Справа № 606/1180/14-п
Постанова

Іменем України

28 травня 2014 року
м. Теребовля

Теребовлянський районний суд
Тернопільської області у складі:
головуючого судді Малярчука В.В., при
секретарі Чаповській Н.І. за участю
прокурора Лотоцького В.М., адвоката
ОСОБА_1 розглянувши матеріали, що
надійшли з Прокуратури
Теребовлянського району
Тернопільської області про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Іванівка
Теребовлянського району
Тернопільської області, жительки
АДРЕСА_1, громадянки України, з вищою
освітою, не одруженої, до
аміністративної відповідальності,
передбаченої Законом України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» не притягувалась,

за ст. 172-7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_2 перебуваючи на посаді
завідувача сектору прийому документів
відділу соціальних допомог Управління
праці та соціального захисту населення
Теребовлянської районної державної
адміністрації (наказ про прийняття на
роботу № 08-к від 01.03.2013 року), будучи
державним службовцем 14 рангу (7
категорії посад) та відповідно до п.п.
«в» п.1 ст. 4 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції» (далі
- Закон) суб'єктом відповідальності за
корупційне правопорушення, умисно,
всупереч п. 1, 2 ч.1 ст. 14 Закону, порушила
вимогу щодо необхідності уживати
заходів щодо недопущення будь - якої
можливості виникнення конфлікту
інтересів та не повідомила про це свого
безпосереднього керівника.

Вказане порушення виразилось в
тому, що 22 жовтня 2013 року ОСОБА_2,
перебуваючи на посаді завідувача
сектору прийому документів відділу
соціальних допомог управління праці та
соціального захисту населення
Теребовлянської районної державної
адміністрації, в порушення вимог п. 2.1.
Інструкції щодо порядку оформлення і
ведення особових справ отримувачів
усіх видів соціальної допомоги
затвердженої наказом Міністерства
праці та соціальної політики України №
345 від 19.09.2006 року, всупереч службовим
повноваженням, що вплинули на
об'єктивність та неупередженість
прийняття рішення, без відповідного
доручення ОСОБА_3, прийняла від своєї
рідної тітки ОСОБА_4 документи та заяву
від імені її дочки ОСОБА_3 (яка
являється двоюрідною сестрою ОСОБА_2)
про оформлення щомісячних
компенсаційний виплат по догляду за
перестарілою особою, яка досягла 80-
річного віку.

Згідно інформації УСБ України в
Тернопільській в області ОСОБА_3 у
період з 09 жовтня 2013 року по 20 грудня 2013
року перебувала за межами У країни.

На підставі вказаної заяви рішенням
управління праці та соціального
захисту населення Теребовлянської РДА
про призначення допомоги від 05
листопада 2013 року ОСОБА_3 призначено
компенсаційні виплати по догляду за
перестарілою особою.

Відповідно до акту ревізії
фінансово-господарської діяльності
Управління праці та соціального
захисту населення Теребовлянської РДА
за період з 01.09.2011 по 31.12.2013, внаслідок
вищезазначеного ОСОБА_3 у період
перебування за межами України (з 22.10.2013
по 20.12.2013) виплачено щомісячну
компенсаційну виплату в розмірі 27,27
грн. та нараховано єдиного соціального
внеску в сумі 764,53 грн., чим заподіяно
державному бюджету збитки в сумі 791,80
гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_2
повністю визнала свою вину та
пояснила, що приблизно на початку
вересня 2013 року до неї звернулась
ОСОБА_3 за консультацією з приводу
оформлення щомісячних компенсаційний
виплат по догляду за своїм
перестарілим дідусем, на що я їй надала
перелік необхідних документів. В
подальшому, 22 жовтня 2013 року, до неї на
роботу в Управління праці та
соціального захисту населення
Теребовлянської РДА прийшла мати
ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка являється мені
рідною тіткою, та подала необхідні
документи для оформлення ОСОБА_3
щомісячних компенсаційний виплат по
догляду за перестарілою особою та
відповідну заяву від імені ОСОБА_3 Ким
була написана вказана заява на той час
мені було невідомо. Після цього вказані
документи вона передала у відділ
призначення, де повинно було бути
оформлено рішення про призначення
щомісячних компенсаційний виплат
ОСОБА_3 по догляду за своїм
перестарілим дідусем. Про те, що заяву
про оформлення щомісячних
компенсаційних виплат по догляду за
перестарілою особою вона повинна була
прийняти особисто в особи, якій будуть
виплачуватись такі щомісячні
компенсаційні виплати вона знала,
однак таку заяву та документи вона
прийняла від ОСОБА_4, оскільки знала, що
ОСОБА_3 не має змоги приїхати до м.
Теребовлі, оскільки доглядає за своїм
дідусем. Про те, що ОСОБА_3 перебувала за
межами України, на момент здачі ОСОБА_5
22.10.2013 року відповідних документів та
заяви, їй було не відомо.

Крім визнання вини самою ОСОБА_2 у
вчиненні адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП, її вина у
вчиненні такого правопорушення,
доводиться наступними зібраними,
дослідженими та проаналізованими у
судовому засіданні доказами.

Відповідно, до вимог ст. 1 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» конфлікт інтересів
- це суперечність між особистими
майновими, немайновими інтересами
особи чи близьких їй осіб та її
службовими повноваженнями, наявність
якої може вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих їй службових
повноважень.

Згідно вимог п. 1, 2 ч.1 ст. 14 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» посадові особи
державні службовці зобов'язані уживати
заходи щодо недопущення будь-якої
можливості виникнення конфлікту
інтересів.

Незважаючи, на те, що завідувач
сектору прийому документів відділу
соціальних допомог управління праці та
соціального захисту населення
Теребовлянської РДА ОСОБА_2, будучи 24
січня 2013 року під розпис ознайомленою з
вимогами Закону України «Про засади
запобігання та протидії корупції» та
знаючи про наявність конфлікту
інтересів, не доповіла про це своєму
безпосередньому керівнику та не вжила
усіх необхідних заходів спрямованих на
запобігання конфлікту інтересів.

ОСОБА_2 підтвердила вказаний факт
та свою вину у вчиненому повністю
визнала.

Факт порушення завідувачем
сектору прийому документів відділу
соціальних допомог управління праці та
соціального захисту населення
Теребовлянської РДА ОСОБА_2 вимог ст.14
Закону України «Про засади запобігання
та протидії корупції» також
підтверджується зібраними
матеріалами справи.

Таким чином, аналізуючи в
сукупності вищенаведені обставини,
визнання вини самим правопорушником у
вчиненні адміністративного
корупційного правопорушення, а також
письмові документи, суд вважає, що в
діях ОСОБА_2 наявні ознаки
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ст.172-7
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Накладаючи адміністративне
стягнення, суд приймає до уваги
характер і ступінь суспільної
небезпеки вчиненого правопорушення,
особу винну, а також те, що вона вперше
притягується до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністратвиного корупційного
правопорушення, а тому приходить до
переконання, що на ОСОБА_2 слід накласти
адміністративне стягнення у виді
штрафу.

На підставі наведеного,
керуючись ст. 33, 34, 172-7, 283, 284 КпАП
України, Законом України "Про засади
запобігання і протидії корупції" -

П О С Т А
Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, та накласти на неї
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 204 гривень в дохід
держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в
розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54
(п"ятдесят чотири) коп. в дохід держави.

Постанова судді у справах про
адміністративне правопорушення
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
її законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або
прокурором протягом десяти днів з дня
винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до
апеляційного суду Тернопільської
області через Теребовлянський
районний суд.

Головуючий
В.В. Малярчук