
відповідальності не притягувався, -

за ст. 41 ч.1
КпАП України ,-

В С Т А Н О В И В :

22.04.2014 року державним інспектором
з питань праці Світко В.В. при
перевірці ПАТ "Щорське
автопідприємство" виявлено ряд
порушень трудового законодавства, а
саме:

1. Відповідно до ч. 2 ст. 29 КЗпП України,
власник або уповноважений ним орган до
початку роботи зобов"язаний ознайомити
працівника з правилами внутрішнього
трудового розпорядку та колективним
договором. Всупереч вимог ч. 2 ст. 29 КЗпП
України - працівники з колективним
договором між адміністрацією та
трудовим колективом ПАТ "Щорське АТП
17446", зареєстрованим Щорським
управлінням праці та соціального
захисту населення за № 21 від 15.06.2012 року
під підпис не ознайомлені, що є
порушенням вимог статті 29 КЗпП України;

2. Розірвання трудового договору з
підстав передбачених пунктом 2 ст. 40
здійснюється за попередньою згодою
виборного органу ( профспілкового
представника ), первинної
профспілкової організації, членом якої
є працівник, при цьому працівникові
виплачується вихідна допомога у
розмірі не менше середнього місячного
заробітку.

ОСОБА_3 звільнений з посади слюсаря з
02.10.2013 року згідно з наказом № 27 від
02.10.2013 року відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП
України без погодження первинної
профспілкової організації, членом якої
був працівник та без виплати вихідної
допомоги у розмірі не менше середнього
місячного заробітку, щоє порушенням
вимог ст. 43 КЗпП України та ст. 44 КЗпП
України;

3. На підприємстві не забезпечений
достовірний бухгалтерський облік
витрат на оплату праці. А саме
відповідно до наказу № 26 від 17.09.2013 року
водій ОСОБА_4 перебував у відрядженні 2
календарних дні ( 18 та 19 вересня 2013
року). Відповідно до вимог пункту 2
розділу ІІ ПКМУ № 100 в інших випадках
збереження заробітної плати (
відрядження) середньомісячна
заробітна плата обчислюється,
виходячи з виплат за останні 2
календарні місяці роботи, що передують
події, з якою пов"язана відповідна
виплата. Оплата праці водія ОСОБА_4 за
дні перебування у відрядженні не
здійснена що є порушенням вимог
частини 2 статті 30 Закону України № 108 "
Про оплату праці" та пункту 2 Розділу ІІ
ПКМУ № 100 "Про порядок обчислення
середньої заробітної плати".

4 Статтею 96 КЗпП України визначено, що
формування тарифної сітки провадиться
на основі тарифної ставки робітника
першого розряду, яка встановлюється у
розмірі, що перевищує законодавчо
встановлений розмір мінімальної
заробітної плати, та
міжкваліфікаційних ( міжпосадових )
співвідношень розмірі в тарифних
ставок ( посадових окладів).

Так згідно штатного розпису розмір
оплати водіїв визначено з розрахунку
мінімального рівня заробітної плати.
Згідно ст. 95 КЗпП України мінімальна
заробітна плата - це законодавчо
встановлений розмір заробітної плати
за просту, некваліфіковану працю, а
посада водія потреб кваліфікованих
знань, що є порушенням вимог ст. 96 КЗпП
України, вимог ч. 3 ст. 6 Закону України "
Про оплату праці".

5. Заробітна плата працівникам за весь
час щорічної відпустки виплачується не
пізніше ніж за три дні до початку
відпустки. Однак водію ОСОБА_5, який
перебував у основній щорічній
відпустці тривалістю 24 календарні дні
та додатковій відпустці тривалістю 7
календарних днів з 05.02.2014 року
відповідно наказу № 35 від 22.01.2014 року
оплата здійснена 25.02.2014 року
відповіджно до відомості за лютий 2014
року разом із виплатою заробітної
плати за І половину лютого 2014 року
замість 02.02.2014 року.

