ун. № 759/6400/14-п пр. № 3/759/2260/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Київ

Суддя Святошинського районного суду
міста Києва Дячук С.І., у присутності
осіб, які притягаються до
адміністративної відповідальності,
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення,
матеріали якої надійшли з відділу ДАІ
Святошинського РУГУ МВС України в м.
Києві, стосовно:

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в
Черкаській області, українця, гр.
України, одружений, працює, проживає за
адресою: АДРЕСА_1;

ОСОБА_2, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 в Росії, українця, гр-на
України, пенсіонер, одружений, проживає
за адресою: АДРЕСА_2, -

звинувачених, кожного, у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення (далі - КУпАП)

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 24 березня 2014 року близько 09 год.
00 хв., керуючи технічно справним
автобусом «І-VAN» д.н.з НОМЕР_2 і
рухаючись в м. Києві по вул. Підлісна
(біля будинку № 2) в порушення вимог п.
14.2. «б» Правил дорожнього руху (далі -
Правил) розпочав обгін іншого
автомобіля, рухаючись по зустрічній
смузі руху, не переконався у безпеці
своїх дій, не звернув увагу на те, що
водій ОСОБА_2, керуючи по переду
автомобілем «ФОЛЬКСВАГЕН» д.н.з. НОМЕР_3
і рухаючись у попутному напрямку
справа, подав сигнал повороту вліво,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем «ФОЛЬКСВАГЕН» д.н.з.
НОМЕР_3, що спричинило пошкодження
транспортних засобів.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного
правопорушення не визнав і показав, що
дійсно 24 березня 2014 року, за наведених
вище обставин, умов та часу керуючи
технічно справним автомобілем «І-VAN»
д.н.з НОМЕР_2 в м. Києві по вул. Підлісна
(біля будинку № 2), перебуваючи у
тягнучці автомобілів, у зв'язку з чим
рух був повільним, виїхав на вільну
зустрічну смугу руху і розпочав обгін
автомобілів, які були справа і рухалися
в попутному напрямку. Несподівано для
нього, ОСОБА_2 не вмикаючи сигналу
лівого повороту почав здійснювати
такий поворот на своєму автомобілі
«ФОЛЬКСВАГЕН» д.н.з. НОМЕР_3. Не маючи
можливості уникнути зіткнення, їх
автомобілі зіткнулися.

Як також уточнив ОСОБА_1, після
зіткнення положення автомобілів
учасники ДТП не змінювали, і саме воно
було зафіксовано на Схемі. Оскільки
водій автомобіля «ФОЛЬКСВАГЕН» д.н.з.
НОМЕР_3 «підрізав» його, і не
переконався у безпеці свого маневру,
тому саме він і має нести
відповідальність за пошкодження
транспортних засобів.

Не зважаючи на захисну позицію ОСОБА_1,
його вина у вчиненому правопорушенні
за наведених вище обставин
підтверджується, крім власне його
показів, в яких не заперечується сам
факт ДТП з його участю, сукупністю й
інших досліджених судом доказів, які
узгоджуються між собою і не викликають
сумнівів у своїй достовірності,
допустимості та у сукупності - у
достатності для вирішення цієї справи.

Так, допитаний у судовому засіданні
ОСОБА_2 показав, що 24 березня 2014 року
близько 09 год. 00 хв., керуючи технічно
справним «ФОЛЬКСВАГЕН» д.н.з. НОМЕР_3,
рухався в м. Києві по вул. Підлісна (біля
будинку № 2). Дійсно була тягнучка
автомобілів. Маючи намір здійснити
паркування на спеціально відведеному
місці з лівого краю дорожнього
покриття, завчасно включив сигнал
лівого повороту і виявивши вільне
місце, розпочав маневр лівого повороту.
У цей час, розпочав обгін, виїхавши на
зустрічну смугу руху водій автобусу
«І-VAN» д.н.з НОМЕР_2, який проявив
неуважність, не переконався у безпеці
своїх дій, і допустив зіткнення з його,
ОСОБА_2, автомобілем, що спричинило
пошкодження транспортних засобів.

Повідомлені ОСОБА_2 обставини ДТП та
пошкодження належних його учасникам
автомобілів, механізм їх взаємодії
знайшли своє повне підтвердження під
час дослідження даних, які містить
Схема ДТП від 24 березня 2014 року та
наявних у матеріалах справи
фотоматеріалів пошкодження автомобіля
«ФОЛЬКСВАГЕН» д.н.з. НОМЕР_3. Оцінюючи цю
Схему ДТП на предмет її допустимості як
доказу по справі, суд враховує те, що
вона складалася за участю учасників
ДТП, які добровільність внесених з їх
слів даних засвідчили своїми
підписами, скарг не мали.

