Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/274/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
Бондарчук Р.< Суддя-доповідач По
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2014 року суддя судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області
Бондарчук
Р.А.,

за участі особи, яка подала скаргу
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кіровограда
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
судді Гайворонського районного суду
Кіровоградської області від 23 травня
2014 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Берестяги, Гайворонського району,
Кіровоградської області, українця,
громадянина України, освіта базова
загальна середня, який не працює, не
одружений, утриманців не має, проживає
за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 130 ч. 2 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
(далі КУпАП) та призначено йому
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування всіма
видами транспортних засобів на строк 2
роки, без оплатного вилучення
транспортного засобу, -

в с т а н о в и в:

Оскарженою постановою судді
Гайворонського районного суду
Кіровоградської області від 23 травня
2014 року ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2
КУпАП і накладено на нього
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування всіма
видами транспортних засобів на строк 2
роки, без оплатного вилучення
транспортного засобу.

Згідно постанови, 05.05.2014 року о 01
год. 25 хв., ОСОБА_3, по вул. Яновського в м.
Кіровограді, керував транспортним
засобом ВАЗ 21070, номерний знак НОМЕР_1,
повторно з явними ознаками
наркотичного сп'яніння. Від
проходження медичного огляду на
визначення стану наркотичного
сп'яніння відмовився в присутності
свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України,
тобто вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 130 ч.2
КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати постанову судді районного
суду та направити справу на новий
судовий розгляд.

В обґрунтування поданої апеляційної
скарги апелянт зазначив, що суддя
районного суду безпідставно розглянув
справу без його участі; у стані
наркотичного сп'яніння він не
перебував. Зазначає, що був стомлений, а
тому інспектор ДПС цим скористався та
склав протокол про адміністративне
правопорушення з порушенням вимог
законодавства. Крім того, суддею суду
першої інстанції не враховано, що він
офіційно не працює та єдиним його
доходом є тимчасові заробітки, які
пов'язані з керуванням транспортного
засобу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
вважаю, що її необхідно залишити без
задоволення, а постанову судді суду
першої інстанції без змін, виходячи з
таких підстав.

Відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП
настає у разі відмови особи, яка керує
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо вживання лікарських препаратів,
що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника
міліції пройти в установленому порядку
медичний огляд для визначення стану
алкогольного сп'яніння, впливу
наркотичних чи токсичних речовин, що
передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху
України.

Згідно п.п. 4.2, 5.4 «Інструкції з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху»,
затвердженої наказом МВС України №77
від 26 лютого 2009 року, до протоколу про
адміністративне правопорушення
долучаються письмові пояснення
свідків правопорушення, у разі їх
наявності. У разі оформлення протоколу
про адміністративне правопорушення,
передбаченого ст.130 КУпАП наявність
пояснень свідків є обов'язковою у
кількості двох.

За умовами пунктів 6, 8 Порядку
направлення водіїв транспортних
засобів для проведення огляду з метою
виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, і проведення такого
огляду, який затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 17
грудня 2008 року N 1103, - водій
транспортного засобу, що відмовився
від проведення огляду на місці
зупинки транспортного засобу або
висловив незгоду з його
результатами, направляється
уповноваженою особою
Державтоінспекції для проведення
огляду до відповідного закладу охорони
здоров'я. У разі відмови водія
транспортного засобу від проведення
огляду в закладі охорони здоров'я
уповноважена особа
Державтоінспекції в присутності двох
свідків складає протокол про
адміністративне правопорушення, у
якому зазначає ознаки сп'яніння і дії
водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення, 05.05.2014
року о 01 год. 25 хв., ОСОБА_3, по вул.
Яновського в м. Кіровограді, керував
транспортним засобом ВАЗ 21070, номерний
знак НОМЕР_1, повторно з явними ознаками
наркотичного сп'яніння (розширені
зіниці очей, тремтіння пальців рук,
млява мова). Від проходження медичного
огляду на визначення стану
наркотичного сп'яніння відмовився в
присутності свідків, чим порушив п. 2.5
ПДР України (а.с. 1).

Також, в даному протоколі, який
власноручно було підписано
правопорушником, містяться його
пояснення, згідно яких він відмовився
від медичного огляду на визначення
стану наркотичного сп'яніння.

Крім протоколу про адміністративне
правопорушення, матеріали справи
містять письмові пояснення громадян
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно яких ОСОБА_3
відмовився від проходження огляду на
визначення стану наркотичного
сп'яніння (а.с. 2-3).

За таких обставин, вважаю, що суддею
суду першої інстанції обґрунтовано
зроблено висновок про наявність в діях
ОСОБА_3 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1
КУпАП.

Доводи апелянта про те, що у стані
наркотичного сп'яніння він не
перебував, був стомлений, а тому
інспектор ДПС цим скористався та склав
протокол про адміністративне
правопорушення з порушенням вимог
законодавства - є необґрунтованими,
спростовуються вищевикладеним. Крім
того, на місці події правопорушник
відмовився від проходження медичного
огляду, що підтверджується його
поясненнями, які підписані ним
власноручно. Дії інспектора ДАІ, які
скаржник вважає неправомірними, у
встановленому законом порядку не
оскаржувалися.

Посилання скаржника на те, що розгляд
справи відбувся без його участі є
необґрунтованими, так як, з матеріалів
справи вбачається, що його мати
отримала повідомлення про час та місце
розгляду справи 21.05.2014 року. Отже,
вважається, що порушник був
повідомлений належним чином, оскільки
повістку отримала його близький родич -
мати, а тому суд правомірно розглянув
справу без його участі.

Аргументи скаржника про те, що суддею
суду першої інстанції не враховано, що
він офіційно не працює та єдиним його
доходом є тимчасові заробітки, які
пов'язані з керуванням транспортного
засобу є безпідставними, оскільки такі
обставини враховані суддею суду першої
інстанції і вони не можуть слугувати
для скасування чи зміни постанови. Крім
того, апеляційний суд враховує, що
правопорушення вчинене повторно
упродовж року, могло призвести до
небезпечних наслідків вчинено
повторно, тобто ОСОБА_3 не зробив для
себе певних висновків та продовжив
вчиняти протиправні дії.

Також, вимога апелянта про направлення
справи на новий судовий розгляд є
безпідставною, оскільки КУпАП не
передбачено такого результату
розгляду апеляційної скарги в
апеляційній інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що
вищезазначені доводи апеляційної
скарги надані з метою ухилення від
адміністративної відповідальності та
адміністративного стягнення, оскільки
вина правопорушника повністю
підтверджується матеріалами справи та
дослідженими у судовому засіданні
апеляційного суду доказами.

На підставі викладеного, вважаю, що
суддею суду першої інстанції всебічно,
повно та об'єктивно досліджено всі
обставини справи та на підставі
наявних у матеріалах справи доказів,
у відповідності до вимог ст. ст. 33, 34,
36 КУпАП, визначено стягнення, яке
відповідає тяжкості вчиненого
правопорушення, його характеру, з
врахуванням особи правопорушника,
ступеню його вини, обставин, що
пом'якшують відповідальність, а тому
підстав для скасування чи зміни
постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а постанову судді
Гайворонського районного суду
Кіровоградської області від 23 травня
2014 року про притягнення ОСОБА_3 за ст. 130
ч. 2 КУпАП до адміністративної
відповідальності - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Р.А.
Бондарчук