П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2014 року суддя Пролетарського
районного суду м. Донецька Майданніков
О.І. розглянувши матеріали справи про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, уродженця м. Моспіно,
Донецької області, працюючого на
посаді директора Товариства з
обмеженою відповідальністю
"МИСЛИВЕЦЬ-РИБАЛКА", ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, проживаючого та
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2014 року посадовою особою
Територіальної державної інспекції з
питань праці в Донецькій області була
проведена планова перевірка
додержання вимог чинного трудового
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
Товаристві з обмеженою
відповідальністю "МИСЛИВЕЦЬ-РИБАЛКА". В
результаті чого було виявлено
порушення вимог чинного трудового
законодавства з вини директора ТОВ
""МИСЛИВЕЦЬ-РИБАЛКА" ОСОБА_1, а саме: в
порушення вимог ч.1 ст. 11, ст.ст. 10, 17 КЗпП
України та ст. 2 Закону України "Про
колективні договори та угоди" № 3356, на
підприємстві не укладався колективний
договір хоча мали місце всі ознаки для
його укладання - використання найманої
праці та статус юридичної особи; при
перевірці виявлено порушення, яке
відображено у підпункті 5.1.3 пункту 5.1
мінімальні гарантії в оплаті праці,
оплата праці за фактично виконану
роботу розділу 5 Оплата праці
уніфікованої форми Акту щодо тарифної
сітки сформованої з урахуванням
міжкваліфікаційних ( міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок ( посадових окладів); на
підприємстві не встановлені
кваліфікаційні розряди, посадові
оклади встановлені без врахування
диференціації відносно займаної
посади, кваліфікації, що свідчить про
порушення вимог ст.. 96 КЗпП України, ч.3
ст. 6 Закону України "Про оплату праці", а
саме тарифна сітка сформована без
урахування міжкваліфікаційних
(міжпосадових) співвідношень розмірів
тарифних ставок ( посадових окладів) та
співвідношень до посадового окладу
більш кваліфікованого працівника до
менше кваліфікованого; крім того,
нарахування заробітної плати на
підприємстві з початку року
проводилось з порушенням вимог ст.ст.
96,97 КЗпП України та ст.ст. 5,7,11.14 Закону
України " Про оплату праці"; виявлено
порушення, яке відображено у
підпунктах 5.1.4 та 5.2.1 розділу 5 Оплати
праці уніфікованої форми Акту
встановлено: що колективний договір на
підприємстві не укладений, та умови
оплати праці не погоджені з виборним
органом первинної профспілкової
організації (профспілковим
представником), що представляє
інтереси більшості працівників ,а у
разі його відсутності - з іншим
уповноваженим на представництво
трудовим колективом органом, що
свідчить про порушення вимог ч.2 ст. 97
КЗпП України, ч.1 ст. 15 Закону України
"Про оплату праці", відповідно до яких
власник або уповноважений ним орган не
має права в односторонньому порядку
приймати рішення з питань оплати праці,
що погіршують умови, встановлені
законодавством, угодами, колективними
договорами; виявлено порушення, яке
відображено у підпункті 5.6.1. пункту 5.6.
строки виплати заробітної плати
розділу 5 оплати праці уніфікованої
форми Акту, щодо своєчасності виплати
заробітної плати, а також відповідно до
довідки про виплату заробітної плати,
наданої на підприємстві виплата
заробітної плати проводиться один раз
на місяць, що порушує вимоги ч.ч. 1,2 ст. 115
КЗпП України та ч.1 ст. 24 Закону України
"Про оплату праці"; порушення підпункту
5.6.2 пункту 5.6. Строки виплати