Як також видно з вказаної Схеми ДТП,
стан дорожнього покриття на місці ДТП
був сухим, розмітка дорожнього
покриття була відсутня, після
зіткнення автомобілі обох його
учасників знаходилися в межах
зустрічної смуги руху, при цьому
автомобіль ОСОБА_2 попереду і в бік
здійснення лівого повороту на
паркувальне місце, тобто зіткнення
відбулося вже після початку здійснення
маневру лівого повороту, автомобіль
ОСОБА_2 зазнав пошкодження передніх
лівих крила, дверей, скла та стійки, а
автомобіль ОСОБА_1 - передньої правої
частини.

Наявні у справі і досліджені судом
фотоматеріали пошкоджень автомобіля
«ФОЛЬКСВАГЕН» д.н.з. НОМЕР_3, вказують на
те, що зіткнення відбулося завдяки
удару автомобіля іншого учасника ДТП,
який вочевидь рухався на випередження
(характер загібання уперед лівого
переднього крила), тобто в момент, коли
вони мали різні напрямки руху -
автомобіль, що рухався по заду із
більшою швидкістю наздогнав і вдарив в
передню ліву частину автомобіль, що
рухався по переду, здійснюючи лівий
поворот.

Таким чином, з правової точки зору,
виходячи з дорожньої обстановки та
умов організації руху транспорту на
місці ДТП, ОСОБА_2, керуючи автомобілем
«ФОЛЬКСВАГЕН» д.н.з. НОМЕР_3, здійснюючи
з крайнього лівого положення маневр
повороту ліворуч у дозволеному місці
повинен був керуватися вимогами п. п. 10.1
та 10.4 Правил. У свою чергу - ОСОБА_1,
здійснюючи у дозволеному місці маневр
обгону, повинен був на виконання вимог
п. 14.2 «б» Правил, перед початком обгону
переконатися в тому, що водій
транспортного засобу, який рухається
попереду по тій самій смузі, не подав
сигналу про намір повороту
(перестроювання) ліворуч.

Разом з тим, версія подій, яку повідомив
ОСОБА_2 підтверджена показаннями
допитаних свідків, очевидців подій
ОСОБА_3 - пасажира автомобіля
«ФОЛЬКСВАГЕН» д.н.з. НОМЕР_3, ОСОБА_4,
водія іншого припаркованого
автомобіля на місці, куди мав намір
припаркуватися ОСОБА_2, які, кожний
окремо, засвідчили, що ОСОБА_2
здійснював маневр із заздалегідь
включеним сигналом лівого повороту (на
це звернув особливу увагу свідок
ОСОБА_4, біля автомобіля якого ОСОБА_2
мав намір здійснити паркування), але в
нього вдарив автомобіль іншого
учасника ДТП, який здійснював обгін і
можливо, як припустив свідок ОСОБА_4,
розраховував, що ОСОБА_2 здійснює не
паркування, а виїзд на зустрічну смугу
руху з тим, що також здійснити різке
випередження інших автомобілів, які
перебували у пробці.

Крім того, згідно з висновком
спеціаліста від 12 травня 2014 року в діях
водія ОСОБА_1 в процесі розвитку
дорожньо-транспортної ситуації, яка
мала місце 24 березня 2014 року, існує
невідповідність вимогам п. 14.2 «б»
Правил з технічної точки зору, такої
невідповідності в діях ОСОБА_2 не
встановлено.

Вказаний висновок спеціаліста є
належно мотивованим, науково
обґрунтованим, складеним
кваліфікованим експертом, що має
достатній фах, досвід і стаж експертної
роботи, на підставі ретельного
дослідження даних Схеми ДТП, пояснень
обох учасників ДТП, інших матеріалів
справи, яким не суперечать, відповіді
та висновки спеціаліста повні та
вичерпні, не допускають подвійного
тлумачення і суперечностей, які
потребували б роз'яснення, а тому суд у
сукупності з іншими доказами також
кладе їх в основу свого рішення по суті
справи.

За таких обставин, суд показання ОСОБА_2
визнає щирими і кладе в основу свого
рішення, водночас критично оцінюючи
показання ОСОБА_1 в тій частині, в якій
вони не узгоджуються з показаннями
ОСОБА_2.

Протокол про адміністративне
правопорушення складений
уповноваженими на такі дії
працівниками ДАІ у спосіб, з підстав та
з дотриманням порядку, встановлених
законом. Оскільки дані протоколу
ґрунтуються на інших матеріалах
справи, суд визнає їх також належним
доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні даного
адмінправопорушення.

За таких обставин суд вважає доведеним
те, що ОСОБА_1 порушив п. 14.2. «б» Правил,
що спричинило пошкодження
транспортного засобу, чим вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, суд виключає з
обвинувачення ОСОБА_1 посилання на
порушення ним вимог 14.6 «в» Правил
дорожнього руху, оскільки вказане
порушення з боку ОСОБА_1 не доведено і
спростовано як його власне
показаннями, так і даними Схеми ДТП, яку
суд визнав належним і допустимим
доказом у справі.

