АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2014 року
м. Чернівці

Суддя судової палати у
кримінальних справах Апеляційного
суду Чернівецької області Підгорна
С.П., розглянувши з участю адвоката
ОСОБА_1 апеляційну скаргу адвоката
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на
постанову судді Глибоцького районного
суду Чернівецької області від 19
березня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Глибоцького
районного суду Чернівецької області
від 19 березня 2014 року до
адміністративної відповідальності за
ст.130 ч.1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1
непрацюючого, і на нього накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в сумі 4250 гривень в доход
держави.

Згідно постанови судді ОСОБА_2.
визнаний винуватим у тому, що він 20
січня 2014 року приблизно о 01 годині 05
хвилин в селі Коровія Глибоцького
району Чернівецької області керував
автомобілем ВАЗ-2108 з державним номером
НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння,
чим порушив вимоги п.2.9 Правил
дорожнього руху.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_1
просить постанову судді районного суду
відносно ОСОБА_2 скасувати та
провадження закрити, посилаючись на
відсутність подїї і складу
адміністративного правопорушення та
на недоведеність скоєння
правопорушення ОСОБА_2 Апелянт
посилається на те, що постанова судді є
незаконною, оскільки ґрунтується на
даних протоколу про адміністративне
правопорушення, який вважає неналежним
та недопустимим доказом, а також на те,
що в даному протоколі відсутні підписи
свідків, а також не долучені письмові
пояснення свідків, не зазначено про
роз'яснення правопорушнику його прав,
передбачених ст.268 КпАП України, не
вказані відомості про державну
реєстрацію та перевірку технічного
засобу «Драгер», відомості про дозвіл
Мінздраву та Держстандарту на
використання цього засобу. Крім того,
апелянт стверджує, що ОСОБА_2 заперечує
вживання 19 березня 2014 року спиртних
напоїв, заперечує свою відмову від
освідування у лікарській установі на
предмет виявлення стану алкогольного
сп'яніння, а також стверджує, що на його
вимогу йому не було надано послуг
адвоката, у зв'язку з чим пояснення
правопорушника в протоколі не є
достовірними. Посилається апелянт
також на порушення прав ОСОБА_2 на
участь у розгляді справи щодо нього
судом, оскільки він не був повідомлений
про день та час розгляду справи про
адміністративне правопорушення.

Справа № 33/794/55/14
Головуючий у І інстанції: Маковійчук
Ю.В.

Категорія: ст.130 ч.1 КпАП України
Доповідач: Підгорна С.П.

Заслухавши в судовому засіданні
апелянта адвоката ОСОБА_1, який
підтримав апеляційну скаргу,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
допитавши свідків відповідно до вимог
ч.7 ст.294 КпАП України та дослідивши
матеріали справи про адміністративне
правопорушення, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні
адміністративного правопорушення за
обставин, зазначених у постанові судді
районного суду, повністю доведена
дослідженими в судовому засіданні
доказами і його діям дана правильна
юридична оцінка.

Так, зі змісту протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 № 309193, складеного інспектором ДПС
5-го взводу РОПС ОСОБА_3 20 січня 2014 року
в селі Коровія Глибоцького району
Чернівецької області (а.с.1), ОСОБА_2 о 01
годині 05 хвилин цього числа в селі
Коровія керував автомобілем ВАЗ-2109 з
державним номерним знаком НОМЕР_1 у
стані алкогольного сп'яніння, що
підтверджено приладом «Драгер».
Відповідно до вимог діючого
законодавства при перевірці
правопорушника з застосуванням
приладу «Драгер» були присутні двоє
свідків, які ствердили даний факт
відповідними підписами. У результаті
тестування ОСОБА_2 за допомогою
газоаналізатора Alkotest 6810 «Драгер» АRВН
0668 встановлено у його крові 1,50 проміля
алкоголю. Зазначений прилад
сертифікований та пройшов повірку 10
вересня 2013 року (а.с. 28, 29, 32).

Допитані в суді апеляційної інстанції
у якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5
показали, що в ніч на 20 січня 2014 року
вони іхали легковим автомобілем з
міста Чернівців у бік Порубне. Їх на
початку села Коровія Глибоцького
району зупинили працівники ДАІ та
запросили бути свідками при перевірці
незнайомого їм водія на стан сп'яніння.
У їх присутності працівник ДАІ
зафіксував на відповідному приладі
наявність у того водія стану сп'яніння,
прилад показав 1,50 проміля, про що вони
підписами ствердили у наданому їм
протоколі.