заробітної плати розділу 5 Оплати праці
уніфікованої форми Акту, у частині
нарахування розміру заробітної плати
за першу половину місяця не менше
оплати за фактично відпрацьований час
з розрахунку тарифної ставки (
посадового окладу) працівника,
відповідно до відомостей нарахування
та виплати заробітної плати за
вересень 2013 року по січень 2014 року
заробітна плата за першу половину
місяця нараховується та не
виплачується взагалі, що суперечить
вимогам ч.3 ст. 115 КЗпП України та ч.3 ст.
24 Закону України "Про оплату праці",
тобто нарахування та виплата
заробітної плати проводиться один раз
на місяць; порушення, яке відображено у
підпункті 5.6.3 пункту 5.6. Строки виплати
заробітної плати розділу оплата праці
уніфікованої форми Акту, у частині
виплати заробітної плати працівникам
за весь час щорічної відпустки не
пізніше ніж за три дні до початку
відпустки, виплата заробітної плати за
весь час щорічно відпустки проводиться
з порушенням вимог ч.4 ст. 115 КЗпП
України, ст.. 21 Закону України "Про
відпустки", відповідно до яких виплата
заробітної плати за весь час чергової
щорічно відпустки повинна
сплачуватися не пізніш ніж за три дні
до її початку.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у
скоєні адміністративного
правопорушення за ч.1 ст. 41 КУпАП не
визнав у повному обсязі та попросив
надати час для підготовлення пояснень
за допомогою свого захисника ОСОБА_2. У
судове засідання, яке відбулося 19.05.2014
року правопорушник та його захисник до
судового засідання не з'явились, про
час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомили. За
таких обставин приходжу до висновку
про можливість розгляду справи за
відсутності правопорушника та
захисника.

Перевіривши матеріали справи,
знаходжу, що ОСОБА_1 вчинив
правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41
КУпАП, а саме, порушення встановлених
термінів виплати заробітної плати, а
також інші порушення вимог
законодавства про працю, що
підтверджується:

- протоколом про адміністративне
правопорушення № 05-01-055/0008 від 26 лютого
2014 року (а. с. 2-6);

- актом перевірки додержання суб'єктами
господарювання законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 05-01-055/008,
відповідно до якого встановлено
наступне.

При перевірці виявлено порушення,
яке відображено у підпункті 2.2.1 пункту
2.1. Наявність колективного договору
розділу 2 Колективний договір
уніфікованої форми Акту встановлено:
виробничі, трудові і
соціально-економічні відносини і
узгодження інтересів трудящих,
власників та уповноважених ними
органів на Підприємстві не
урегульовані. Відповідно до вимог ст.
ст. 10, 11, 17 КЗпП України та ст. 1 Закону
України "Про колективні договори і
угоди" колективний договір, угода
укладаються на основі чинного
законодавства, прийнятих сторонами
зобов'язань з метою регулювання
виробничих, трудових і
соціально-економічних відносин і
узгодження інтересів трудящих,
власників або уповноважених ними
органів. Статтею 11 КЗпП України, ст. 2
Закону України "Про колективні
договори і угоди" передбачено, що
колективний договір укладається на
підприємствах, в установах,
організаціях незалежно від форм
власності і господарювання, які
використовують найману працю і мають
право юридичної особи. Відповідно до
вимог ст. 17 КЗпП України на
новоствореному підприємстві, в
установі, організації колективний
договір укладається за ініціативою
однієї із сторін у тримісячний строк
після реєстрації підприємства,
установи, організації, якщо
законодавством передбачено
реєстрацію, або після рішення про
заснування підприємства, установи,
організації, якщо не передбачено їх
реєстрацію. В порушення вимог ч. 1 ст. 11
ст. ст. 10,17 КЗпП України та ст. 2 Закону
України "Про колективні договори та
угоди" № 3356, на підприємстві не
укладався колективний договір хоча
мали місце всі ознаки для його
укладення - використання найманої
праці та статус юридичної особи.

При перевірці виявлено порушення,
яке відображено у підпункті 5.1.3 пункту
5.1 Мінімальні гарантії в оплаті праці,
оплата праці за фактично виконану
роботу розділу 5 Оплата праці
уніфікованої форми Акту щодо тарифної
сітки сформованої з урахуванням
міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів). Для
перевірки надано штатний розпис
підприємства, затверджений директором
підприємства наказом № 2 від 03.01.2014р.
Згідно штатного розкладу підприємства
посадові оклади працівників
встановлені: директору - 1218,00 грн.;
головному бухгалтеру - 1 218,00 грн.;єгерю -
1 218,00 грн. Перевіркою встановлено
порушення в частині диференціації
заробітної