Відповідно до п. 7 розділу 5 Трудові
відносини, режим праці та відпочинку
Колективного договору власник
зобов"язується виплачувати заробітну
плату за І половину місяця ( аванс) - 23
числа поточного місяця, при цьому
виплата заробітної плати за І половину
лютого 2014 року здійснена 25.02.2014
рокузамість 23.02.2014 року, що є порушенням
частини 1,2 статті 115 КЗпП України та
частини 4 статті 115 КЗпП України.

6. При звільнені працівника цому
виплачується грошова компенсація за
всі дні невикористаної ним щорічної
відпустки. При цьму виплата всіх сум, що
належить працівнику від підприємства
проводиться в день звільнення.

При звільненні водія атопідприємства
ОСОБА_6 з 18.12.2013 року відповідно до
наказу № 34 від 18.12.2013 року нарахована та
виплачена компенсація за
невикористану відпустку за період
роботи з 10.03.2013 року по 18.12.2013 року в
кількості 20 календарних днів замість 23
календарних днів. При цьому остаточний
розрахунок з ОСОБА_6 здійснений 23
грудня 2013 року відповідно до платіжної
відомості за грудень 2013 року № 25 разом
із виплатою заробітної плати за І
половину грудня по установі, замість
18.12.2013 року, що є порушенням вимог
частини 1 статті 116 КЗпП України та
вимог статті 83 КЗпП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину
визнав та пояснив, що всі порушення
трудоого законодавства усунуті. Всіх
працівників ознайомлено з колективним
договором під підпис. Оплату праці
водіїв та інших працівників приведено
у відповідність до вимог статті 96 КЗпП
України та ч.ч. 1, 2 статті 115 КЗпП
України. Виплачена вихідна допомога
звільеному працівнику ОСОБА_3 в
розмірі одного середньомісячного
заробіту, водію ОСОБА_4
виплаченакомпенсація за невикористану
відпустку при звільненні за три
календарні дні згідно до вимог статті 83
КЗпП України. Виплачена відпустка
ОСОБА_5 в повному обсязі і в подальшому
всі виплати працівникам будуть
виплачуватись згідно законодавства та
в строки передбачені колективним
договором. Головному бухгалтеру за
неналежне виконання обов"язків
винесено догану. Просить при вирішенні
справи врахувати обстановку, яка
склалась на підприємстві, скрутне
фінансове становище підприємства, ту
обставину, що порушення вже усунуті, до
адмінітсративної відповідальності за
порушення трудового законодавства він
притягується вперше.

Суд, дослідивши матеріали справи:
протокол про адміністративне
правопорушення № 25-25-029/399 від 22.04.2014
року, актом перевірки, колективним
договором, штатним рописом, наказами,
вважає, що дії ОСОБА_1 вірно
кваліфіковані за ст. 41 ч.1 КпАП України,
як порушення трудового законодавства.

Враховуючи обставини вчиненого
правопорушення, особу порушника, на
даний час порушення усунуті вважає за
можливе звільнити ОСОБА_1 від
адміністративної відповідальності за
малозначністю вчиненого.

Керуючись ст .ст. 41 ч.1, 221, 245-249, 276-285 КпАП
України ,суд-

П О С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1
КпАП України і на підставі ст. 22 КУпАП
звільнити її від адмінітсративної
відповідальності обмежившись усним
зауваженням.

Постанова судді у справі про
адміністративне
правопорушення може бути оскаржена
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або на
неї
може бути
внесено
протест
прокурора
протягом
десяти днів з
дня винесення постанови. Апеляційна
скарга, протест прокурора, подані

після
закінчення цього строку,
повертаються
апеляційним судом
особі, яка
її подала, якщо вона не
заявляє клопотання про поновлення
цього строку, а також якщо у поновленні

строку
відмовлено.

Апеляційна скарга, протест прокурора
подаються до відповідного
апеляційного суду через місцевий суд,
який виніс постанову.

Суддя -
З.О. Шаповал