Номер провадження № 33/785/1/14
Головуючий у першій інстанції Сорокін
Доповідач Топал О. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2014 року
м. Одеса

Суддя судової палати з кримінальних
справ апеляційного суду Одеської
області Топал О.К., за участю прокурора
Семенюк А.В.. представника
уповноваженої особи ОСОБА_2,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Ренійського районного
суду Одеської області від 16.12.2013 року,
якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Рені
Одеської області, громадянина України,
з вищою освітою одруженого, працюючого
на посаді начальника Ренійської філії
«Адміністрації морських портів
України», проживаючого АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.172-7 КУпАП у
вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною постановою ОСОБА_3
притягнуто до адміністративної
відповідальності за те, що він з 13. 07. 2013
року по час винесення постанови,
перебуваючи на посаді начальника філії
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» та відповідно до підпункту
«а» п.2 ч. ст. 4 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», будучи суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, порушив обмеження,
встановлені ст. 14 указаного Закону, а
саме: не вжив заходи щодо недопущення
будь-якої можливості виникнення
конфлікту інтересів, та невідкладно у
письмовій формі не повідомив
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів, чим
вчинив адміністративне корупційне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7
КУпАП.

Цією же постановою на підставі ч.1 ст.247
КУпАП закрито провадження по справі
про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
вчинення корупційного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП «
порушення вимог щодо повідомлення про
конфлікт інтересів» в частині його
праці на посаді начальника ДП
«Ренійський морський торговельний
порт» з 14.12.2012 р. по 13.07.2013 р. за
відсутністю в його діях складу
адміністративного корупційного
правопорушення.

На постанову суду ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу в якій оскаржує
рішення прийняте судом першої
інстанції . Зокрема ОСОБА_3 вважає, що
він не є посадовою особою юридичної
особи. Окрім того ОСОБА_3 зазначає, що
він не є суб'єктом корупційного
правопорушення, так як при призначені
на посаду він повідомляв своє
безпосереднє керівництво про те, що на
підприємстві працює його дружина,
однак за відсутності йому прямого
підпорядкування.

Вивчивши матеріали адміністративної
справи, заслухавши адвоката ОСОБА_4 яка
представляє інтереси ОСОБА_3 і давала
покази в першому судовому засіданні та
просила задовольнити апеляцію;
прокурора Семенюк А.В., яка вважає
постанову суду законною та
обґрунтованою; перевіривши доводи
апеляції, приходжу до висновку, що
апеляція підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 294 КУпАП апеляційний суд
переглядає справу в межах апеляційної
скарги, однак не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлене
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 та 283 КУпАП про
розгляді справи про адміністративне
правопорушення забезпечується
всебічне, повне та об'єктивне
з'ясування обставин справи, підлягають
для з'ясування питання про те, чи було
вчинене адміністративне
правопорушення та чи винна особа в його
вчиненні. Рішення приймаються на
підставі доказів оцінених суддею за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженню всіх обставин
справи в їх сукупності.

Разом із цим, як вбачається із
протоколу про адміністративне
корупційне правопорушення,
уповноваженою на те особою, а саме
працівником ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській
області не було належним чином
з'ясовано питання про особу
правопорушника, про суб'єктивну та
об'єктивну сторону правопорушення.
Через відсутність матеріалів особової
справи ОСОБА_3 в адміністративних
матеріалах, дати призначення та
звільнення з посади не відповідають
дійсності.

Так згідно матеріалів особової справи,
яка була витребувана апеляційним
судом, у період з 14.12.2012 р. по 13.06.2013 р., а
не по 13.07.2013 р., як зазначено в протоколі,
та відповідно і в постанові суду,
ОСОБА_3 займав посаду начальника
Державного підприємства «Ренійський
морський торгівельний порт».

Як зазначено в протоколі, під час
перебування ОСОБА_3 на посаді
начальника ДП «Ренійський морський
торгівельний порт», спільно з ним
працювала його дружина - ОСОБА_5 на
посаді заступника начальника
транспортно-експедиторської контори.
Далі в протоколі зазначено, що 30 квітня
2013 року дружина ОСОБА_3 звернулася до
нього з письмовою заявою про
переведення її на посаду начальника
транспортно-експедиторської контори
(ТЕК) ДП «Ренійський морський
торговельний порт», яка останнім була
розглянута та поставлена резолюція
«Оформить, согл. КЗот». Після чого,
наказом по особовому складу № 281 від
07.05.13 ОСОБА_5 була призначена на посаду -
начальник ТЕК ДП «Ренійський морський
торгівельний порт». Зазначений наказ
був підписаний начальником
адміністративно кадрової служби ДП
«РМТП» ОСОБА_6 Відповідно до посадових
обов'язків, а також згідно з пояснення
ОСОБА_6, він не мав право підпису
будь-якого приказу по особовому складу
ДП «РМТП», якщо ОСОБА_3 виконував свої
посадові обов'язки.