Свідок ОСОБА_3 показав, що він як
інспектор окремої роти
дорожньо-патрульної служби 5 взводу у
складі групи інспекторів 20 січня 2014
року зупинили ОСОБА_2, він нього йшов
запах алкоголю і вони, запросивши
проїжджаючих мимо на автомобілі
свідків, запропонували ОСОБА_2
тестування на стан сп'яніння за
допомогою приладу «Драгер». У
результаті було встановлено стан
сп'янінні водія, складений
адміністративний протокол, де всі
розписались і ОСОБА_2 власноручно

написав, що вживав горілку та що
відмовляється їхати на освідування до
лікарської установи. Один екземпляр
складеного протоколу він надав
правопорушнику разом з тимчасовим
посвідченням водія.

З показань допитаного апеляційною
інстанцією свідка ОСОБА_6 видно, що він
в ніч з 19 на 20 січня 2014 року їхав з
ОСОБА_2 автомашиною останнього до міста
Чернівців, в селі Коровія Глибоцького
району перед тролейбусною зупинкою
автомашина була зупинена працівниками
ДАЇ. Він вийшов з салону автомобіля на
тролейбусній зупинці і з відстані
приблизно 30 метрів спостерігав, що
ОСОБА_2 зупинився біля двох
автомобілів, в т.ч з працівниками ДАЇ,
та щось підписував на капоті
автомобіля.

Твердження апелянта про допущені
інспектором ДПС порушення вимог закону
при складанні протоколу про
адміністративне правопорушення не
відповідають дійсності, оскільки
тестування правопорушника проведено з
участю свідків, підписи яких наявні у
протоколі про адміністративне
правопорушення, ОСОБА_2 роз'яснені його
права та обов'язки, передбачені ст.63
Конституції України та ст.268 КпАП
України, про що свідчить зміст
протоколу та відповідний підпис
правопорушника, який також власноручно
у протоколі зазначив, що він керував
автомобілем після того, як випив сто
грамів горілки, а також зазначив про
відмову їхати для медичного обстеження
на стан сп'яніння. Безпідставними є
посилання апелянта на відсутність у
справі відомостей про державну
реєстрацію та перевірку технічного
засобу «Драгер», відомостей про дозвіл
Мінздраву та Держстандарту на
використання цього засобу, оскільки в
матеріалах справи наявні відповідні
документи, які спростовують доводи
апелянта (а.с.28-32).

Крім того, не відповідають дійсності та
є безпідставними посилання апелянта на
те, що свідків під час складання
адміністративного протоколу 20 січня 2014
року не було та перевірка ОСОБА_2 на
стан сп'яніння з застосуванням приладу
«Драгер» взагалі не проводилось

Неспроможними вважаю також посилання
апелянта на порушення прав ОСОБА_2 в
частині незабезпечення послугами
адвоката та на безпосередню участь у
розгляді справи щодо нього судом,
оскільки ОСОБА_2 20 січня 2014 року
працівниками ДАІ не затримувався, а
тому закон не передбачає обов'язкової
участі адвоката у випадках складання
адміністративного протоколу, а також
у матеріалах справи наявні відомості
про те, що ОСОБА_2 та його представник
адвокат ОСОБА_1 були своєчасно та
належним чином повідомлені про день та
час розгляду справи про
адміністративне правопорушення
районним судом (а.с. 3, 5, 6).

За таких обставин вважаю, що
суддя суду першої інстанції прийшов
до правильного висновку про те, що
ОСОБА_2 вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ст.130 ч.1
КпАП України, тобто керував
транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння, що
підтверджується як протоколом про
вчинення адміністративного
правопорушення, так і зібраними та
дослідженими в судовому засіданні
доказами.

При накладенні адміністративного
стягнення районний суд врахував
характер вчиненого правопорушення,
особу винного, стан його здоров'я,
обставини справи та прийшов до
правильного висновку про те, що
необхідним і достатнім буде
застосування адміністративного
стягнення у виді штрафу.

Враховуючи наведене, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції не вбачається, а тому вважаю
за необхідне відмовити в задоволенні
апеляційної скарги адвоката ОСОБА_1,
поданої в інтересах ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову судді Глибоцького
районного суду Чернівецької області
від 19 березня 2014 року про визнання
ОСОБА_2 винуватим у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України,
залишити без змін, а апеляційну скаргу
адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 -
без задоволення.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Чернівецької області
С.П.Підгорна.