Справа № 487/1657/14-п 26.05.2014 26.05.2014 26.05.2014
Номер провадження: 33/784/111/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року апеляційний суд
Миколаївської області у складі:

Головуючого:
Ржепецького О.П.

за участю секретаря судового
засідання: Рябеженко А.А.

захисника:
ОСОБА_1

розглянув справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
та доповненнями до неї особи,
притягнутої до адміністративної
відповідальності, ОСОБА_2 на постанову
судді Заводського районного суду м.
Миколаєва від 01.04.2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Керч,
АРК, мешканця АДРЕСА_1,

- притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами на строк два
роки без оплатного вилучення
транспортного засобу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в дохід
держави судовий збір в розмірі 36,54 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної
скарги особи, притягнутої до
адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
постанову суду скасувати, а
провадження у справі закрити у зв'язку
з відсутністю події та складу
адміністративного правопорушення.

Зазначає, що справу розглянуто судом
без його участі всупереч вимогам ст. 268
КУпАП та він жодного разу не отримував
судової повістки чи повідомлення від
суду про розгляд справи. Крім того,
вказує, що 31.03.14р

звертався до суду з проханням завчасно
повідомити про дату судового засідання
для надання йому можливості
скористатися послугами захисника

Провадження № 33/784/111/14
Головуючий у суді 1-ї інст.
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП України
Корнешова Т.В.

Головуючий апеляційного
суду:

Ржепецький О.П.

та забезпечення можливості його участі
в судовому засіданні у зв'язку з
неможливістю з'явитися до суду за
станом здоров'я, однак, суд розглянув
справу у його відсутність.

Вказує, що не згоден з протоколом
про адміністративне правопорушення,
оскільки всупереч вимогам п. 3 Порядку
направлення водіїв транспортних
засобів для проведення огляду з метою
виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, і проведення такого
огляду, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.12.2008
року № 1103 передбачено, що огляд на стан
сп'яніння проводиться у повноваженою
особою Державтоінспекції на місці
зупинки транспортного засобу з
використанням спеціальних технічних
засобів, дозволених до застосування
МОЗ і Держспоживстандартом. Вказує, що
при проведенні огляду на місці зупинки
інспектором не запропонував жодного
технічного засобу для перевірки на
стан сп'яніння.

Стверджує, що в момент зупинки він
не перебував в стані сп'яніння, не
відмовлявся від проходження в
установленому законом огляду на стан
сп'яніння, а відмовився від
безпідставної пропозиції інспектора
їхати до медичного закладу.

Крім того, вважає постанову не
мотивованою щодо висновків про
наявність його вини у скоєнні
правопорушення.

В доповненнях до апеляційної
скарги посилається на те, що ані в
постанові суду першої інстанції, ні в
протоколі не зафіксовано, які саме його
дії свідчать про відмову від
проходження медичного огляду на стан
сп'яніння, відсутні пояснення свідків з
вказівкою на ці дії. Крім того, на його
думку, суд виявив спрощений підхід до
розгляду справи, не допитавши свідків
в судовому засіданні.

Встановлені судом першої інстанції
обставини.

9 лютого 2014 року о 01 год. 05 хв. ОСОБА_2
керував транспортним засобом «Рено»,
державний номер НОМЕР_1 в м. Миколаєві
по вул. М. Морська на перехресті вул.
Чигрина з явними ознаками наркотичного
сп'яніння (млява мова, тремтіння тіла,
зіниці ока мляво реагували на світло),
від проходження медичного огляду в
медичному закладі відмовився в
присутності двох свідків, чим порушив
п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Встановлені судом апеляційної
інстанції обставини.

Заслухавши пояснення особи,
притягнутої до адміністративної
відповідальності, ОСОБА_2 та його
захисника на підтримку апеляційної
скарги, які просили скасувати
постанову суду та закрити провадження
по справі, у зв'язку з відсутністю події
та складу адміністративного
правопорушення, думку прокурора, який
просив залишити постанову суду без
зміни, вивчивши матеріали справи
вважаю, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП
справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу
може бути розглянуто лише у випадках,
коло є дані про своєчасне її сповіщення
про місце і час розгляду справи і якщо
від неї не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

Як видно з матеріалів справи (а/с
26), ОСОБА_2 31.03.2014 року звертався до суду
з заявою про завчасне повідомлення про
дату судового засідання для надання
можливості скористатися послугами
захисника та забезпечення його участі
в судовому засіданні та повідомив, що
не може з'явитися до суду , оскільки
зламав ногу, на підтвердження чого
надав копію листка непрацездатності.

