П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к
р а ї н и

22.05.2014
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської
області в особі судді Гошовського Г.М.
за участі особи, яка притягувалася до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_1, його захисника - адвоката
ОСОБА_2, прокурора Малицького С.І.,
розглянув справу, в якій ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець
АДРЕСА_1, що працює на посаді сільського
голови с. Терново, притягнутий до
адміністративної відповідальності як
такий, що вчинив правопорушення,
передбачене ст. 172-7 КУпАП.

Як зазначено у протоколі про
адміністративне правопорушення ОСОБА_1
обіймаючи посаду сільського голови с.
Тернове Тячівського району в грудні 2012
року не вжив заходів щодо недопущення
будь-якої можливості виникнення
конфлікту інтересів та порушив вимогу
щодо невідкладного повідомлення
відповідної ради про наявність
конфлікту інтересів за таких обставин.

У лютому 2013 року до Тернівської
сільської ради звернувся син ОСОБА_1 -
ОСОБА_3 з заявою про дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки площею 0,0946
га по АДРЕСА_2 для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, яку
ОСОБА_1 передав на розгляд земельної
комісії, 15.02.2013 був присутній на 17 сесії
Тернівської сільської ради VІ
скликання, яка проголосувала за
надання ОСОБА_3 такого дозволу і
затвердила проект, та підписав рішення
сільської ради про затвердження
проекту.

Після скасування цього рішення сесії
за поданням прокурора ОСОБА_3. 15.07.2013
повторно звернувся з заявою про дозвіл
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення у власність земельної
ділянки площею 0,0946 га по АДРЕСА_2 для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, а ОСОБА_1 того ж дня
передав її на розгляд земельної
комісії. Того ж дня за присутності
останнього Тернівська сільська рада на
19 сесії VІ скликання, проголосувала за
надання ОСОБА_3 такого дозволу і
затвердила проект, а ОСОБА_3 підписав її
рішення про затвердження проекту.

У квітні 2013 року до Тернівської
сільської ради звернувся батько ОСОБА_1
- ОСОБА_4 з заявою про дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки площею 0,1258
га в урочищі «Діброва» для будівництва
і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, яку
ОСОБА_1 передав на розгляд земельної
комісії, на порушення ч.4 ст. 116
Земельного Кодексу України 19.04.2013 на 18
сесії Тернівської сільської ради VІ
скликання, голосував за надання ОСОБА_4
такого дозволу та підписав рішення
сільської ради про його надання.

Постановою судді Тячівського
районного суду від 01.04.2014 провадження в
справі закрито. Суддя визнав доведеним
скоєння ОСОБА_1 діянь, передбачених ст.
172-7 КУпАП за обставин, зазначених у
протоколі про адміністративне
правопорушення, однак вважав їх
малозначними, а тому звільнив ОСОБА_1
від адміністративної відповідальності
та обмежився усним зауваженням щодо
нього. Послався на те, що ОСОБА_1
користується заслуженим авторитетом
серед колег по роботі та односельців,
добре ставиться до виконання своїх
службових обов'язків, що п'ять свідків,
які є депутатами Тернівської сільської
ради, підтвердили свою обізнаність про
його родинні зв'язки з ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
що обставин, які обтяжували б його
відповідальність, та шкідливих
наслідків для держави, суспільства і
окремих громадян від його діянь не
настало.

В апеляції на цю постанову ОСОБА_1
вказує, що ст. 172-7 КУпАП передбачено
відповідальність за неповідомлення
про наявність конфлікту інтересів
безпосереднього керівника, якого
голова сільської ради не має, що закон
не вимагає саме письмового
повідомлення про конфлікт інтересів і
що землевпорядник сільської ради
повідомив склад земельної комісії на
її засіданні і депутатів сільської
ради на сесії про його родинні зв'язки з
ОСОБА_3 і ОСОБА_4. Стверджує також, що в
кожному випадку він, як голова
сільської ради, головував на сесіях,
проте за рішення в інтересах своїх
батька і сина не голосував. Просить
постанову суду першої інстанції
скасувати, а провадження в справі
закрити за відсутністю в діянні складу
адміністративного правопорушення.

Старший прокурор відділу нагляду
за додержанням законів у сфері
протидії корупції та процесуального
керівництва у кримінальних
провадженнях про корупційні
правопорушення прокуратури
Закарпатської області Малицький С.І.,
який брав участь у розгляді справи
судом першої інстанції, у своїй
апеляції просить постанову скасувати і
прийняти нову, якою накласти на ОСОБА_1
адміністративне стягнення в межах
санкції ст. 172-7 КУпАП. Стверджує, що
Законом України «Про засади
запобігання і протидії корупції»
передбачено обов'язок службових осіб
саме письмово повідомляти
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів, що
настання шкідливих наслідків не є
ознакою правопорушення, передбаченого
ст. 172-7 КУпАП, а воно, з огляду на ступінь
суспільної небезпечності корупційних
правопорушень, не може бути визнано
малозначним.

