Справа №: 486/505/14-п Провадження №
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року суддя
Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області Волкова О. І. при
секретарі Стрельніковій В.П.
розглянувши матеріали, що надійшли від
Южноукраїнського МВ УМВС України у
Миколаївській області про притягнення
до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Щастя
Луганської області, працюючого ВП
ЮУАЕС цех ТАІ - слюсар, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_1 у м. Южноукраїнську
Миколаївської області,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення серії
МИ №013012 від 06.02.2014 року громадянин
ОСОБА_1 вчинив адміністративне
правопорушення за ч.2 ст. 184 КУпАП та
обвинувачується в тому, що його
неповнолітній син ОСОБА_2 скоїв злочин,
а тому його батько ухиляється від
забезпечення необхідних умов
виховання сина, що вчинено повторно.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1,
свою вину у вчиненні адміністративного
правопорушення не визнав та суду
пояснив, що 06.02.2014 року, коли він ішов
додому з роботи його під під'їздом
будинку чекали начальник служби у
справах дітей разом з директором
Южноукраїнського центру соціальних
служб сім'ї, дітей, та повідомили, що
мають бажання з ним поспілкуватися. Він
відмовився від спілкування з ними та з
протоколом не знайомився і його не
підписував. Пояснив, що його сина
дійсно притягнуто до кримінальної
відповідальності, проте заперечував
проти того, що не займається вихованням
свого сина, регулярно проводить
виховну роботу з ним, в тому числі і у
зв'язку з вчиненням ним кримінального
правопорушення .

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_3, о/у СКМСД ЮУ МВ УМВС, суду
пояснив, що ним було складено протокол
про адміністративне правопорушення
відносно громадянина ОСОБА_1 який
вчинив адміністративне правопорушення
за ч.2 ст. 184 КУпАП так як його
неповнолітній син ОСОБА_2 скоїв злочин,
а його батько категорично відмовився
спілкуватися зі службами міста. На
прохання працівників служб він прибув
до місця мешкання правопорушника та у
їх присутності склав на нього протокол
який правопорушник відмовився
підписати.

Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_4, начальник служби у справах
дітей, суду пояснила, що 06.02.2014 року вона
директор Южноукраїнського центру
соціальних служб сім'ї, дітей та молоді
ОСОБА_5 та оперуповноважений ОСОБА_3
вийшли за місцем проживання
неповнолітнього ОСОБА_6 для проведення
з батьками неповнолітнього
профілактичної бесіди, а так як батько
відмовився спілкуватися з ними, то
ОСОБА_3 склав відносно ОСОБА_1 протокол
про адміністративне правопорушення,
який він категорично відмовився
підписувати та відмовився з ними
розмовляти.

Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_5, директор Южноукраїнського
центру соціальних служб сім'ї, дітей та
молоді, суду пояснила, що 06.02.2014 року їй
зателефонувала начальник служби у
справах дітей ОСОБА_4 повідомила, що
необхідно здійснити вихід для
профілактичної бесіди з батьками
неповнолітнього ОСОБА_6, з ціллю
примирення обвинуваченого з
потерпілим, після чого вони та
оперуповноважений ОСОБА_3 вийшли за
місцем проживання неповнолітнього. Так
як батько відмовився спілкуватися з
ними ОСОБА_3 склав відносно ОСОБА_1
протокол про адміністративне
правопорушення, який він категорично
відмовився підписувати.

З матеріалів справи вбачається, що
29.01.2014 року неповнолітньому ОСОБА_6
органами досудового слідства, а саме
слідчим СВ Южноукраїнського МВ УМВС
України Кузнецовим за погодження
прокурора Коцюбою, було висунуто
підозру у скоєнні кримінального
правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185
КК України.

Протокол про адміністративне
правопорушення складений за те, що
неповнолітній вчинив злочин.

У судовому засіданні встановлено, що
оперуповноважений ОСОБА_3 за участю
начальника служби у справах дітей та
директора Южноукраїнського центру
соціальних служб сім'ї, дітей було
здійснено вихід з ініціативи,
начальника служби у справах дітей
ОСОБА_4 за місцем мешкання
правопорушника 06.02.2014 року після 17-00
години з ціллю профілактики та з
наміром спрямувати його
неповнолітнього сина до примирення з
потерпілими та відшкодування
потерпілим збитків.