плати. Так, на час перевірки розмір
посадового окладу директору, головному
бухгалтеру встановлено на рівні єгеря,
якому до речі не визначено
кваліфікаційного розряду. Таким чином,
на підприємстві фактично зрівняно
оплату праці кваліфікованого та
некваліфікованого працівника. На
підприємстві не встановлені
міжкваліфікаційні розряди посадові
оклади встановлені без урахування
диференціації відносно займаної
посади, кваліфікації, що свідчить про
порушення вимог ст. 96 КЗпП України, ч.3
ст. 6 Закону України "Про оплату праці", а
саме тарифна сітка сформована без
урахування міжкваліфікаційних
(міжпосадових) співвідношень розмірів
тарифних ставок (посадових окладів) та
співвідношень до посадового окладу
більш кваліфікованого працівника до
менше кваліфікованого. Так, згідно з
вимогами ст. 96 КЗпП України формування
тарифної сітки (схеми посадових
окладів) провадиться на основі
тарифної ставки робітника першого
розряду, яка встановлюється у розмірі,
що перевищує законодавчо встановлений
розмір мінімальної заробітної плати,
та міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів). Крім того,
нарахування заробітної плати на
Підприємстві з початку року
проводилося з порушенням вимог ст. 96, 97
КЗпП України та ст. ст. 5, 7,11,14 ЗУ "Про
оплату праці". Згідно до преамбули
Закону України "Про оплату праці", він
визначає економічні, правові та
організаційні засади оплати праці
працівників, які перебувають у
трудових відносинах, на підставі
трудового договору з підприємствами,
установами, організаціями усіх форм
власності та господарювання (далі -
підприємства), а також з окремими
громадянами та сфери державного і
договірного регулювання оплати праці і
спрямований на забезпечення
відтворювальної і стимулюючої функцій
заробітної плати. Відповідно до вимог
ст. 95 КЗпП України мінімальна заробітна
плата - це законодавчо встановлений
розмір заробітної плати за просту,
некваліфіковану працю, нижче якого не
може провадитися оплата за виконану
працівником місячну, погодинну норму
праці (обсяг робіт). Відповідно до вимог
ст. 96 КЗпП України, ст. 6 ЗУ "Про оплату
праці", основою організації оплати
праці є тарифна система оплати праці,
яка включає тарифні сітки, тарифні
ставки, схеми посадових окладів і
тарифно-кваліфікаційні характеристики
(довідники). Віднесення виконуваних
робіт до певних тарифних розрядів і
присвоєння кваліфікаційних розрядів
робітникам провадиться власником або
уповноваженим ним органом згідно з
тарифно-кваліфікаційним довідником за
погодженням з виборним органом
первинної профспілкової організації
(профспілковим представником). Тарифна
сітка (схема посадових окладів)
формується на основі тарифної ставки
робітника першого розряду, яка
встановлюється у розмірі, що перевищує
законодавчо встановлений розмір
мінімальної заробітної плати. Тобто,
тарифна ставка робітника першого
розряду, у даному випадку визначена як
основа схеми посадових окладів за
кваліфіковану працю, та повинна бути
вища за розмір мінімальної заробітної
плати визначеної законодавством.
Вимогами ст. 97 КЗпП України визначено,
що форми і системи оплати праці, норми
праці, розцінки, тарифні сітки, ставки,
схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами, установами,
організаціями самостійно, однак з
дотриманням норм і гарантій,
передбачених законодавством,
генеральною та галузевими
(регіональними) угодами. Вимогами ст.
Закону України "Про оплату праці"
визначено, що організація оплати праці
здійснюється на підставі: законодавчих
та інших нормативних актів;
генеральної угоди на державному рівні;
галузевих, регіональних угод;
колективних договорів; трудових
договорів. Відповідно до вимог ст. 11 ЗУ
"Про оплату праці", мінімальні розміри
ставок (окладів) заробітної плати, як
мінімальні гарантії в оплаті праці,
визначаються генеральною угодою.
Відповідно до вимог ст. 7 ЗУ "Про оплату
праці" законодавство про оплату праці
ґрунтується на Конституції України і
складається з Кодексу законів про
працю України, цього Закону, ЗУ "Про
колективні договори і угоди", Закону
України "Про підприємства в Україні" та
інших актів законодавства України.
Відповідно до вимог ст. 43 Конституції
України кожен має право на працю, що
включає можливість заробляти собі на
життя працею, яку він обирає або на яку
вільно погоджується. Право на
своєчасне одержання винагороди за
працю захищається законом. Відповідно
до вимог ст. 13 Конституції України усі
суб'єкти права власності рівні перед
законом. При цьому, відповідно до ст. 9
КЗпП України умови договорів про працю,
які погіршують становище працівників
порівняно з законодавством України про
працю, є недійсними. Відповідно до
вимог ст.3 КЗпП України законодавство
про працю регулює трудові відносини
працівників усіх підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, виду діяльності і галузевої
належності, а також осіб, які працюють
за трудовим

