Справа № 733/520/14-п Головуючий у 1
інстанції Овчарик В. М. Провадження №
33/795/95/2014 Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2014 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
в складі:

судді апеляційного суду - Миронцова
В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 03 квітня 2014
року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканку АДРЕСА_1, непрацюючу,
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та
накладено на неї адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 3400
гривень. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь
держави 36 грн. 54 коп. судового збору.

Як встановив суд, 03 березня 2014 року, о 17
год 50 хв ОСОБА_1 в смт Чутове по вулиці
Правди керувала автомобілем "Daimler
Benz-2120", державний номерний знак НОМЕР_1,
в стані алкогольного сп'яніння, чим
порушила п. 2.9 "а" Правил дорожнього
руху.

Не погоджуючись з постановою суду,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просить її скасувати та закрити
провадження у справі за відсутності в
її діях складу правопорушення. Вважає,
що рішення суду не відповідає вимогам
законодавства, матеріалам та
обставинам справи. Зазначає, що самі
обставини, викладені у протоколі про
адміністративне правопорушення не
відповідають дійсним обставинам та її
поясненням, які вона надавала, оскільки
ніколи не керувала вказаним
автомобілем і взагалі не має
посвідчення водія, і не має навичок
керування транспортними засобами.
Вказує, що працівники міліції не
перевірили її пояснень, не опитали
чоловіка, не попередивши останнього
відвезли її в райвідділ міліції, де
склали протокол, проте, в порушення
вимог ст. 254 КУпАП не надали їй копію
даного протоколу. Також вказує, що не
була повідомлена про час і місце
розгляду справи, та з поважних причин
не могла бути присутньою в судовому
засіданні, оскільки з 28 березня по 05
квітня 2014 року перебувала в
Харківській області. На її думку, під
час розгляду справи судом першої
інстанції та винесення ним постанови
не було дотримано вимог ст. 268 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_1 не прибула хоча про час і місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином і будь-яких заяв з її
боку про неможливість явки в засідання
на адресу суду не надійшло.

Згідно ч.7 ст. 294 КУпАП, неявка в судове
засідання особи, яка подала скаргу не
перешкоджає розгляду справи, тому суд
розглядає справу без її участі.

Переглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи, викладені у
апеляційній скарзі, вважаю, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи та
вирішення її в точній відповідності із
законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення, крім іншого,
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП, при обставинах, зазначених у
постанові, відповідає фактичним даним
справи, ґрунтується на досліджених
судом першої інстанції доказах, які
також були предметом перевірки
апеляційного суду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
підтверджується матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 03
березня 2014 року на ОСОБА_1 був
складений протокол про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 455577, відповідно до якого остання
керувала транспортним засобом "Daimler
Benz-2120", державний номерний знак НОМЕР_1,
в стані алкогольного сп'яніння, чим
порушила вимоги п. 2.9 "а" Правил
дорожнього руху (а.с. 3).

Вказане правопорушення
підтверджується висновком щодо
результатів огляду з метою виявлення
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції
від 03 березня 2014 року, згідно якого
ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного
сп'яніння (а.с. 4).

Викладені обставини вказують на те, що
місцевий суд повно і всебічно дослідив
матеріали адміністративної справи, дав
вірну оцінку доказам та обґрунтовано
визнав ОСОБА_1 винуватою у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Доводи правопорушника в апеляційній
скарзі про те, що самі обставини,
викладені у протоколі про
адміністративне правопорушення не
відповідають дійсним обставинам та її
поясненням та те, що їй працівниками
міліції не було надано його копію, не
заслуговують на увагу, оскільки як
вбачається з протоколу (а.с.3) по суті
порушення вона власноручно вказала, що
дійсно 03.03.2014 року о 18 годині в смт
Чутово керувала автомобілем після
вживання 300 гр. пива та зі змістом
протоколу ознайомлена, його копію
отримала, та підписала даний протокол.

Твердження ОСОБА_1 в скарзі про те, що
судом першої інстанції були порушені
її права на особисту участь в судовому
засіданні, передбачені ст. 268 КУпАП, не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні апеляційного суду, оскільки
як вбачається з матеріалів справи,
вона була належним чином повідомлена,
про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення, яке
було вручено згідно з її підписом (а.с.7)
і при цьому, жодних заяв про
відкладення справи в зв'язку з
неможливістю прибуття в засідання суду
не подавала.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про
адміністративне правопорушення
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення та для
запобігання вчинення нових
правопорушень як самим порушником, так
і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при
накладенні стягнення враховуються
характер правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП та призначив стягнення у виді
штрафу.

Порушень чинного законодавства про
адміністративні правопорушення під
час складання протоколу про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 та його розгляду в суді, які б
тягли за собою скасування постанови
суду, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на це, апеляційний суд не може
погодитись з доводами апеляційної
скарги скаржника ОСОБА_1 про те, що суд
порушив вимоги закону та
необґрунтовано обрав відносно неї
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400
грн., а тому і підстав для задоволення
скарги та скасування ухваленого
судового рішення не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 293, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Ічнянського
районного суду Чернігівської області
від 03 квітня 2014 року щодо ОСОБА_1 - без
змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя В. М. Миронцов