Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/268/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Загреба А. В.
Категорія - 122 Доповідач
у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2014 року
м. Кіровоград

Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Іванов Д.Л., за
участю особи, притягнутої до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Кіровограді в порядку апеляційного
перегляду адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 15 травня 2014 року в
справі про притягнення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, не одруженого, що не працює,
проживає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності
за ст. 122 ч.4 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З представлених матеріалів
адміністративної справи вбачається, що
постановою судді Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 19
травня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним, у
тому, що він 19 березня 2014 року, близько
19.23 год., керуючи автомобілем BMW,
реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул.
Преображенській, що в м. Кіровограді,
під час перестроювання на проїзджу
частину дороги, яка має дві смуги для
руху, в порушення п.п. 9.2 б), 10.1 та 11.2
Правил дорожнього руху, не увімкнув
покажчик повороту та не надав перевагу
в русі автомобілю ВАЗ-2114, реєстраційний
номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4,
який рухався у лівій смузі дорожнього
руху, в попутному йому напрямку і для
уникнення зіткнення, змушений був
вжити заходів до екстреного
гальмування та подати звуковий сигнал.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати постанову судді районного
суду, вказуючи на неповноту та
необ'єктивність у дослідженні
фактичних обставин справи, що призвело,
на його думку до необґрунтованого та
неправильного висновку про наявність в
його діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.4
КУпАП.

Крім того зазначає, що відеозйомка, яка
проводилась працівниками ДАІ
побутовим фотоапаратом не являється
належним доказом, оскільки в протоколі
про адміністративне правопорушення не
вказані його технічні характеристики,
а тому ОСОБА_3 вважає, що перевірити
його на придатність застосування
підрозділами ДАІ на території Україні
неможливо.

В судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну
скаргу підтримав повністю, просив суд
її задовольнити, посилаючись на
обставини викладені в скарзі.

З'ясувавши обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, заслухавши
пояснення ОСОБА_3, зваживши доводи
апеляційної скарги, а також дослідивши
представлені матеріали
адміністративної справи, вважаю, що в
задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3
слід відмовити, а постанову судді
Ленінського районного суду м.
Кіровограда залишити без змін за таких
підстав.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення,
ОСОБА_3 поставлено за провину порушення
п.п. 9.2 б), 10.1 та 11.2 Правил дорожнього
руху,що призвело до створення
перешкоди для руху автомобілю ВАЗ-2114,
під керуванням ОСОБА_4, який рухався у
лівій смузі дорожнього руху, в
попутному йому напрямку і для
уникнення зіткнення, змушений був
вжити заходів до екстреного
гальмування та подати звуковий сигнал.

Наведені обставини також
підтверджуються поясненнями ОСОБА_4,
які долучені до матеріалів справи ( а.с
3) та відеозаписом обставин даної події
(а.с.4).

Під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції ОСОБА_3, факт
виїзду на проїзджу частину дороги
площі Б. Хмельницького за маршрутним
транспортним засобом, не змінюючи при
цьому траєкторію руху не заперечує,
разом з цим вважає, що він при виїзді на
перехрестя діяв правильно, оскільки
маршрутний транспортний засіб прийняв
вправо і направився для паркування на
автобусній зупинці, а він поїхав прямо,
не створюючи при цьому нікому
перешкоди.

Разом з тим, фактичні обставини справи,
а також їх об'єктивна оцінка, свідчать
про те, що ОСОБА_3 при виїзді на
перехрестя, де організовано круговий
рух, повинен був продовжити рух за
маршрутним транспортним засобом і
дотримуватись правого краю проїзної
частини, що чітко регламентовано ПДР.

Не дотримання ОСОБА_3 встановленого
порядку розташування транспортних
засобів на дорозі, призвело до того, що
в результаті його дій різко зменшився
боковий інтервал між його та
автомобілем ОСОБА_4, який для уникнення
зіткнення змушений був вжити заходів
до екстреного гальмування.

Вказаним обставинам, з урахуванням
пояснень ОСОБА_3 та наявних в
матеріалах справи письмових доказів,
суддя районного суду дав об'єктивну
оцінку і дійшов до правильного
висновку про наявність в його діях
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122
КУпАП.

Доводи ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_4 при
перестроюванні повинен був дати йому
дорогу, апеляційний суд вважає
необґрунтованими, оскільки як суд
першої так і апеляційної інстанції не
вправі виходити за межі пред'явленого
обвинувачення.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
належні та допустимі докази, які б з
достовірністю свідчили про
недотримання ОСОБА_4 вимог ПДР, що могло
призвести до зіткнення, таких даних не
представлено ОСОБА_3 і під час розгляду
справи в суді апеляційної інстанції.

В даному випадку, ствердження ОСОБА_3
про правильність своїх дій
констатуються з формальних підстав та
суб'єктивної оцінки дорожньої
ситуації.

Процесуальних порушень, допущених
судом першої інстанції під час
розгляду даної справи, про які вказує
ОСОБА_3 в апеляційній скарзі,
апеляційний суд не вбачає.

Також слід зазначити, що в матеріалах
справи відсутні дані, які б з
достовірністю свідчили про
неправомірність дій або упередженість
інспектора ДАІ ОСОБА_6 при оформлення
стосовно ОСОБА_3 протоколу про
адміністративне правопорушення, а
також звернення ОСОБА_3 з цього приводу
зі скаргою до прокурора або начальника
Управління ДАІ при УМВС України в
Кіровоградській області.

Таким чином, висновки районного суду
про наявність в діях ОСОБА_3 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП та
доведеність його вини - являються
правильними і такими, що
підтверджуються об'єктивними доказами.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення, а постанову Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 15
травня 2014 року про притягнення ОСОБА_3
до адміністративної відповідальності
за ч.4 ст. 122 КУпАП з накладенням
адміністративного стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 6
місяців - без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Д.Л. Іванов