АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/793/136/14 Головуючий по 1
інстанціїКатегорія: ст.41 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2014 р.

м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської
області Биба Ю.В., з участю представника
Територіальної державної інспекції
праці у Черкаській області Бодні І.В.,
розглянувши апеляцію ОСОБА_3 на
постанову Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 07.04.2014 року,
якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1,
приватного підприємця

визнана винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та
накладено на неї адміністративне
стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн..

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп..

в с т а н о в и л а :

Постановою судді Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 07.04.2014 року ОСОБА_4 визнана
винною у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП і на неї
накладено стягнення у вигляді штрафу в
сумі 510 грн.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_4,
згідно протоколу про адміністративне
правопорушення від 18.03.2014 р., будучи
фізичною особою - підприємцем, порушила
вимоги законодавства про працю. А саме:
звільненим працівникам ОСОБА_5, ОСОБА_6
та ОСОБА_7 в день звільнення не були
видані трудові книжки ОСОБА_5 - 17 лютого
2014 року, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - 27 лютого 2014
року. Крім того, з вищевказаними
працівниками не було проведено
розрахунок в день звільнення та не були
виплачені кошти у день звільнення.

ОСОБА_4 не погоджуючись з вищевказаним
рішенням суду подала апеляційну скаргу
в якій ставить питання про його
скасування та закриття провадження у
справі за відсутності в її діях складу
адміністративного правопорушення..

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_4
посилається на те, що всупереч вимогам
ст.278 КУпАП суд першої інстанції не
перевірив, чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна особа у його вчиненні, а висновок
суду про наявність в діяннях ОСОБА_4
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41
КУпАП ґрунтується на неповно
з'ясованих обставинах справи. При
винесенні рішення судом також не
враховано, що 27.01.2014 року ОСОБА_7 та
ОСОБА_6, а ОСОБА_5 07.02.2014р. не вийшли на
роботу, не пояснивши про причину
невиходу.

ОСОБА_4 належним чином неодноразово
повідомлялась про день, час та місце
розгляду справи апеляційним судом,
проте на вказану дату не зявилась в
судове засідання і надіслала
клопотання про розгляд апеляції без її
участі.

Заслухавши думку представника
Територіальної державної інспекції
праці у Черкаській області Бодні І.В.,
яка вважає постанову місцевого суду
законною та обґрунтованою та
заперечувала проти задоволення
апеляції ОСОБА_4, вивчивши матеріали
адміністративної справи та
перевіривши доводи даної скарги,
вважаю, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП
апеляційний суд переглядає справу в
межах апеляційної скарги. При цьому,
він не обмежений її доводами, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, апеляційний суд
може дослідити нові докази, які не
досліджувалися раніше, якщо визнає
обґрунтованим ненадання їх до
місцевого суду або необґрунтованим
відхилення їх районним судом.

Так суд першої інстанції виконав всі
передбачені вимоги закону та дійшов до
обґрунтованого висновку про
притягнення ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності з
накладенням на неї .

Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що вина ОСОБА_4 у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП
підтверджується даними протоколу про
адміністративне правопорушення
№23-19-09/08 від 18.03.2014року, даними трудових
договорів з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
актом перевірки додержання суб'єктами
господарювання, законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
страхування №23-19-09/18 від 18.03.2014року,
даними припису №23-19-09/18-18 від 18.03.2014року
головного державного інспектора з
питань праці Гончаренка В.О..

Крім того вина ОСОБА_4 підтверджується
відповідями державної інспекції
України з питань праці територіальної
державної інспекції з питань праці у
Черкаській області які було надано
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з яких вбачається, що
ОСОБА_4 було порушено вимоги ст.116 КЗпП
України, а саме те, що останньою не було
проведено остаточний розрахунок в
повному обсязі на день звільнення з
працівникзами.

Відповідно до ст.116 КЗпП України При
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Таким чином, винуватість ОСОБА_4 у
вчиненні адміністративного
правопорушення належним чином
доведена на підставі досліджених
міськрайонним судом доказів.

З огляду на викладене, доводи апелянта
про те, що в її діях відсутні ознаки
адміністративного правопорушення і її
безпідставне притягнення до
адміністративної відповідальності є
необґрунтованими, і тому не можуть бути
прийняті до уваги.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.41
КУпАП є вірною.

Адміністративне стягнення, накладено
на правопорушника у відповідності до
вимог ст.33 КУпАП про загальні правила
накладення стягнення за
адміністративне правопорушення та в
межах ч.1 ст.41 КУпАП. При цьому
враховано, що ОСОБА_4 вперше
притягується до адміністративної
відповідальності, працює, а отже на неї
накладено мінімальний штраф в розмірі
30 неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 17 грн..

Що ж стосується доводів апеляції проте,
що судом місцевим не вжито заходів для
всебічного, повного і об'єктивного
дослідження всіх обставин справи, та
виніс постанову відносно апелянта в
порушення норм матеріального і
процесуального права є безпідставними
та не знайшли свого підтвердження при
дослідженні всіх обставин справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задовольнити, а постанову Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 07 квітня 2014 року, якою
ОСОБА_4 визнана винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП з
накладенням на неї адміністративного
стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. -
без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий