Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/223/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Драний В. В.
Категорія - 41 Доповідач у суді ІІ-ї
інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2014 року
м. Кіровоград

Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Іванов Д.Л.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
в порядку апеляційного перегляду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на постанову
Ленінського районного суду м.
Кіровоград від 10 вересня 2013 року в
справі про притягнення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, працює приватним
підприємцем, проживає в АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст. 41 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З представлених матеріалів
адміністративної справи вбачається, що
при проведенні позапланової, первинної
перевірки, державним інспектором праці
Краєвською Є.О., 18 червня 2013 року
складено акт про порушення фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_3 строків
виплати заробітної плати, виплати її не
в повному обсязі, а також інші
порушення законодавства про працю, що
призвело до порушень вимог ст.ст. 29, 53, 96
КЗпП України.

По даному факту 18 червня 2013 року
державним інспектором праці
Краєвською Є.О., стосовно фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 складено
протокол про вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Постановою судді Ленінського
районного суду м. Кіровоград від 10
вересня 2013 року ОСОБА_3 визнано винною у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 510, 00
грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати дану постанову суду, а
провадження в справі закрити за
відсутністю у її діях складу
адміністративного правопорушення, в
апеляційній скарзі також ставиться
питання про поновлення пропущеного
строку на апеляційне оскарження
рішення суду.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом
порушено її право на захист, що
виразилось у тому, що її не повідомили
про те, що стосовно неї складено
протокол про адміністративну
відповідальність за ч.1 ст. 41 КУпАП,
також те, що не була належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
справи, про результати дізналась лише
14 квітня 2014 року в Ленінському відділі
державної виконавчої служби, а тому
позбавлена можливості брати участь в
судовому засіданні, висловлювати свої
доводи та міркування з приводу
обставин, які підлягали дослідженню.

Крім того, зазначає, що необ'єктивність
та неповнота у з'ясуванні судом
фактичних обставин справи, призвело до
передчасного та необґрунтованого
висновку про наявність у її діях
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41
КУпАП та доведеність її вини, оскільки
в постанові суду чітко не зазначено, за
яке саме порушення, перелік яких
відображено в ч.1 ст. 41 КУпАП її
притягнуто до адміністративної
відповідальності, що на її думку є
процесуальним порушенням.

В судове засідання ОСОБА_3 не з'явилась,
про час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином.

Зваживши доводи апеляційної скарги, а
також дослідивши матеріали
адміністративної справи, апеляційний
суд дійшов до висновку, про те, що
апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню
не підлягає за таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді
у справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржена
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або
прокурором протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна
скарга подана після закінчення цього
строку, повертається апеляційним судом
особі, яка її подала, якщо вона не
заявляє клопотання про поновлення
цього строку, а також якщо у поновленні
строку відмовлено.

Оскільки ОСОБА_3 не брала участі в
розгляді справи, тому в якості
забезпечення конституційних прав
останньої на оскарження рішення суду
пропущений нею строк на апеляційне
оскарження слід поновити.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 41 КУпАП
відповідальність за вказане
правопорушення настає у разі порушення
строків виплати пенсій, стипендії,
заробітної плати, виплати її не в
повному обсязі, а також інші порушення
законодавства про працю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган ( посадова
особа ) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Фактичні обставини справи свідчать
про те, що перевіркою, проведеною з 17 по
18 червня 2013 року у фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3, яка здійснює
підприємницьку діяльність з надання
послуг роздрібної торгівлі за адресою:
АДРЕСА_1 державним інспектором праці
Краєвською Є.О. було встановлено, що
наймані працівники виконують обов'язок
продавців продовольчих товарів з
оплатою праці за фактично
відпрацьований час, з розрахунку
мінімальної заробітної плати за годину
роботи на місяць. Згідно Закону
України» Про держаний бюджет України
на 2013 рік» мінімальна заробітна плата у
погодинному розмірі з 01.01.2013 року
складає 6,88 грн. Порушень вимог ст. 95
КЗпП щодо розміру заробітної плати не
встановлено. В той же час згідно з ст. 95
КЗпП мінімальна заробітна плата - це
оплата за просту, не кваліфіковану
працю, якою може бути робота продавця.
Таким чином порушено вимоги ст. 96 КЗпП
України щодо міжкваліфікаційних
(міжпосадових) співвідношень розмірів
тарифних ставок (посадових окладів) в
залежності від кваліфікацій
працівника. Також, порушення вимог ст. 53
КЗпП України щодо скорочення
тривалості роботи напередодні
святкових і неробочих днів найманим
працівникам, які відпрацювали у
передсвяткові дні 30.04.2013 року та 08.05.2013
року відповідно по чотири години не
скорочена тривалість робочого часу на
0,5 годин.

В даному випадку, суддя районного суду,
відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП,
об'єктивно з'ясував обставини даної
справи і з урахуванням наявних та
досліджених в судовому засіданні
доказів, дійшов до правильного
висновку про наявність в діях ОСОБА_3
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41
КУпАП.

При призначенні ОСОБА_3 виду
адміністративного стягнення, суддя
також в повній мірі врахував суспільно
небезпечний характер вчиненого нею
правопорушення, її особу, ступінь вини,
обставини які пом'якшують та обтяжують
її відповідальність, призначив
справедливе покарання, яке є достатнім
для виправлення ОСОБА_3, а також
запобіганню вчинення нею, а так само
іншими особами аналогічних
правопорушень.

Апеляційні твердження ОСОБА_3 з приводу
порушення її права на захист, яке
виразилось у тому, що її не повідомили
про те, що стосовно неї складено
протокол про адміністративну
відповідальність за ч.1 ст. 41 КУпАП є
безпідставними і по суті
спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами, а саме протоколом про
адміністративне правопорушення №
11-02-035/0647 від 18 червня 2013 року (а.с.2-3),
який складений стосовно фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 за вчинення
нею адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, з яким
остання ознайомлена, що
підтверджується її підписом, також
містяться її пояснення.

Доводи ОСОБА_3 про те, що вона не
повідомлена належним чином про час та
місце розгляду даної справи є
необгрунтованими і такими, що
спростовуються матеріалами справи,
згідно яких остання повідомлялася про
час та місце розгляду справи, однак не
з'являлась на пошту для отримання
судової повістки, яка направлялась їй
рекомендованим листом, через що
остання за закінченням терміну
зберігання повернулась без вручення.

Будь - яких процесуальних порушень під
час розгляду справи, зокрема і тих на
які посилається ОСОБА_3 в апеляційній
скарзі, апеляційним судом не
встановлено, а тому законних підстав
для скасування постанови Ленінського
районного суду м. Кіровоград про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності не
вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на
апеляційне оскарження постанови
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 10 вересня 2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Кіровоград від 10 вересня 2013 року про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 41 КУпАП з накладенням
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 510,00 гривень - без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Д.Л.
Іванов