Викладене в протоколі не відповідає
дійсності, так як наказ по особовому
складу № 281 від 07.05.13 р. яким ОСОБА_5 була
призначена на посаду - начальник ТЕК ДП
«Ренійський морський торгівельний
порт» підписав ОСОБА_3, а не ОСОБА_6
(а.с.115).

Зазначивши в протоколі, що з моменту
вступу в силу Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» тобто з 01.07.2011 до моменту
складання з себе повноважень
начальника ДП «Ренійський морський
торгівельний порт» тобто до 13.07.2013
року, ( однак згідно матеріалів
особової справи з посади начальника ДП
«Ренійський морський торгівельний
порт» ОСОБА_3 звільнений 13.06.2013 р.),
ОСОБА_3 не вжив заходів щодо
недопущення у нього конфлікту
інтересів та не повідомив свого
безпосереднього керівника, про
наявність в нього конфлікту інтересів
у зв'язку з працевлаштуванням дружини
ОСОБА_5, а також спільної роботи з нею,
чим порушив вимоги ст. 14 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції».

Однак, згідно підпункту «а» п.2 ч. ст. 4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» в редакціях 01.06.2012
р. 12.08.2012р. и від 18.05.2013 р. суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення є посадові особи
юридичних осіб публічного права, які не
зазначені в п.1 ч.1ст.4 Закону, але
одержують заробітну плату за рахунок
державного чи місцевого бюджету.

Обов'язковою ознакою суб'єкта є
отримання ним заробітної плати за
рахунок місцевого та державного
бюджету.

Як вірно зазначено в постанові суду, в
матеріалах справи містяться дані, що ДП
«Ренійський морський торгівельний
порт» є самостійним господарським
суб'єктом, яке здійснюю фінансову та
господарську діяльність, що і є
джерелом формування виплати
заробітної плати працівникам порту.

У зв'язку з зазначеним не можу не
погодитись з висновком суду, який на
підставі ст.247 КУпАП у мотивувальній
частині постанови вказав на
необхідність закрити провадження по
справі про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
вчинення корупційного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП в частині
його праці на посаді начальника ДП
«Ренійський морський торгівельний
порт», за відсутністю в його діях
складу адміністративного корупційного
правопорушення. Однак при цьому не
вказав в резолютивній частині
постанови про закриття справи по
вказаному епізоду на підставі ч.1 ст. 247
КУпАП.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 з 13.07.2013
р., перебуваючи на посаді начальника
Ренійської філії «Адміністрації
морських портів України» являючись
посадовою особою, яка прирівнюються до
осіб уповноважених на виконання
функцій держави, порушив обмеження,
встановлені ст. 14 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», не повідомив свого
безпосереднього керівника, а саме
голову ДП «Адміністрації морських
портів України» ОСОБА_8, про наявність
конфлікту інтересів під час
переведення своєї дружини з ДП
«Ренійський морський торгівельний
порт» до РФ «АМПУ», чим вчинив
адміністративне корупційне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7
КУпАП «порушення вимог щодо
повідомлення про конфлікт інтересів».

Оскаржуваною постановою суду ОСОБА_3
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.172-7 КУпАП та
накладено стягнення у вигляді штрафу у
розмірі 1700 гривень.

В апеляції ОСОБА_3 зазначає, що він не є
суб'єктом відповідальності за вказане
корупційне правопорушення, так як не є
посадовою особою юридичної особи
публічного права.

З такими доводами апеляції не можна
погодитись. ОСОБА_3, перебуваючи на
посаді начальника Ренійської філії
«Адміністрації морських портів
України», являється посадовою особою
підрозділу ДП «Адміністрації морських
портів України», що має статус
юридичної особі, яка прирівнюються до
осіб уповноважених на виконання
функцій держави.

Також в апеляції ОСОБА_3 посилається на
те, що при призначені його начальником
Ренійської філії «Адміністрації
морських портів України» він письмово
в при оформлені особової справи вказав,
що в Ренійській філії «Адміністрації
морських портів України» на посаді
начальника відділу портових зборів
працює його дружина ОСОБА_5, а в
матеріалах справи містяться докази,
які вказують на відсутність прямого
підпорядкування його дружини йому по
роботі.

Вивчивши матеріалі витребуваної
особистої справи прихожу до висновку,
що в діях ОСОБА_3 відсутнє
адміністративне корупційне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7
КУпАП.

Так, невід'ємними ознаками корупції є -
використання особою, зазначеною в
частині першій ст.4 Закону «Про засади
запобігання і протидії корупції»
наданих їй службових повноважень та
пов'язаних із цим можливостей з метою
одержання неправомірної вигоди або
прийняття обіцянки(пропозиції такої
вигоди для себе чи інших осіб або
відповідно обіцянка) пропозиція чи
надання неправомірної вигоди особі,
зазначеній в частині першій ст.4 Закону,
або на її вимогу іншим фізичним чи
юридичним особам з метою схилити цю
особу до протиправного використання
наданих їй службових повноважень та
пов'язаних із цим можливостей.