Апеляційний суд заслухав пояснення
ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2, які
заперечили проти апеляційних вимог
прокурора, підтримали апеляційні
вимоги ОСОБА_1 і наголосили на тому, що
дача дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки не є
повноваженням голови сільської ради і
тому в даному випадку конфлікту
інтересів не було; промову прокурора на
підтримання його апеляційної скарги,
перевірив матеріали справи, доводи
апеляційних скарг і приходить до
переконання, що вони підлягають до
часткового задоволення з таких
підстав.

Порушення вимог щодо
повідомлення про конфлікт інтересів
підпадає під ознаки правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП у випадках,
коли суб'єкт правопорушення (особа,
зазначена у статті 4 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції») не повідомляє
безпосереднього керівника про
суперечність між його особистими
інтересами та його службовими
повноваженнями, наявність яких може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи невчинення дій під
час виконання наданих йому службових
повноважень.

Зі змісту пункту 2 примітки до ст.
172-7 КУпАП випливає, що якщо суб'єкт
правопорушення з використанням
службових повноважень вже вплинув на
об'єктивність або неупередженість
рішення або на вчинення чи невчинення
дій під час виконання наданих йому
службових повноважень, то ці діяння вже
виходять за межі складу
адміністративного правопорушення і, в
залежності від наслідків, можуть
містити ознаки кримінального
правопорушення.

Відповідно до ст. 12-1 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» у разі
виникнення конфлікту інтересів
протягом строку здійснення
повноважень сільський голова
зобов'язаний негайно доповісти про це
відповідній раді та вжити всіх
необхідних заходів, спрямованих на
запобігання конфлікту інтересів.

Отже, при вирішення питання про
винність ОСОБА_1 в учиненні
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП слід виходити з того, чи був він,
суб'єктом такого правопорушення, чи
могли його особисті інтереси вплинути
на об'єктивність або неупередженість
прийняття рішень про надання дозволів
на розробку проектів землеустрою щодо
відведення у власність земельних
ділянок його синові та батькові, а якщо
могли, то чи доповів він сільській раді
про суперечність між його особистими
інтересами та службовими
повноваженнями, і чи вжив він всіх
необхідних заходів, спрямованих на
запобігання конфлікту інтересів.

В протоколі про адміністративне
правопорушення (а.с. 1-5) стверджується
про доведеність наявними в справі
доказами, що ОСОБА_1, як посадова особа
органу місцевого самоврядування, є
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення; що його
особисті інтереси могли вплинути на
об'єктивність або неупередженість
прийняття рішень про надання дозволів
на розробку проектів землеустрою щодо
відведення у власність земельних
ділянок його синові - ОСОБА_3 та
батькові - ОСОБА_4; що про суперечність
між його особистими інтересами та його
службовими повноваженнями він
сільській раді не доповів, а отже
замість заходів, спрямованих на
запобігання конфлікту інтересів, бажав
використати своє службове становище
для сприяння інтересам зазначених
осіб.

В разі, якщо ці рішення завдяки
його діям були необ'єктивними або
упередженими, зашкодили державним чи
громадським інтересам або
охоронюваним законом правам і
інтересам інших громадян, то такі дії
за своїм негативним впливом на
нормальну діяльність органу місцевого
самоврядування, на його престиж та
авторитет можуть бути визнані
суспільно небезпечними, такими, що
суперечили інтересам служби і завдали
істотної шкоди цим правам і інтересам,
а отже містять ознаки кримінального
правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 253 КУпАП якщо
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення орган
(посадова особа) прийде до висновку, що
в порушенні є ознаки кримінального
правопорушення, він передає матеріали
прокурору або органу досудового
розслідування. При цьому суд, як це
передбачено ч.2 ст.284 КУпАП, виносить
постанову про закриття справи про
адміністративне правопорушення

Керуючись ст. ст. 253, 284, 294 КУпАП,
апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги особи, яку
притягнуто до адміністративної
відповідальності - ОСОБА_1 і старшого
прокурора відділу нагляду за
додержанням законів у сфері протидії
корупції та процесуального
керівництва у кримінальних
провадженнях про корупційні
правопорушення прокуратури
Закарпатської області Малицького С.І.
задовольнити частково, постанову судді
Тячівського районного суду від 01.04.2014,
якою закрито провадження в справі щодо
ОСОБА_1 про адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 172-7
КУпАП, як малозначне, скасувати,
провадження в справі про
адміністративне правопорушення
закрити.

Матеріали про порушення передати
прокуророві Тячівського району, як про
таке, що містить ознаки кримінального
правопорушення.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя:
Гошовський Г.М