ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року
Суддя Підволочиського районного
суду Тернопільської області

Сташків Н.Б., розглянувши матеріали, які
надійшли від Територіальної державної
інспекції праці у Тернопільській
області про притягнення до
адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, жителя АДРЕСА_1
працюючого директором Підволочиського
професійного ліцею,

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про
адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

29 квітня 2014 року під час перевірки
державним інспектором праці ТДІП у
Тернопільській області Державного
навчального закладу «Підволочиського
професійного ліцею», що знаходиться за
адресою: сел. Підволочиськ вул. Д
Галицького, 106 було встановлено
порушення законодавства про працю, а
саме:

В пункті 6.7, розділу Оплата праці,
колективного договору передбачено
встановити доплату за роботу в нічний
час черговому гуртожитку в розмірі 10%
до. посадового окладу. Даний пункт не
відповідає вимогам статті 108 КЗпП
України, де передбачено, що робота в
нічний час оплачується в підвищеному
розмірі, встановленому генеральною,
галузевою (регіональною) угодами та
колективним договором, але не нижче 20
відсотків тарифної ставки (окладу) за
кожну годину роботи у нічний час.
Вказане також є порушенням вимог
статті 16 КЗпП України та частини
третьої статті 5 Закону України «Про
колективні договори і угоди».

Розмір заробітної плати за першу
половину місяця становить менше оплати
за фактично відпрацьований час з
розрахунку тарифної ставки (посадового
окладу) працівника. Так, заступнику
директора з навчальної роботи ОСОБА_2
за березень 2014 року було нарахована по
4341,29 гривень заробітної плати, із них
належалось до виплати 3557,25 гривень.
Заробітна плата за першу половину
березня 2014 року йому виплачувалась 24
березня 2014 року в розмірі 1500,00 гривень.
Вказане свідчить про те, що розмір t
заробітної плати заступнику директора
з навчальної роботи ОСОБА_2 за першу
половину березня 2014 року не відповідав
фактично відпрацьованому ним часу на
час проведення даної виплати, та, є
порушенням вимог частини третьої
статті 115 КЗпП України та частини
третьої статті 24 Закс wy України «Про
оплату праці».

Проведеною перевіркою
встановлено, що із звільненим
працівником - майстром виробничого
навчання ОСОБА_3 (звільнена !9.03.2014р),
сума остаточного розрахунку становить
- 323,97 грн. Однак остаточний розрахунок
із вказаним працівником проведено не у
дець звільнення, а 17 квітня 2014 роі
Вказане є порушенням вимог частини
першої статті 116 КЗпП України.

В супереч вимог частини першої
статті 117 КЗпП України у випадку
невиплати в день звільненії всіх
коштів працівнику не виплачується
середній заробіток за весь час
затримки виплати розрахункові коштів
до дня фактичного розрахунку. Так,
наприклад ОСОБА_3 (звільнена 19.03.2014р.
остаточний розрахунок із нею проведено
17.04.2014 року, однак за час затримки
виплати остаточною розрахунку їй не
нараховано середній заробіток за весь
час затримки.

Належно заповнена трудова книжка
видається працівникам у день
звільнення, однак розрахунок і
працівником проводиться з порушенням
строків зазначених у ст.. 116 КЗпП
України. Так, розрахунок звільненим
працівником ОСОБА_3 проведено не у день
звільнення (19.03.2014 року), а 17.04.201 року,
чим порушено вимоги частини першої
статті 47 КЗпП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою у
вчиненні правопорушення визнав
частково, у вчиненому щиро розкаявся та
пояснив, що оплата праці по
колективному договору між
адміністрацією і трудовим колективом
ДНЗ «Підволочиський професійний
ліцей» № 11 від 21 квітня 2011 року п. 6.7
передбачено встановлення доплати за
роботу в нічний час черговому
гуртожитку до 40 %, в дійсності доплата
черговому гуртожитку за нічні години
становила 37,72%, крім того пояснив, що
розмір заробітної плати за першу
половину місяця заступнику директора з
навчальної роботи ОСОБА_2 становив
менше фактично відпрацьованому часу,
оскільки Підволочиський професійний
ліцей є державною установою і
фінансується із державного бюджету і
кожного місяця 08 числа бухгалтер подає
відомості щодо нарахування авансу. Так
за першу половину березня були
направлені відомості у казначейство
для нарахування ОСОБА_2 авансу за
фактично відпрацьований час, проте, на
час отримання заробітної плати ним
замінялись замість інших працівників 21
урок, що і відповідно було взято до
уваги та нараховано до його заробітної
плати.