Метою корупційного правопорушення є
одержання неправомірної вигоди.

Конституційний Суд України у своєму
Рішенні від 06.010.2010 р. № 21-рп/2010(П.3.2.2.)
прямо вказав на необхідність визнання
і дії в Україні принципу верховенства
права, і на необхідність врахування,
насамперед, того, що термін «корупція»
означає «використання особою наданих
їй службових повноважень та пов'язаних
з цим можливостей з метою одержання
неправомірної вигоди або прийняття
обіцянки/пропозиції такої вигоди для
себе чи інших осіб», а діяння, яке не
відповідає змісту терміна «корупція»,
не може визнаватись корупційним
правопорушенням.

Однак у протоколі про адміністративне
корупційне правопорушення, в
матеріалах справи та в постанові суду
відсутні будь - які твердження, що
ОСОБА_3 використовував надані йому
службові повноваження та пов'язані з
цим можливості з метою одержання
неправомірної вигоди та приймав
обіцянки/пропозиції такої вигоди для
себе чи інших осіб.

Так ні Законом України «Про засади
запобігання і протидії корупції», ні
КУпАП не передбачено форми письмового
повідомлення про конфлікт інтересів.
При призначені ОСОБА_3 начальником
Ренійської філії «Адміністрації
морських портів України» він письмово
при оформлені особової справи вказав,
що в Ренійській філії «Адміністрації
морських портів України» на посаді
начальника відділу портових зборів
працює його дружина ОСОБА_5

В дійсності із матеріалів особової
справи видно, що ОСОБА_3 був звільнений
з посади начальника Державного
підприємства «Ренійський морський
торгівельний порт» 13.06.2013 р. 14 .06.2013 р.
ОСОБА_3 був призначений в.о. начальника
Ренійської філії «Адміністрації
морських портів України», з 16.07.2013 р.
призначений начальником Ренійської
філії «Адміністрації морських портів
України», а не з 13.07.2013 р.

Крім того звертаю увагу, що в
матеріалах особової справи відсутнє
офіційне попередження, що в зв'язку з
внесення змін до підпункту «а» п.2 ч. ст.
4 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції» від
14.05.2013 р. ОСОБА_3 є суб'єктом
відповідальності за вказане
корупційне правопорушення.

За змістом ст.1 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», конфлікт інтересів - це
суперечність між особистими
інтересами особи та її службовими
повноваженнями, наявність якої може
вплинути на об'єктивність
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих їй службових
повноважень та пов'язаних із цим
можливостей.

Як вбачається з матеріалів справи
дружина ОСОБА_3- ОСОБА_5 наказом № 23 від
13.06.2013 р. на підставі письмової заяви в
порядку переводу, як начальник відділу
портових зборів та весь
підпорядкований їй відділ портових
зборів переведені до Ренійської філії
«Адміністрації морських портів
України». Саме цей наказ підписав в.о.
начальника Ренійської філії
«Адміністрації морських портів
України» ОСОБА_6, а не наказ № 281 від
07.05.13 р. як зазначено вище. Наказ був
підписаний ОСОБА_6 саме з тих причин, що
ОСОБА_3 був звільнений з посади
начальника Державного підприємства
«Ренійський морський торгівельний
порт» саме 13.06.2013 р., а з 14.06.2013 р.
призначений в.о. начальника Ренійської
філії «Адміністрації морських портів
України», а з 16.07.2013 р. призначений
начальником Ренійської філії
«Адміністрації морських портів
України».

Згідно Положення про Ренійську філію
«Адміністрації морських портів
України», затвердженого наказом
Міністерства інфраструктурі України
від 01.10.2013 р., філія є відокремленим
підрозділом підприємства, який не має
статусу юридичної особи та здійснює
від імені Підприємства частину
господарської діяльності.

На підставі п.1.2 Посадової інструкції
ОСОБА_5, як начальник відділу портових
зборів (а.с.60,61) прямо підпорядкується
начальнику служби маркетингу та
договірної роботи Ренійської філії
«Адміністрації морських портів
України», а не безпосередньо
начальнику філії.

Виконуючи свої обов'язки та реалізуючи
права як начальник Ренійської філії
«Адміністрації морських портів
України» ОСОБА_3 не міг вчиняти будь-які
дії на користь близької йому особі, що в
розумінні ст.1 вказаного Закону
виключає можливість існування
конфлікту інтересів.

У зв'язку з викладеним апеляційна
скарга підлягає задоволенню, постанова
суду скасуванню з винесенням нової
постанови про закриття
адміністративного провадження на
підставі ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності
події та складу адміністративного
правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Ренійського районного суду
Одеської області від 16.12. 2013 року, якою
ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 172-7 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. -
скасувати.

Провадження по справі про
адміністративне правопорушення за ст.
172-7 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрити на
підставі ч.1 ст. 247 КУпАП через
відсутність події і складу
адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області
О.К. Топал