Згідно з іншим протоколом про
адміністративне правопорушення,
ОСОБА_2 притягується до
відповідальності за те, що 24 березня 2014
року близько 09 год. 00 хв., керуючи
технічно справним автомобілем
«ФОЛЬКСВАГЕН» д.н.з. НОМЕР_3 і рухаючись
в м. Києві по вул. Підлісна (біля будинку
№ 2) в порушення вимог п. 10.1 Правил,
перед зміною напрямку руху не
переконався у тому, що це буде безпечно,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем «І-VAN» д.н.з НОМЕР_2, що
спричинило пошкодження транспортних
засобів.

ОСОБА_2 свою вину не визнав і дав
пояснення, які викладені вище.

Дослідивши матеріали справи та
враховуючи вище проведений аналіз
доказів, суд вважає доводи ОСОБА_2 на
свій захист обґрунтованими, а його
звинувачення у вчиненні
адміністративного правопорушення
таким, що не знайшло свого
підтвердження в суді, оскільки його
вина у вчиненому правопорушенні за
наведених вище обставин
спростовується сукупністю досліджених
в судовому засіданні і наведених вище
доказів.

Висновки в протоколі про
адміністративне правопорушення
стосовно ОСОБА_2 суд оцінює критично,
оскільки вони спростовані сукупністю
досліджених судом доказів.

Отже, обставини подій, характер
взаємодії транспортних засобів під
керуванням учасників ДТП, локалізація
та характер ушкоджень автомобілів
вказують на те, що ОСОБА_2 не порушував
вимог п. 10.1 Правил, натомість зіткнення
автомобілів стало можливим внаслідок
створення аварійної ситуації, до якої
причетний ОСОБА_1.

Враховуючи все викладене, суд вважає,
що в діях ОСОБА_2 відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому
справа в цій частині підлягає закриттю
на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за
відсутністю складу адміністративного
правопорушення.

Провівши судовий розгляд за вказаними
протоколами про адміністративні
правопорушення, суд також бере до уваги
таке.

Розгляд в одному судовому засіданні
двох вказаних протоколів відповідає
завданням провадження в справах про
адміністративні правопорушення,
визначеним ст. 245 КУпАП, оскільки
стосується події, в якій приймали
участь обидві сторони, забезпечує
реалізацію принципу розумності строку,
критерії якого сформовані практикою
Європейського суду з прав людини
(надмірно тривале провадження у справі,
строки якого обмежені, загалом
свідчить про порушення права на
ефективний засіб правового захисту).
Крім того, єдність процедури судового
розгляду обох вказаних протоколів, яку
забезпечив орган, що склав ці протоколи
та направив їх до суду, відповідає за
аналогією і практиці, яка сформована
КУпАП щодо розгляду справ про декілька
правопорушень, вчинених однією собою
(ст. 36), а також практиці національного
процесуального законодавства в цілому
щодо розгляду деліктів інших категорій
за участю декількох сторін (ЦПК, КАС,
ГПК), в тому числі й результатом
розгляду яких є застосування більш
суворих санкцій (КПК).

Враховує суд і практику Європейського
суду з прав людини про схожість
процедур і можливість застосування до
провадження в справах про
адміністративні правопорушення
аналогії закону, коли цього вимагають
загальні демократичні засади
судочинства (див: напр., рішення ЄСПЛ у
справах Надточій проти України,
Гурепко проти України тощо).

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення суд
згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує
характер вчиненого правопорушення, яке
не супроводжувалося значними
пошкодженнями автомобіля потерпілого,
дані про особу правопорушника, який
характеризується позитивно, до
адмінвідповідальності притягається
вперше. Обставин, що пом'якшують чи
обтяжують відповідальність ОСОБА_1, не
встановлено.

Враховуючи викладене, а також
приймаючи до уваги матеріальний стан
ОСОБА_1, суд вважає необхідним і
достатнім призначити йому стягнення у
виді штрафу.

На підставі викладеного і, керуючись
ст. ст. 221, 245, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП, відносно
ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ст. 247
КУпАП в зв'язку з відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_4) визнати винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, за якою накласти на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тобто у розмірі 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за
ухвалення постанови про накладення
стягнення в розмірі 0,03 розміру
мінімальної зарплати, тобто в сумі 36
грн 54 коп.

Строк пред'явлення постанови до
виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена або на
неї може бути внесено протест
прокурора до Апеляційного суду міста
Києва через Святошинський районний суд
міста Києва протягом десяти днів з дня
винесення постанови.

СУДДЯ
С.І. ДЯЧУК