На підтвердження викладеного ОСОБА_1
надано колективну угоду між
адміністрацією і трудовим колективом
ДНЗ «Підволочиський професійний
ліцей» зареєстровану за № 11 від 21
квітня 2011 року, відповідно до п. 6.7 якої
встановлено доплату за роботу в нічний
час черговому гуртожитку в розмірі до 40
%. Крім того надано табель робочого часу
за березень 2014 року з якого нарахування
доплати за нічні години становить 37,72 %.
Крім того надано відомість за березень
2014 року кількість прочитаних ОСОБА_2
годин з якого вбачається, що ним
відбулась заміна 21 уроку, що і
відповідно стало підставою для
нарахування грошових коштів до його
заробітної плати.

Вказані докази подані ОСОБА_1 суд
вважає, достатніми та такими, що
виключають його винність у їх вчиненні.

Разом із тим, вина ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення передбачена п. 3,4,5
доведена матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне
правопорушення від 30 квітня 2014 року
№19-13-008/0210, з якого вбачається,
що директором Підволочиського
професійного ліцею вчинено ряд
правопорушень: не проведено
остаточного розрахунку із звільненим
працівником, не нараховано та не
виплачено середнього заробітку за весь
час затримки, несвоєчасна видача
трудової книжки;

- витягом із акту перевірки №
19-13-008/0316 від 29 квітня 2014 року, з якого
вбачається, що при проведенні
перевірки Підволочиського
професійного ліцею що знаходиться за
адресою: сел. Підволочиськ вул.
Д.Галицького, 7 директором якого є
ОСОБА_1 встановлено порушення
законодавства про працю, а саме:

Проведеною перевіркою
встановлено, що із звільненим
працівником - майстром виробничого
навчання ОСОБА_3 (звільнена !9.03.2014р),
сума остаточного розрахунку становить
- 323,97 грн. Однак остаточний розрахунок
із вказаним працівником проведено не у
дець звільнення, а 17 квітня 2014 року.
Вказане є порушенням вимог частини
першої статті 116 КЗпП України.

В супереч вимог частини першої
статті 117 КЗпП України у випадку
невиплати в день звільненії всіх
коштів працівнику не виплачується
середній заробіток за весь час
затримки виплати розрахункові коштів
до дня фактичного розрахунку. Так,
наприклад ОСОБА_3 (звільнена 19.03.2014р.
остаточний розрахунок із нею проведено
17.04.2014 року, однак за час затримки
виплати остаточною розрахунку їй не
нараховано середній заробіток за весь
час затримки.

Належно заповнена трудова книжка
видається працівникам у день
звільнення, однак розрахунок і
працівником проводиться з порушенням
строків зазначених у ст.. 116 КЗпП
України. Так, розрахунок звільненим
працівником ОСОБА_3 проведено не у день
звільнення (19.03.2014 року), а 17.04.201 року,
чим порушено вимоги частини першої
статті 47 КЗпП України.

За вказаних обставин суд приходить до
переконання про наявність в діях
ОСОБА_1 ознак правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, тобто
порушення встановлених термінів
виплати заробітної плати, виплата їх
не в повному обсязі, а також інші
порушення вимог законодавства про
працю і тому його слід притягнути до
відповідальності шляхом накладення на
нього адміністративного стягнення,
передбаченого санкцією статті.

При накладенні адмінстягнення суд бере
до уваги характер вчиненого
правопорушення, обставини справи,
особу, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
його майновий стан, обставини, що
пом'якшують відповідальність: вперше
притягується до адміністративної
відповідальності, щиро розкаявся у
вчиненому, обставини, що обтяжують
відповідальність судом не встановлені.

Крім того, у відповідності до ст. 40- 1
КпАП України із ОСОБА_1 слід стягнути в
дохід держави судовий збір, у розмірі
0,03 розміру мінімальної заробітної
плати, що на часу ухвалення судом
постанови про накладення
адміністративного стягнення становить
36, 54 грн. згідно ч. 5 ст. 4 Закону України
№ «Про судовий збір», що діє в редакції
згідно ЗУ № 590-VІІ від 19 вересня 2013 року.

Керуючись ст.ст.33,40-1,276-280,283,284 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, ч. 5 ст. 4 Закону України
№ «Про судовий збір», що діє в редакції
згідно ЗУ № 590-VІІ від 19 вересня 2013 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
наклавши на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 510
(п'ятсот десять ) гривень в дохід
держави.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір у розмірі 36 (тридцять
чотири) гривень 54 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана
апеляційна скарга, внесено подання
прокурора до апеляційного суду
Тернопільської області через
Підволочиський районний суд протягом
десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя