АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2014 року суддя Апеляційного
суду Дніпропетровської області
Живоглядова І.К., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Дніпропетровську, за участю
представника Дніпропетровської
митниці Міндоходів - Романенко І.М.,
ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3,
прокурора - Зайкова Л.М., апеляційні
скарги ОСОБА_2 та заступника прокурора
Дніпропетровської області Рички О. на
постанову Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 09 квітня 2014
року у справі про порушення митних
правил, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, директора ТОВ
«Партнер-Альянс, інн НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483
Митного кодексу України, та накладено
на нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 113097,60 гривень
з конфіскацією предмету
правопорушення - товарів у
відповідності до протоколу №0434/110000001/13
на суму 113097,60 гривень, -

встановив:

Постановою Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 09 квітня 2014
року ОСОБА_2 визнано винним у порушенні
митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483
Митного кодексу України, та накладено
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
113097,60 гривень з конфіскацією предмету
правопорушення - товарів у
відповідності до протоколу №0434/110000001/13
на суму 113097,60 гривень.

________________________________________________________________________
_____

Провадження № 33/774/362/14
Головуючий у першій інстанції:
Гончаров О.В.

Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України
Головуючий у другій інстанції:
Живоглядова І.К.

Відповідно до протоколу про порушення
митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483
Митного кодексу України, складеному
відносно ОСОБА_2, 07 грудня 2013 року на
підставі зовнішньоекономічного
контракту, укладеного між ТОВ
«Партнер-Альянс» та «CHCO IMPORT&EXPORT CO., LIMITED»
на митну територію України з Китаю на
підставі товаросупровідних документів
на адресу ТОВ «Партнер-Альянс» було
ввезено товар - «блістери, папір,
картон, керамічний посуд». Цей товар
було доставлено в зону діяльності
Дніпропетровської митниці Міндоходів
та подано до митного оформлення в
режимі імпорту за ВМД типу

«ІМ-40 ДЕ», при цьому в
товаросупровідних документах на товар
та вантажній митній декларації
зазначено код класифікації товару
(ставка ввізного мита 5 %). В
подальшому в ході вирішення питання
правильності класифікації товару
Дніпропетровською митницею було
винесено рішення про класифікацію та
визначення коду товару, відповідно до
якого частина зазначеного товару являє
собою «посуд столовий з фарфору, що
містить на поверхні глазурування,
водопоглинання становить менше 0,05 мас
%», які класифікується за кодом
(ставка ввізного мита 10 %).

Під час розгляду справи суд першої
інстанції, перевіривши наявні докази
вини ОСОБА_2 дійшов висновку про його
винуватість у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу
України.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, ОСОБА_2 та заступник
прокурора Дніпропетровської області -
Ричка О. подали апеляційні скарги, у
яких просять скасувати постанову
місцевого суду та закрити провадження
у справі, відносно ОСОБА_2, за ч. 1 ст. 483
Митного кодексу України, через
відсутність складу адміністративного
правопорушення.

В обґрунтування своєї апеляційної
скарги ОСОБА_2 посилається на те, що
вантажно-митна декларація була
заповнена, як тимчасова та на підставі
товаросупровідних документів наданих
постачальником. Про його невинуватість
свідчать також пояснення експерта, з
яких випливає, що експертне
дослідження було проведено не належним
чином, а тому об'єктивність висновків
експерта викликає сумніви. Судом також
під час розгляду справи не було дано
належної оцінки тому, що процес
декларування проводився іншою особою,
а наявні сертифікати якості повністю
підтверджують правильність зазначених
даних у декларації.

У своїй апеляційній скарзі прокурор
Ричка О. посилається на ті ж самі
обставини, що і ОСОБА_2.

У судовому засіданні ОСОБА_2 його
представник та прокурор просили
поданні апеляційні скарги
задовольнити, а постанову суду
скасувати і закрити провадження у
справі через відсутність складу
порушень митних правил, передбачених ч.
1 ст. 483 Митного кодексу України.