договором з фізичними особами. У
відповідності із ст. 15 ЗУ "Про оплату
праці" форми і системи оплати праці,
норми праці, розцінки, тарифні сітки,
схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами у колективному
договорі з дотриманням норм і гарантій,
передбачених законодавством,
генеральною та галузевими
(регіональними) угодами. Дія
Регіональної угоди між
Донецькою облдержадміністрацією,
профспілковими об'єднаннями Донецької
області та Донецької обласною
організацією роботодавців на 2011-2012
роки поширюється на підприємства,
установи, організації що розташовані в
Донецькій області. Положеннями
Регіональної угоди між Донецькою
облдержадміністрацією, профспілковими
об'єднаннями Донецької області та
Донецькою обласною організацією
роботодавців на 2011-2012 роки передбачено
вважати за мінімальні гарантії в
оплаті праці: тарифна ставка робочого
першого розряду в розмірі не нижче 120
відсотків, мінімальної заробітної
плати, встановленої законодавством
України, з урахуванням регіонального
коефіцієнту 1,15, якій враховує
перевищення прожиткового мінімуму в
Донецькій області над встановленим
законодавством (крім бюджетної сфери);
місячна тарифна ставка (оклад)
некваліфікованих працівників, що не
може бути нижче за розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої
законодавство України, з урахуванням
регіонального коефіцієнту 1,15, якій
враховує перевищення прожиткового
мінімуму в Донецькій області над
встановленим законодавством (крім
бюджетної сфери); забезпечити
встановлення розміру посадового
окладу техніка (без категорії) не нижче
рівня місячної ставки кваліфікованого
робочого третього розряду. Таким чином,
посадовий оклад працівника першого
розряду враховуючи мінімальну
заробітну плату встановлену: з 01.01.13 р. -
1 147,00 грн., з урахуванням коефіцієнтів
Регіональної угоди повинен становити
не менше 1 147,00 х 1,2 х 1,15 = 1582,86 грн.; з 01.12.13
р. - 1 218,00 грн., з урахуванням
коефіцієнтів Регіональної угоди
повинен становити не менше 1218,00 х 1,2 х 1,15
= 1 680,84 грн., що вже перевищує рівень
посадових окладів директора, головного
бухгалтера, єгеря, які встановлені на
підприємстві на рівні - 1 218,00 грн.
Враховуючи мінімальні коефіцієнти
міжпосадових окладів керівників,
професіоналів і фахівців, встановлених
Регіональною угодою, посадовий оклад
головного бухгалтера повинен
становити не менше ніж 1 680,84 х 2,1 =3 529,76
грн., посадовий оклад директора повинен
становити не менше ніж 1 680,84 х 3,5= 5 882,94
грн.

При перевірці виявлено порушення,
яке відображено у підпунктах 5.1.4 та 5.2.1.
розділу 5 Оплата праці уніфікованої
форми Акту встановлено: що колективний
договір на підприємстві не укладений,
та умови оплати праці не погоджені з
виборним органом первинної
профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його відсутності -
з іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом, що свідчить про порушення
вимог ч. 2 ст. 97 КЗпП України, ч. 1 ст. 15
Закону України "Про оплату праці",
відповідно до яких власник або
уповноважений ним орган не має права в
односторонньому порядку приймати
рішення з питань оплати праці, що
погіршують умови. встановлені
законодавством, угодами, колективними
договорами.

При перевірці виявлено порушення,
яке відображено у підпункті 5.6.1 пункту
5.6. Строки виплати заробітної плати
розділу 5 Оплата праці уніфікованої
форми Акту, щодо своєчасності виплати
заробітної плати. Відповідно до
відомостей на виплату заробітної
плати заробітна плата на підприємстві
виплачується наступним чином: - за
січень 2014 р. заробітна плата
виплачувалась 03.02.14 р. у сумі 2 304,93 грн.;
за грудень 2013 р. заробітна плата
виплачувалась 26.12.13 р. у сумі 4 351,79 грн.;
за листопад 2013 р. заробітна плата
виплачувалась 03.12.13 р. у сумі 2 185,29 грн.
Відповідно до довідки про виплату
заробітної плати, наданої на
підприємстві виплата заробітної плати
проводиться один раз на місяць.
Вищевказане свідчить про порушення
вимог ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24
ЗУ "Про оплату праці". Заробітна плата
повинна виплачується працівникам
регулярно в робочі дні у строки,
встановлені колективним договором або
нормативним актом роботодавця,
погодженим з виборним органом
первинної профспілкової організації
чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюються виплата.
У разі коли день виплати заробітної
плати збігається з вихідним, святковим
або неробочим днем, заробітна плата
виплачується напередодні.

