Справа № 304/470/14-п
Провадження № 3/304/174/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2014 року м. Перечин Суддя
Перечинського районного суду
Закарпатської області Ганько І.І., при
секретарі- Соханич Л.Ю., розглянувши
матеріали, які надійшли з
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Закарпатській області
про притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,
начальника Ужгородського військового
лісництва, -

за ст. 41 ч. 1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення № 07-07-031/0186 від 13 березня
2014 року ОСОБА_1 ставиться за вину те, що
він «перебуваючи на посаді начальника
Ужгородського військового лісництва
(м. Перечин, пров. Червоноармійський,
№5), наказом №71/1 від 31 грудня 2013 року
звільнив з 08 січня 2014 року з посади
майстра лісу ОСОБА_2, не дотримавши при
цьому двохтижневого терміну з дня
подання останнім 31 грудня 2013 року заяви
на звільнення за власним бажанням. Так,
ОСОБА_2 прийнятий на роботу на посаду
лісника з 18 травня 2007 року згідно
наказу №20-к від 17 травня 2007 року, а в
подальшому наказом №16/К від 07 травня 2013
року переведений на посаду майстра
лісу, тобто прийнятий по трудовому
договору на невизначений строк. 31
грудня 2013 року ОСОБА_2 подав начальнику
Ужгородського військового лісництва
ОСОБА_1 заяву про звільнення за власним
бажанням, в якій просив звільнити його
з 08 січня 2014 року. Згідно наказу №71/1 від
31 грудня 2013 року ОСОБА_2 звільнено з 08
січня 2014 року. Однак у поданій заяві
ОСОБА_2 не зазначив жодну підставу з
передбачених у ч. 1 ст. 38 КЗпП України та
не вказав жодну іншу поважну причину,
яка була б підставою для розірвання
трудового договору у зазначений ним
строк без дотримання двохтижневого
попередження про звільнення за власним
бажанням. Таким чином, розірвавши
трудовий договір з ОСОБА_2 без
дотримання двохтижневого попередження
про звільнення за власним бажанням,
ОСОБА_1 порушив ч. 1 ст. 38 КЗпП України».

Зазначені дії ОСОБА_1 головним
державним інспектором Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Закарпатській області Цапулич Н.І.
кваліфіковано за ст. 41 ч. 1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у
вчиненому правопорушенні не визнав та
пояснив, що ОСОБА_2 31 грудня 2013 року
звернувся до нього із письмовою заявою
про звільнення його за власним
бажанням днем 08 січня 2014 року, при цьому
пояснивши, що знайшов собі роботу на
іншому підприємстві. На таке прохання
він погодився та видав відповідний
наказ. Таким чином вважає, що трудове
законодавство не порушив, а відтак у
його діях відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 41 ч. 1 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні
пояснив, що він, працюючи майстром лісу
Ужгородського військового лісництва,
дійсно подав начальнику підприємства
ОСОБА_1 заяву про звільнення його за
власним бажанням днем 08 січня 2014 року,
на що, на його думку, керівник
відреагував наказом про звільнення
його за власним бажанням за ст. 38 КЗпП
України - правомірно, однак, вказану
заяву він написав під примусом та
обманом ОСОБА_2

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2
пояснив, що працює старшим майстром
лісу по охороні та захисту
Ужгородського військового лісництва
та обраний головою первинної
профспілкової організації вказаного
підприємства. Так, 31 грудня 2013 року
ОСОБА_2, будучи звільненим з посади
майстра лісу з ініціативи власника,
звернувся до нього, як до голови
профкому, з проханням посприяти у зміні
формулювання звільнення, а саме просив
звільнити його за власним бажанням, що
дозволить йому в подальшому
влаштуватися на роботу в Мукачівський
держлісгосп, при цьому подав
відповідну заяву, у якій вказав бажаний
день звільнення - 08 січня 2014 року. Про
таке звернення ОСОБА_2 він повідомив
начальника підприємства ОСОБА_1, на що
останній погодився та видав відповідні
накази.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні
пояснив, що працює майстром лісу
Ужгородського військового лісництва.
На вказаному підприємстві майстром
лісу також працював ОСОБА_2, який був
звільнений з роботи з ініціативи
власника. ОСОБА_2 звертався до нього з
проханням, щоб він вмовив керівника
підприємства ОСОБА_1 та голову профкому
ОСОБА_2 змінити формулювання
звільнення, а саме на звільнення його
за власним бажанням, оскільки він
знайшов собі роботу в Мукачівському
держлісгоспі, а попередня підстава
звільнення створює йому перешкоди в
цьому.

