Справа № 603/390/14-п
Провадження № 3/603/138/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2014 р. Суддя Монастириського
районного суду Тернопільської області
Гудкова Ю. Г. , розглянувши матеріали,
що надійшли з територіальної державної
інспекції з питань праці у
Тернопільській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає в
АДРЕСА_1, директор
ТОВ «Тепловик», вул.С.Стрільців, 42,
м.Монастириська Тернопільської
області,

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, займаючи посаду директора ТОВ
«Тепловик», умисно допустив порушення
законодавства про працю, зокрема:

-всупереч вимог ч.ч.1, 2, 4 ст.95 КЗпПУ та
ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про оплату
праці», працівникам товариства, які
працюють по сумісництву, у грудні 2013
року та січні 2014 року заробітна плата
нараховувалась з розрахунку, нижчому
від законодавчо встановленого розміру
мінімальної заробітної плати, за
фактичну відпрацьовану ними місячну
норму робочого часу. Так, у січні 2014
року працівникам ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 відпрацьовано по 42 год., за які
нарахована заробітна плата на суму по
300,00 грн. кожному. Із розрахунку
законодавчо встановленого розміру
мінімальної заробітної плати 1 218,00 грн.
вище вказаним працівникам необхідно
було нарахувати заробітну плату не
менш як 304,50 грн. кожному;

-всупереч вимог ч.1, ч.2 ст.115 КЗпПУ та ч.1
ст.24 Закону України «Про оплату праці»,
заробітна плата працівникам
товариства у січні 2014 року
виплачувалась через проміжок часу, що
перевищує 16 календарних днів та
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.
Так, працівникам за першу половину
січня 2014 року виплата заробітної плати
проводилась 23.01.2014 року, згідно
платіжного доручення №540 на суму 9 603,00
грн., за другу половину січня 2014 року
виплата заробітної плати проведена
14.02.2014 року згідно платіжного доручення
№562 на суму 9747,52 грн.;

-всупереч вимог ч.1 ст.21 Закону України
«Про відпустки» та ч.4 ст.115 КЗпПУ,
нарахована заробітна плата за час
відпусток, наданих працівникам у
травні 2014 року виплачувалась
несвоєчасно - пізніше як за три дні до
її початку. Так, нарахована заробітна
плата за час відпусток, наданих
працівникам ОСОБА_5 з 05.05.2014 року по
24.05.2014 року (наказ №15 від 30.04.2014 року) на
суму 742,33 грн. виплачена 06.05.2014 року
згідно платіжного доручення №654;
ОСОБА_6 з 05.05.2014 року по 22.05.2014 року (наказ
№15 від 30.04.2014 року) на суму 654,84 грн.
виплачена 06.05.2014 року згідно платіжного
доручення №654;

- всупереч вимог ч.5 ст.93 КУпАП, ст.33
Закону України «Про оплату праці», п.4
Постанови КМУ від 17.07.2003 року №1078
«Порядок проведення індексації
грошових доходів населення»,
індексація заробітної плати
працівникам на доходи в межах величини
прожиткового мінімуму для працюючих
(1218 грн.) не нарахована та як наслідок не
виплачена за період лютий - квітень 2014
року працівникам ОСОБА_1 (оклад 2700 грн.)
та ОСОБА_7 (оклад 2100 грн.), за наявності
підстав - індексу інфляції 1,1 %.

ОСОБА_1 у судовому засіданні,
звернувшись в суд із письмовим
запереченням, пояснив, що при
здійсненні господарської діяльності
ТОВ «Тепловик» утворилась ситуація,
при якій певний час були відсутні кошти
на рахунках, у зв'язку із чим було
допущено порушення трудового
законодавства, наслідки якого станом
на теперішній час вже усунуті, що
підтверджується відповідними
платіжними дорученнями. Просить суд
застосувати ст.22 КУпАП та звільнити
його від адміністративної
відповідальності.

Оцінюючи зібрані у справі докази,
вбачається наявність вини ОСОБА_1 у
вчиненні даного правопорушення, що
підтверджується даними:

-протоколу про адміністративне
правопорушення №19-12-015/0238 від 26.05.2014
року;

-акту перевірки додержання
суб'єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування №19-12-015/0362 від
26.05.2014 року;

-звідних для відрахувань у Фонди
за грудень 2013р, січень, лютий, березень,
квітень 2014р.; розрахунково-платіжних
відомостей №НЗП-000012, № НЗП-000011,
№НЗП-000008 за квітень 2014р.;

-табеля обліку використання
робочого часу за звітні періоди: з
01.12.2013р. по 31.12.2013р.; з 01.01.2014р. по 31.01.2014р.;
з 01.02.2014р. по 28.02.2014р., з 01.03.2014р. по
31.03.2014р., з 01.04.2014р. по 30.04.2014р.;

-платіжних доручень №540 від
23.01.2014р., №562 від 14.02.2014р., №654 від 06.05.2014р.,
відомості перерахувань на картку
відпустки за 2013-2014 роки та відомості
перерахувань на картку заробітної
плати.

За даних обставин, суд вважає, що в
діях правопорушника містяться ознаки
адмінправопорушення, передбаченого ч.1
ст.41 КУпАП - порушення встановлених
термінів виплати пенсій, стипендій,
заробітної плати, виплата їх не в
повному обсязі, терміну надання
посадовими особами підприємств,
установ, організацій незалежно від
форми власності та фізичними особами -
підприємцями працівникам, у тому числі
колишнім, на їхню вимогу документів
стосовно їх трудової діяльності на
даному підприємстві, в установі,
організації чи у фізичної особи -
підприємця, необхідних для призначення
пенсії (про стаж, заробітну плату тощо),
визначеного Законом України "Про
звернення громадян", або надання
зазначених документів, що містять
недостовірні дані, порушення терміну
проведення атестації робочих місць за
умовами праці та порядку її проведення,
а також інші порушення вимог
законодавства про працю.

Вирішуючи питання про
відповідальність ОСОБА_1, суд згідно з
вимогами ст.33 КУпАП враховує характер
вчиненого правопорушення, яке не було
злісним (наслідки порушення трудового
законодавства усунуті, що
підтверджується платіжними
дорученнями №693 від 29.05.2014 року, №697 від
30.05.2014 року), обставини, за яких було
вчинено правопорушення.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при
малозначності вчиненого
адміністративного правопорушення
орган (посадова особа), повноважений
вирішувати справу, може звільнити
порушника від адміністративної
відповідальності і обмежитись усним
зауваженням.

Викладені обставини у своїй
сукупності суд визнає такими, що
свідчать про малозначність вчиненого
правопорушення, а тому у даному
конкретному випадку суд вважає
можливим звільнити ОСОБА_1 від
адміністративної відповідальності і
обмежитись оголошенням йому усного
зауваження.

Згідно ч.2 ст.284 КУпАП постанова про
закриття справи виноситься при
оголошенні усного зауваження, передачі
матеріалів на розгляд громадської
організації чи трудового колективу або
передачі їх прокурору, органу
досудового розслідування, а також при
наявності обставин, передбачених
статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 22, 283, 284 КУпАП,
суд,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 за малозначністю діяння
звільнити від адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП,
обмежившись усним зауваженням, справу
про адміністративне правопорушення
відносно нього закрити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою,
яку притягнуто до адміністративної
відповідальності, її законним
представником, захисником, потерпілим,
його представником або прокурором
протягом десяти днів з дня винесення
постанови.

Апеляційна скарга подається до
апеляційного суду Тернопільської
області через Монастириський районний
суд Тернопільської області.

Суддя: Ю. Г. Гудкова