П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р
а ї н и

29.04.2014р.
м. Ужгород

Суддя апеляційного суду Закарпатської
області Дацків В.В., за участю особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
судді Ужгородського міськрайонного
суду від 14 березня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського
міськрайонного суду від 14 березня 2014
року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця
АДРЕСА_1, зареєстрованого АДРЕСА_2,
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП і
накладено стягнення у виді позбавлення
права керування транспортними
засобами строком 2 (два) роки.

Згідно постанови ОСОБА_1 13.02.2014 року о 04
год. 30 хв. керував автомобілем марки
«Шкода Октавія» р.н.з. НОМЕР_1 та в
смт.Тересва Тячівського району по вул.
Народній на 109 км.
Мукачево-Рогатин-Львів скоїв ДТП, після
чого до приїзду працівників ДАІ вжив
алкогольні напої, про що свідчить акт
медичного огляду №46.

Не погоджуючись із постановою судді,
ОСОБА_1 подав апеляцію, в якій просить
поновити строк на оскарження
постанови, оскільки про розгляд
протоколу в суді йому не було відомо, а
копію постанови отримав 04.04.2014 року. В
обґрунтування доводів апеляції
зазначив, що про факт вживання
алкогольних напоїв після ДТП він
повідомив співробітників ДАІ
помилково, оскільки вважав, що цей факт
зменшить ступінь його
відповідальності. Крім цього вказує,
що при призначенні йому такого
суворого виду стягнення, як
позбавлення права керування
транспортними засобами, судом не було
враховано характер вчиненого
правопорушення, особу правопорушника,
ступінь його вини, майновий стан та
обставини, що пом'якшують його
відповідальність, а тому просив
змінити постанову судді та призначити
стягнення, не пов'язане з позбавленням
права керування транспортними
засобами.

Заслухавши доповідь судді,
правопорушника ОСОБА_1, який підтримав
подану апеляцію, просив постанову
судді змінити, перекваліфікувати його
дії з ч.4 ст.130 на ч.1 ст.130 КУпАП та
накласти стягнення у виді штрафу,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляції, вважаю, що
клопотання ОСОБА_1 про поновлення
строку підлягає до задоволення, а
апеляційна скарга до часткового
задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням, інакше як на
підставах і в порядку, встановлених
законом, а відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП
справа про адміністративне
правопорушення може бути розглянута за
відсутністю особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності за
це правопорушення, лише у випадках,
якщо є дані про своєчасне її сповіщення
про місце і час розгляду і якщо від неї
не надійшло клопотання про перенесення
розгляду справи.

Ці вимоги закону суддею не додержано.

Так, із постанови судді вбачається, що
ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді
справи, а в матеріалах справи відсутні
дані про те, що він повідомлений про час
та місце розгляду справи належним
чином, а також дані про те, що ним
подавалось клопотання про розгляд
справи без його участі. У матеріалах
справи не має даних про те, що судом у
встановлений законом строк ОСОБА_1
вручена копія постанови. У матеріалах
справи на зворотній стороні обкладинки
є дані про те, що ОСОБА_1 копію постанови
отримав тільки 04.04.2014 року. Зазначені
обставини перешкодили йому своєчасно
подати апеляційну скаргу на постанову,
тому причини пропуску такого строку на
її внесення визнаються поважними і
такий строк необхідно поновити.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП
апеляційний суд може дослідити нові
докази, які не досліджувались раніше,
якщо визнає обґрунтованим ненадання їх
до місцевого суду.

