П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 травня 2014 року суддя
Франківського районного суду м. Львова
Кузь В.Я., розглянувши матеріали про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, не працюючого, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за
адресою АДРЕСА_2

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про
адміністративне правопорушення Серії
АБ2 №2325828, 03.03.2014 року о 00:00 год., на
проспекті Свободи,11 у м. Львові, гр.
ОСОБА_1, керував автомобілем марки
"Тойота", д.н.з. НОМЕР_1 будучи в стані
алкогольного сп'яніння, що
підтверджується висновком щодо
результатів медичного огляду з метою
виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння
№12836/646 від 03.03.2014 року, чим порушив п. 2.9
(а) ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину
заперечив та пояснив, що за кермом
машини не знаходився, стояв 5 метрів від
машини біля готелю «Гранд Готель» . До
нього підійшло двадцять осіб, що почали
кричати йому, що він їхав за кермом
п'яний, саме тому на нього склали
протокол.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснення
адмінправопорушника підтвердили,
ствердили, що останній був в стані
алкогольного сп'яніння , проте за
кермом автомобіля не перебував, а
просто стояв біля нього. В день
складання протоколу ОСОБА_1 проводив
час із своїми товаришами, відвідував
розважальні заклади, при цьому за
кермом його автомобіля перебував його
син, який вподальшому під свою
відповідальність забрав автомобіль
після складання протоколу.

Проте , суд до даних показів свідків
відноситься критично, зважаючи на те,
що один із свідків є сином
адмінпорушника, а другий товаришем.

У той же час, свідок ОСОБА_5,який
здійснював патрулювання міста із
працівниками ДАІ ствердив, що
адмінправопорушник дійсно перебував в
стані алкогольного сп'яніння, про що
було складено висновок щодо
результатів медичного огляду в його
присутності, проте він не бачив чи
перебував правопорушник за кермом, а
лише чув вигуки громади про те, що даний
громадянин їздить п'яний.

Що стосується заперечень
адмінпорушника, то такі відхиляються
судом, оскільки протокол працівниками
міліції складено саме на ОСОБА_1, який
не оскаржив їх дії та самого протоколу,
де б зазначив, неправомірність
встановлення обставин.

В судове засідання викликались
працівники міліції, які не прибули,
разом із тим у суду немає підстав
вважати, що факти викладені
працівниками міліції у протоколі є
неправдивими.

При цьому, суд бере до уваги покази
свідка ОСОБА_5, що під час складання
протоколу не менше 20 чоловік, говорили,
що за кермом їхав саме ОСОБА_1

Відповідно до п.2.9. (а) ПДР України,
водієві забороняється керувати
транспортними засобами у стані
алкогольного сп'яніння або перебуваючи
під впливом наркотичних чи токсичних
речовин.

Вивчивши представлені на розгляд
адміністративні матеріали та
дослідивши фактичні обставини, вважаю,
що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина його доведена зібраними по
справі матеріалами, зокрема висновком
щодо результатів медичного огляду з
метою виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння
№12836/646 від 03.03.2014 року та свідченнями
свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6, котрі в своїх
письмових поясненнях зазначили, що
ОСОБА_1 перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння керував своїм
автомобілем, перепаковуючи його на
другу сторону вулиці до «Гранд Готелю»
та показами свідка ОСОБА_5

Враховуючи характер вчиненого
правопорушення, яке свідчить про
підвищену небезпеку подібних
проступків та осіб, що їх вчиняють,
особу правопорушника, котрий не працює,
не розкаявся та не ставиться
критичного до вчиненого ним
адміністративного проступку,
відсутність обставин, що пом'якшують
відповідальність, вважаю, необхідним
та достатнім для досягнення визначеної
ст.23 КУпАП мети, зокрема його виховання
в дусі додержання законів України та
запобігання вчиненню нових
правопорушень призначити покарання, в
межах санкції статті, за якою
кваліфіковано правопорушення у виді
позбавлення права керування всіма
видами транспортних засобів.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий
збір у провадженні по справі про
адміністративне правопорушення у разі
винесення судом (суддею) постанови про
накладення адміністративного
стягнення сплачується особою, на яку
накладено таке стягнення.

Відповідно ст.4 ч.2 п.5 Закону України "
Про судовий збір" у разі ухвалення
судом постанови про накладення
адміністративного стягнення судовий
збір сплачується в розмірі 0,03
мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного , керуючись
ст. ст.33, 40-1, 268, 279, 280, 283, 285 КУпАП України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП України та
накласти на нього адміністративне
стягнення у вигляді позбавлення
права керування транспортними
засобами строком на 2 (два) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 36 ( тридцять
шість) грн. 60 коп. судового збору в дохід
держави.

Постанова може бути оскаржена
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, потерпілим,
його представником, на неї може бути
внесено протест прокурора до
Апеляційного суду Львівської області
протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя
В.Я.Кузь