При перевірці виявлено порушення,
яке відображено у підпункті 5.6.2 пункту
5.6. Строки виплати заробітної плати
розділу 5 Оплата праці уніфікованої
форми Акту, у частині нарахування
розміру заробітної плати за першу
половину місяця не менше оплати за
фактично відпрацьований час з
розрахунку тарифної ставки (посадового
окладу) працівника. На підставі наказу
№ 5 від 15.04.13 р. строки виплати
заробітної плати на підприємстві
встановлені з 15.04.13 р.: за першу половину
місяця - 18 числа, за другу 3 числа місяця
наступного за звітним. Під час
перевірки було виявлено, що відповідно
до відомостей нарахування та виплати
заробітної плати за вересень 2013 р. -
січень 2014 р. заробітна плата за першу
половину місяця не нараховується та не
виплачується взагалі, що суперечить
вимогам ч.3 ст. 115 КЗпП України та ч.3 ст. 24
Закону України "Про оплату праці".
Нарахування та виплата заробітної
плати проводиться один раз на місяць.
Розмір заробітної плати за першу
половину місяця визначається
колективним договором або нормативним
актом роботодавця, погодженим з
виборним органом первинної
профспілкової організації чи іншим
уповноваженим на представництво
трудовим колективом органом (а в разі
відсутності таких органів -
представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не менше оплати за фактично
відпрацьований час з розрахунку
тарифної ставки (посадового окладу)
працівника.

При перевірці виявлено порушення,
яке відображено у підпункті 5.6.3 пункту
5.6. Строки виплати заробітної плати
розділу 5 Оплата праці уніфікованої
форми Акту, у частині виплати
заробітної плати працівникам за весь
час щорічної відпустки не пізніше ніж
за три дні до початку відпустки.
Перевіркою встановлено, що виплата
заробітної плати за весь час щорічної
відпустки проводиться з порушенням
вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21
Закону України "Про відпустки",
відповідно до яких виплата заробітної
плати за весь час чергової щорічної
відпустки повинна сплачуватись не
пізніш ніж за той дні до її початку. Так,
наказом від 01.07.2013 р. № 9 надано
відпустку ОСОБА_3 з 26.07.2013р., заробітна
плата за час відпустки виплачено було
03.08.13 p.; наказом від 01.07.2013 р. № 8 надано
відпустку ОСОБА_4 з 26.07.2013р., заробітна
плата за час відпустки виплачено; 03.08.13
р.; наказом від 01.07.2013 р. № 7 надано
відпустку ОСОБА_5 26.07.2013р., заробітна
плата за час відпустки виплачено було
03.08.13 р. проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюються виплата.
У разі коли день виплати заробітної
плати збігається з вихідним, святковим
або неробочим днем, заробітна плата
виплачується напередодні.

При перевірці виявлено порушення,
яке відображено у підпункті 5.6.2 пункту
5.6. Строки виплати заробітної плати
розділу 5 Оплата праці уніфікованої
форми Акту, у частині нарахування
розміру заробітної плати за першу
половину місяця не менше оплати за
фактично відпрацьований час з
розрахунку тарифної ставки (посадового
окладу) працівника. На підставі наказу
№ 5 від 15.04.13 р. строки виплати
заробітної плати на підприємстві
встановлені з 15.04.13 p.: за першу половину
місяця - 18 числа, за другу 3 числа місяця
наступного за звітним. Під час
перевірки було виявлено, що відповідно
до відомостей нарахування та виплати
заробітної плати за вересень 2013 р. -
січень 2014 р. заробітна плата за першу
половину місяця не нараховується та не
виплачується взагалі, що суперечить
вимогам ч. З ст. 115 КЗпП України та ч. 3 ст.
24 Закону України "Про оплату праці".
Нарахування та виплата заробітної
плати проводиться один раз на місяць.
Розмір заробітної плати за першу
половину місяця визначається
колективним договором або нормативним
актом роботодавця, погодженим з
виборним органом первинної
профспілкової організації чи іншим
уповноваженим на представництво
трудовим колективом органом (а в разі
відсутності таких органів -
представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не менше оплати за фактично
відпрацьований час з розрахунку
тарифної ставки (посадового окладу)
працівника.