Так, в судовому засіданні суду
апеляційної інстанції ОСОБА_1 надав
пояснення про те, що він повідомив
інспектору ДАІ, який складав протокол
про адміністративне правопорушення у
відношенні нього, неправдиву
інформацію про те, що він вжив
алкогольні напої вже після
дорожньо-транспортної пригоди.
Насправді, він знаходився у стані
алкогольного сп'яніння ще під час
керування автомобілем до того, як
здійснив з'їзд у кювет. Надання
інспектору ДАІ неправдивої інформації
було пов'язано з тим, що він, ОСОБА_1,
вважав, що не буде нести
відповідальність за вживання
алкогольних напоїв після
дорожньо-транспортної пригоди. З часу
приїзду працівників ДАІ - о 04.30 год. та
до часу медичного огляду о 07.30 год. він
нікуди не відлучався, постійно
перебував на місці ДТП, що свідчить про
неможливість вживання ним спиртних
напоїв після дорожньо-транспортної
пригоди.

Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що він
повністю визнає свою вину у керуванні
транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння, щиро
розкаюється та зобов'язується в
подальшому не порушувати Закон.

Вважаючи обраний судом першої
інстанції вид стягнення надто суворим,
ОСОБА_1 пояснив, що його робота
безпосередньо пов'язана з
використанням автомобіля, оскільки він
на даний час проходить стажування на
посаду торгового агента в ПП «Чако».
Дана робота є його єдиним засобом
заробітку для існування та утримання
родини, яка складається з дружини
ОСОБА_1, яка перебуває у декретній
відпустці, та малолітньої доньки
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. За таких обставин,
позбавлення його права керування
автомобілем потягне за собою значне
погіршення матеріального становища
його родини.

В обґрунтування своїх доводів ОСОБА_1
надав копію свідоцтва про народження
дитини серії НОМЕР_2 від 11.12.2012 року та
копію свідоцтва про одруження серії
НОМЕР_3 від 10.09.2011 року.

Свідок ОСОБА_3, мешканець АДРЕСА_3,
зареєстрований АДРЕСА_4, суду пояснив,
що він разом з ОСОБА_1 12.02.2014 року в
м.Рахів, після закінчення робочого дня
вживали спиртні напої. Після чого він
повертаючись додому впав та зламав
ногу. ОСОБА_4 відвіз його до лікарні, де
наклали гіпс та повідомили що
необхідне оперативне втручання, яке
проводитьсь в лікарні м. Ужгорода.
ОСОБА_1 погодився відвезти його до
м.Ужгорода, однак в смт.Тересва, не
впоравшись з керуванням, з'їхав у кювет.
Після чого до них під'їхали працівники
міліції, які проїжджали поруч та склали
протокол про адміністративне
правопорушення. Про що ОСОБА_1
розмовляв з працівниками ДАІ та які
надавав пояснення, йому невідомо.

Враховуючи такі пояснення порушника та
свідка ОСОБА_3, які були невідомі суду
першої інстанції при розгляді справи
про адміністративне правопорушення у
відношенні ОСОБА_1 по суті, та причин
сумніватися в об'єктивності яких немає,
апеляційний суд вважає за необхідне
перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.4 ст.130
КУпАП як вживання водієм транспортного
засобу після дорожньо-транспортної
пригоди за його участі алкоголю до
проведення уповноваженою особою
медичного огляду з метою встановлення
стану алкогольного сп'яніння, на ч.1
ст.130 КУпАП як керування транспортним
засобом особою в стані алкогольного
сп'яніння, і відповідно до вимог ст.33
КУпАП, з урахуванням особи ОСОБА_1, його
майнового стану, обставин, що
пом'якшують його відповідальність, а
саме те, що до адміністративної
відповідальності притягується вперше,
визнає вину та щиро розкаюється, на
його утриманні перебувають дружина та
малолітня дитина, відсутністю в
матеріалах справи обставин, що
обтяжують його відповідальність,
апеляційний суд вважає, що
обґрунтованим буде застосування до
ОСОБА_1 адміністративного стягнення у
виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130
КУпАП.

Керуючисьст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне
оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково, постанову судді
Ужгородського міськрайонного суду від
14.03.2014 року щодо ОСОБА_1 про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП України
скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та
накласти на нього стягнення у виді
штрафу в розмірі 3400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 36,54 (тридцять шість гривень 54
коп.) - в дохід держави.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя:
В.В.Дацків