Матеріали справи не містять будь-якого
доказу який би вказував на те, що
начальник служби у справах дітей
ОСОБА_4 мала законні підстави
організовувати вихід за місцем
мешкання правопорушника 06.02.2014 року за
участю директора Южноукраїнського
центру соціальних служб сім'ї, дітей та
молоді ОСОБА_5 та оперуповноваженого
ОСОБА_3 не надано такого доказу і у
судовому засіданні.

Оперуповноважений СКМСД ЮУ МВ УМВС
ОСОБА_3, який склав протокол та готував
матеріали, які містять повідомлення
про підозру (а.с.5) діяв у спосіб не
визначений законом так як матеріали
справи не містять будь-якого
розпорядчого документу, який би
забовязував працівника СКМСД вжити
заходів до ОСОБА_1 за не виховання
дитини.

До матеріалів справи надано копії
документів: повідомлення від 29.01.2014
року (а.с.2), пояснення (а.с.3,4),
повідомлення про підозру (а.с.5),
характеристика (а.с.7), лист (а.с.9), вимога
про судимість (а.с.10), які незрозумілим
способом потрапили до матеріалів
справи, так як матеріали не містять
супровідного листа, яким би слідчий
надав матеріали для долучення до
протоколу про адміністративне
правопорушення.

Судом встановлено, що на час складання
протоколу про адміністративне
правопорушення серії МИ №013012 від 06.02.2014
року відносно громадянина ОСОБА_1 не
було вироку який би набрав законної
сили та підтверджував факт скоєння
ОСОБА_6 кримінального правопорушення
передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України
особа вважається невинуватою у
вчиненні злочину і не може бути піддана
кримінальному покаранню, доки її вину
не буде доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду. Ніхто не зобов'язаний доводити
свою не винуватість у вчиненні злочину.
Суд вважає, що встановлення
безпосередньо в Конституції України
формули презумпції не винуватості як
обєктивно-правового положення має
найважливіший значення для захисту
прав та законних інтересів громадян.
Хоча цей принцип сформульовано як
кримінально-процесуальній, однак його
дія виходить за рамки лише
кримінального процесу.

Даний факт вказує на те, що
оперуповноважений СКМСД ЮУ МВ УМВС
ОСОБА_3, начальник служби у справах
дітей та директором Южноукраїнського
центру соціальних служб сім'ї, дітей
діяли у незаконний спосіб, а саме,
намагалися вплинути на батька
неповнолітнього та схилити його до
примирення обвинуваченого з
потерпілим.

Враховуючи вищевикладене суду вважає,
що правових підстав у працівника
міліції ОСОБА_3 щодо складання
протоколу не було, оскільки, станом на
06.02.2014 року відсутні докази які б
підтвердили факт притягнення
неповнолітнього ОСОБА_6 до
кримінальної відповідальності.

Вислухавши ОСОБА_1, який своєї вини не
визнав, свідків, дослідивши матеріали
справи, суд вважає за необхідне
закрити провадження в даній справі за
відсутністю в діях ОСОБА_1 складу
правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП,
оскільки судом не встановлено винної
поведінки батька та нехтування ним
своїми батьківських обов'язків до
неповнолітнього сина, якого було
притягнено до кримінальної
відповідальності станом на 06.02.2014 року.
Повідомлення слідчого на СКМСД ЮУ МВ
УМВС про підозру неповнолітнього
ОСОБА_6 спрямоване з ціллю вирішення
питання про постановлення
неповнолітнього на облік та яке не
передбачало такого порядку як вихід
працівника СКМСД ЮУ МВ УМВС ОСОБА_3,
начальника служби у справах дітей та
директора Южноукраїнського центру
соціальних служб сім'ї, дітей за місцем
проживання порушника, так як законом
передбачений інший порядок при
вирішенні даного питання.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення провадження по справі
не може бути розпочате, а розпочате
підлягає закриттю за відсутності
складу адміністративного
правопорушення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 283-284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 184 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення - закрити за
відсутністю складу адміністративного
правопорушення.

Постанова може бути оскаржена або на
неї може бути внесено протест
прокурора до Апеляційного суду
Миколаївської області через
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області, протягом десяти
днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського міського судуО.
І. Волкова