Заслухавши пояснення осіб, які брали
участь у справі, перевіривши матеріали
справи, суддя приходить до наступного
висновку.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП
завданням провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом ...

Згідно ст. 9 вказаного Кодексу
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 41 КУпАП передбачає
відповідальність за порушення вимог
законодавства про працю.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_2 31 грудня 2013 року звернувся до
начальника Ужгородського військового
лісництва ОСОБА_1 із заявою про
звільнення його з посади майстра лісу
за власним бажанням днем 08 січня 2014
року (а.с. 15).

Наказом начальника Ужгородського
військового лісництва №71/К від 31
грудня 2013 року про припинення
трудового договору (контракту) майстра
лісу ОСОБА_2 звільнено з роботи днем 08
січня 2014 року згідно ст. 38 КЗпП України
(за власним бажанням) (а.с. 14).

Згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник
має право розірвати трудовий договір,
укладений на невизначений строк,
попередивши про це власника або
уповноважений ним орган письмово за
два тижні. У разі, коли заява працівника
про звільнення з роботи за власним
бажанням зумовлена неможливістю
продовжувати роботу (переїзд на нове
місце проживання; переведення чоловіка
або дружини на роботу в іншу
місцевість; вступ до навчального
закладу; неможливість проживання у
даній місцевості, підтверджена
медичним висновком; вагітність; догляд
за дитиною до досягнення нею
чотирнадцятирічного віку або
дитиною-інвалідом; догляд за хворим
членом сім'ї відповідно до медичного
висновку або інвалідом I групи; вихід на
пенсію; прийняття на роботу за
конкурсом, а також з інших поважних
причин), власник або уповноважений ним
орган повинен розірвати трудовий
договір у строк, про який просить
працівник.

Із вказаної норми вбачається, що
працівник має право розірвати трудовий
договір за власним бажанням за умови
письмового попередження про це
власника або уповноважений ним орган
за два тижні. Крім цього, сторони
трудового договору вправі домовитися
про будь-який строк звільнення після
подання працівником заяви про це в
межах двотижневого строку. За
наявності такої домовленості
працівника можна звільнити навіть у
день подачі заяви про звільнення.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2, подавши 31
грудня 2013 року заяву про звільнення з
роботи за власним бажанням, вказав у
ній бажаний день звільнення - 08 січня 2014
року, з чим ОСОБА_1, як керівник
підприємства, погодився, тому суд
вважає, що останній, видавши про це
відповідний наказ, трудові права
працівника жодним чином не порушив, а
відтак і не вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41
КУпАП.

Що стосується тверджень ОСОБА_2 про те,
що заяву про звільнення він написав під
примусом та обманом ОСОБА_2, то суд їх до
уваги не приймає, оскільки такі
належними та допустимими доказами не
підтверджені, а навпаки -
спростовуються показами свідка ОСОБА_2

Згідно п. 1 ст. 247 КпАП України
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю при відсутності
події і складу адміністративного
правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про
адміністративне правопорушення орган
(посадова особа) виносить постанову про
закриття справи у випадку відсутності
складу адміністративного
правопорушення.

Тому, враховуючи вищевикладене та
керуючись ст. ст. 9, 245, 247, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст. 41 ч. 1 КУпАП- закрити на підставі п. 1
ст. 247 цього Кодексу, тобто у зв'язку з
відсутністю складу адміністративного
правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою,
яку притягнуто до адміністративної
відповідальності, її законним
представником, захисником, потерпілим,
його представником або на неї може бути
внесено подання прокурора, до
апеляційного суду Закарпатської
області через місцевий суд, який виніс
постанову, протягом десяти днів з дня
її винесення.

Суддя:Ганько І. І.