АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2014 року суддя Судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду м. Києва - Дзюбін В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Києві матеріали справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову судді
Дніпровського районного суду м. Києва
від 26 грудня 2013 року,

УСТАНОВИВ:

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка
України, яка народилася в м.
Сімферополі АР Крим, зареєстрована:
АДРЕСА_1; проживає за адресою: АДРЕСА_2, -

визнана винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, з
накладенням адміністративного
стягнення у виді штрафу в розмірі
двохсот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що складає 3400 грн., на
користь держави.

Також із ОСОБА_2 на користь держави
стягнуто судовий збір в розмірі
0,03 % мінімальної заробітної плати, що
становить 34 грн. 41 коп.

Постановою судді місцевого суду ОСОБА_2
притягнена до адміністративної
відповідальності за відмову особи, яка
керує транспортним засобом, від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного сп'яніння.

У мотивувальній частині постанови /а. с.
15/ суддею місцевого суду зазначається
про те, що як убачається з даних, що
містяться в протоколі про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 №282258, 20 жовтня 2013 року в 00:45 годин
ОСОБА_2 керувала автомобілем марки "AUDI
Q7", державний номерний знак НОМЕР_1, по
вул. Скоропадського в м. Києві з явними
ознаками алкогольного сп'яніння, а саме
запах алкоголю з порожнини рота, яка
від проходження медичного огляду
лікарем-наркологом та із застосуванням
приладу "Драгер" на стан алкогольного
сп'яніння відповідно до встановленого
законом порядку - відмовилась в
присутності двох свідків, чим порушила
вимоги п. 2.5 ПДР України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2,
оспорюючи законність, обґрунтованість
та підстави притягнення її до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 130 КпАП України, просить:
постанову судді Дніпровського
районного суду м. Києва від 26 грудня 2013
р. щодо неї скасувати та провадження в
справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП
України закрити за відсутністю в її
діях складу правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги ОСОБА_2 зазначає, що її підписи в
протоколі про адміністративне
правопорушення відсутні, копію даного
протоколу вона не отримала та своїх
письмових пояснень у зв'язку зі
необізнаністю в юриспруденції, за
рекомендацією співробітника ДАІ, не
надала. 26 грудня 2013 року рішення в
справі суддею місцевого суду було
прийняте у її відсутність, без
належного повідомлення про дату, час і
місце розгляду справи. Таким чином,
вона була позбавлена можливості надати
свої пояснення в ході судового
розгляду, докази тощо про свою
непричетність до вказаних подій.

ОСОБА_2 надіслала електронне
повідомлення /а. с. 25/, за змістом якого
просила провести судове засідання у її
відсутність й апеляційну скаргу
задовольнити.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту
оскарженої постанови судді місцевого
суду та доводи, викладені ОСОБА_2 в
апеляційній скарзі, вивчивши та
перевіривши матеріали справи,
обміркувавши доводи апелянта, суд
апеляційної інстанції вважає
апеляційну скаргу такою, що підлягає
задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КпАП
України, завданням провадження в
справах про адміністративні
правопорушення є, зокрема, своєчасне,
всебічне, повне і об'єктивне з'ясування
обставин кожної справи, вирішення її в
точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на підставі яких у визначеному
законом порядку встановлюється
наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інших обставин справи, що мають
значення для її правильного вирішення.
Ці фактичні дані встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
речовими доказами, а також іншими
документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом та
правосвідомістю.

При розгляді справи про
адміністративне правопорушення
необхідно з'ясовувати питання: чи було
вчинено таке правопорушення, чи винна
дана особа в його вчиненні, чи підлягає
вона адміністративній
відповідальності та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Також при розгляді справ про
адміністративні правопорушення
необхідно з'ясовувати всі обставини,
перелічені у статтях 247, 280 КпАП України,
а зміст постанови судді має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній,
зокрема, потрібно наводити докази, на
яких ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначати мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Ці вимоги закону при розгляді суддею
місцевого суду адміністративної
справи щодо ОСОБА_2 не виконані.

За змістом ч. 1 ст. 130 КпАП України,
підставою для притягнення до
адміністративної відповідальності є,
зокрема, відмова особи, яка керує
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Проте мотивувальна частина постанови в
справі, крім посилань на дані протоколу
про адміністративне правопорушення
серія АБ2 №282258 від 20.10.2013 р., у якому
зазначена наявність відмови водія
ОСОБА_2 від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного сп'яніння, взагалі не
містить опису фактичних обставин,
установлених безпосередньо суддею
місцевого суду при розгляді справи,
відповідно до складу правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а
також дотримання співробітниками ДАІ
при цьому положень Інструкції про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, затвердженої
наказом Міністерства внутрішніх справ
України та Міністерства охорони
здоров'я України від 9 вересня 2009 р.
№400/600, який зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 6 жовтня
2009 р. за №931/16947.

Також у цій постанові фактично тільки
формально, без виділення їх
конкретного змісту, наведені докази, на
підставі яких суддя місцевого суду
дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2
в порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, при
тому пояснення її як особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності в матеріалах справи
взагалі відсутні.

Крім того, на порушення вимог ч. 2 ст. 254,
ч. 3 ст. 256 КпАП України, ОСОБА_2 не
вручений під розписку один екземпляр
протоколу про адміністративне
правопорушення, не забезпечено її
право давати пояснення та зауваження
щодо змісту цього протоколу про
адміністративне правопорушення.

На порушення вимог ч. 1 ст. 268 КпАП
України, справа розглянута суддею
місцевого суду без участі особи, що
притягається до адміністративної
відповідальності, адже матеріали
справи /а. с. 14/ не містять достовірних
даних про своєчасне сповіщення ОСОБА_2
про дату, час і місце розгляду справи,
чим істотно порушені її права:
знайомитись з матеріалами справи,
давати пояснення, подавати докази,
заявляти клопотання; при розгляді
справи користуватися юридичною
допомогою адвоката, іншого фахівця у
галузі права, який має право на надання
правової допомоги особисто чи за
дорученням юридичної особи тощо.
Справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу
може бути розглянуто лише у випадках,
коли є дані про своєчасне її сповіщення
про місце і час розгляду справи і якщо
від неї не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи, але цих
вимог закону суддя місцевого суду не
дотримався.

За таких обставин, постанова судді
місцевого суду не може залишатися
чинною та підлягає скасуванню, а
провадження в справі щодо ОСОБА_2 на
підставі п. 1 ст. 247 КпАП України -
закриттю за відсутністю події та
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КпАП України.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд
дійшов остаточного висновку про
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КпАП України,
апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову судді Дніпровського
районного суду м. Києва від 26 грудня 2013
року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Провадження в справі щодо ОСОБА_2 на
підставі п. 1 ст. 247 КпАП України -
закрити за відсутністю події та складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва
В. Д з ю б і н