При перевірці виявлено порушення,
яке відображено у підпункті 5.6.3 пункту
5.6. Строки виплати заробітної плати
розділу 5 Оплата праці уніфікованої
форми Акту, у частині виплати
заробітної плати працівникам за весь
час щорічної відпустки не пізніше ніж
за три дні до початку відпустки.
Перевіркою встановлено, що виплата
заробітної плати за весь час щорічної
відпустки проводиться з порушенням
вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21
Закону України "Про відпустки",
відповідно до яких виплата заробітної
плати за весь час чергової щорічної
відпустки повинна сплачуватись не
пізніш ніж за той дні до її початку. Так:
наказом від 01.07.2013 р. № 9 надано
відпустку ОСОБА_3 з 26.07.2013р., заробітна
плата за час відпустки виплачено було
03.08.13 p.; наказом від 01.07.2013 р. № 8 надано
відпустку ОСОБА_4 з 26.07.2013р., заробітна

плата за час відпустки виплачено було
03.08.13 р.; наказом від 01.07.2013 р. № 7 надано
відпустку ОСОБА_6 з 26.07.2013р., заробітна
плата за час відпустки виплачено було
03.08.13 (а.с.7-11);

- копією паспорту та ідентифікаційного
коду правопорушника ОСОБА_4 (а.с.11-12);

копією наказу № 1 від 01.01.2014 року "Про
зміну заробітної плати працюючих"
(а.с.13), відповідно до якого з 01.01.2014 року
було встановлено наступну заробітну
плату: директору ОСОБА_1 - на 0,65 ставки
від розміру мінімальної заробітної
плати 792,00 грн.; бухгалтеру ОСОБА_6 - на 0,65
ставки від розміру мінімальної
заробітної плати 792,00 грн.; єгерю
ОСОБА_4М - на 0,65 ставки від розміру
мінімальної заробітної плати 792,00 грн.;

- довідкою про виплату заробітної плати
за час відпустки найманих працівників,
відповідно до якої ОСОБА_1 на підставі
наказу № 9 від 26.06.2013 року було
виплачено 382,14 грн. 02.08.2013 року; ОСОБА_4 на
підставі наказу № 10 від 26.06.2013 року
було виплачено 762,51 грн. 02.08.2013року;
ОСОБА_6 на підставі наказу № 8 від 26.06.2013
року було виплачено 382,14 грн.; ОСОБА_1 на
підставі наказу № 14 від 26.07.2013 року було
виплачено 386,61 грн. 03.08.2013 року; ОСОБА_4 на
підставі наказу № 15 від 26.07.2013 року
було виплачено 764,24 грн. 03.08.2013року;
ОСОБА_6 на підставі наказу № 13 від 26.07.2013
року було виплачено 386,61 грн.(а.с.14),

- довідкою про виплату заробітної плати
найманим працівникам, відповідно до
якої за період з 01.06.2013 року по 01.12.2013
року працівникам було сплачено: у
червні нараховано 2351,35 грн. та фактично
сплачено 2184,78 грн.; у липні нараховано
1758,32 грн. та фактично сплачено 1526,79 грн.;
у серпні нараховано 1771,34 грн. та
фактично сплачено 1537,46 грн.; у вересні
нараховано 2352,00 грн. та фактично
сплачено 2185,29 грн.; у жовтень нараховано
2352,00 грн. та фактично сплачено 2185,29 грн.;
у листопаді нараховано 2352,00 грн. та
фактично сплачено 2185,29 грн. (а.с.15).

При накладенні стягнення відповідно до
ч. 2 ст. 33 КУпАП враховую характер
вчиненого правопорушення, особу
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, відсутність обставин, що
пом'якшує відповідальність за
адміністративне правопорушення та
обтяжує відповідальність та вважаю за
необхідне застосувати до
правопорушника адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в межах
санкції частини статті.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 283, 284, 287 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 41 КупАП. та
накласти на нього штраф у доход держави
у розмірі 510,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір до
доходу держави у розмірі 36,54 грн. за
наступними реквізитами: отримувач
коштів Будьоннівський та
Пролетарський УК (Пролетарський район)
22030001, , банк отримувача:
судовий збір (Державна судова
адміністрація України, 050), МФО 834016, р/р
0011, код класифікації бюджету:
22030001, призначення платежу: судовий збір
Пролетарський районний суд м. Донецька.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку
примусового виконання постанови про
стягнення штрафу за вчинення
адміністративного правопорушення з
правопорушника стягується подвійний
розмір штрафу, визначеного у
відповідній статті цього Кодексу та
зазначеного у постанові про стягнення
штрафу.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Донецької області
через Пролетарський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня її
винесення.

Суддя:
О.І. Майданніков