В судовому засіданні представник
Дніпропетровської митниці Романенко
І.М., вважаючи постанову районного суду
законною та обґрунтованою, просила
відмовити у задоволенні поданих
апеляційних скарг, а постанову
районного суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши
учасників судового провадження,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, дійшов висновку, що подана
апеляційна скарга прокурором та ОСОБА_2
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Апеляційним переглядом постанови суду
першої інстанції встановлено, що суд
першої інстанції розглянув справу із
порушенням вимогами ст. ст. 245, 252, 280
КУпАП, не з'ясував усі обставини
вчиненого, не дав належну оцінку
доказам у їх сукупності, не перевірив
наявність усіх складових ознак складу
правопорушення, внаслідок чого дійшов
помилкового і належним чином
необґрунтованого висновку щодо
винуватості особи у вчиненні порушення
митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483
Митного кодексу України.

Згідно ч. 1 вимог ст. 458 Митного кодексу
України, порушення митних правил є
адміністративним правопорушенням, яке
являє собою протиправні, винні (умисні
або з необережності) дії чи
бездіяльність, що посягають на
встановлений цим Кодексом порядок
переміщення товарів через митний
кордон України, і за які митним
кодексом передбачена
відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 483 Митного кодексу
України, переміщення або дії,
спрямовані на переміщення товарів
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю
шляхом подання органу доходів і зборів
як підстави для переміщення товарів
документів, що містять неправдиві
відомості, необхідні для визначення
коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його
найменування.

За змістом цих статей самої подачі
митному органу, як підстави для
переміщення товарів через митний
кордон, документів, що містять
неправдиві дані, для висновку про
наявність у цьому діянні складу
порушення недостатньо.
Відповідальність за порушення,
передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу
України, настає в разі, якщо особа у
такий спосіб намагається приховати
товари від митного контролю.

Матеріалами справи підтверджено, що
декларування товару здійснювалося
ОСОБА_4, а не особисто ОСОБА_2. Питання
щодо винуватості ОСОБА_4 та підстави
спільної діяльності зі ОСОБА_2, як
представника товариства, залишилося не
з'ясованим.

Також з матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_4 була подана вантажна митна
декларація, при цьому, розбіжності між
даними зазначеними у ВМД та
встановленими митницею виникли, у
зв'язку з тим, що ВМД була складена на
підставі товаросупровідних документів
наданих йому представниками
перевізників та підприємства
отримувача вантажу /а.с. 79-81/.

Письмові пояснення ОСОБА_2 свідчать про
те, що код товару згідно УКТ ЗЕД
зі ставкою мита 5 %, був визначений
компанією постачальником. При цьому,
даючи пояснення Дніпропетровській
митниці ОСОБА_2 зазначив, що митна
документація була заповнена на
підставі документів які були наданні
постачальником і жодних підробок чи
приховань оригіналів документів
виявлено не було.

Даних, які б спростовували
вищенаведені пояснення про те, що
фактичний декларант - ОСОБА_4 чи
керівник товариства ОСОБА_2
усвідомлювали свої дії як протиправні,
передбачали або повинні були і могли
передбачити, що своїми діями порушують
встановлений порядок переміщення
товарів через митний кордон України
або можливість такого порушення,
бажали, свідомо допускали його чи
легковажно розраховували на його
відвернення, по даній справі не
встановлено.

Разом з цим, в судовому засіданні
апеляційного суду представником
митниці наявність умислу в діях ОСОБА_2
доведено не було.

З огляду на викладене, враховуючи
конкретні обставини справи, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про необхідність у
задоволенні апеляційних скарг
прокурора та притягнутої до
відповідальності особи, а постанову
суду першої інстанції скасувати і
закрити провадження у справі.

Приймаючи таке рішення апеляційний суд
керується також вимогами ст. 62
Конституції України, яка закріплює
презумпцію невинуватості та
передбачає, що усі сумніви щодо
доведеності вини особи повинні
тлумачитись саме на користь цієї особи.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 та заступника
прокурора Дніпропетровської області -
Рички О. - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 09 квітня 2014
року, винесену відносно ОСОБА_2 за ч. 1
ст. 483 Митного кодексу України та
накладено на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
113097,60 гривень з конфіскацією предмету
правопорушення - товарів у
відповідності до протоколу №0434/110000001/13
на суму 113097,60 гривень, - скасувати, а
провадження по справі закрити, на
підставі п.1 ст. 247 КУпАП, через
відсутність складу адміністративного
правопорушення.

Постанова набирає законної сили
негайно, остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області
с/
І.К.Живоглядова

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області

І.К.Живоглядова