Однак суд, в порушення вимог, ст. 268
КУпАП розглянув справу у відсутності
особи, притягнутої до адміністративної
відповідальності.

За таких обставин, рішення суду не
можна вважати законним, тому воно
підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд вважає, що вина ОСОБА_2 в
скоєнні правопорушення, передбаченого
ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується такими
доказами.

09.02 2014 року відносно ОСОБА_2 складений
протокол серії АВ2 № 526278 про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідно
до якого він 09.02.2014 року о 01 год. 05 хв.
керував транспортним засобом «Рено»,
державний номер НОМЕР_1, в м. Миколаєві
по вул. М.Морська - на перехресті вул.
Чигрина з явними ознаками наркотичного
сп'яніння, а саме, млява мова, тремтіння
тіла, мляве реагування на світло зіниць
ока. В порушення п. 2.5 Правил дорожнього
руху України відмовився від
проходження огляду на стан сп'яніння в
медичному закладі в присутності двох
свідків. Цей факт підтверджується
письмовими поясненнями свідків та
зафіксованими в протоколі даними, а
також те, що ОСОБА_2 відмовився від
підпису складеного протоколу, від дачі
пояснень та отримання його копії.

Тому доводи апелянта про відсутність
доказів по справі, позбавлені підстав.

Посилання апелянта на те, що при
проведенні огляду на місці зупинки
інспектор зобов'язаний був
запропонувати технічний засіб для
перевірки на стан сп'яніння
спростовуються наступним.

Відповідно до Інструкції про виявлення
у водіїв транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції,
затвердженої наказом МВС , МОЗ України
від 09.09.2009 року № 400/666, у разі наявності
підстав вважати, що водій
транспортного засобу перебуває у стані
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції,
згідно із ознаками, визначеними у п. 1.4
розділу 1 цієї Інструкції (ознаки
наркотичного сп'яніння), уповноважена
особа Державтоінспекції МВС направляє
цю особу до найближчого закладу
здоров'я, забезпечуючи туди доставку
цих осіб. Згідно п. 3.7 розділу 3 вказаної
Інструкції проведення лабораторних
досліджень на визначення наркотичного
засобу або психотропної речовини
обов'язкове.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції та в письмових поясненнях,
наданих суду першої інстанції, ОСОБА_2
вказав, що він дійсно відмовився від
проходження медичного огляду у
медичному закладі, посилаючись на те,
що він повинен бути проведений на місці
зупинки. Це підтвердили свідки,
письмові пояснення яких містяться в
матеріалах справи та підтверджується
зафіксованими даними в протоколі про
адміністративне правопорушення, що є
підставою для притягнення порушника до
адміністративної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_2 слід визнати
винним у порушенні вимог п. 2.5 Правил
дорожнього руху України.

Оскільки ОСОБА_2 повторно протягом року
вчинив правопорушення, передбачене ч. 1
ст. 130 КУпАП, то його дії вірно
кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до п. 7 ст. 247
КУпАП провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю в зв'язку із
закінченням строків, передбачених ст. 38
цього кодексу.

Згідно ст. 38 КУпАП адміністративне
стягнення може бути накладено не
пізніш як через три місяці з дня
вчинення правопорушення, а при
триваючому правопорушенні - не пізніш,
як через три місяці з дня його
виявлення.

ОСОБА_2 вчинив правопорушення 09.02.2014
року, і на 26.05.2014 року витік тримісячний
термін.

Враховуючи те, що на момент розгляду
справи в апеляційній інстанції
закінчились строки накладення
адміністративного стягнення,
передбачені ст. 38 КУпАП, провадження по
справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 38, 247, 294 КУпАП , суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Заводського районного суду
м. Миколаєва від 01.04.2014 року відносно
ОСОБА_2 скасувати.

Постановити нову постанову, якою
визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130
КУпАП.

Провадження у справі закрити на
підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з
закінченням строків накладення
адміністративного стягнення,
передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуючий :