А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А
Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21.05.2014
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в особі судді Мишинчук Н.С.,

з участю старшого прокурора відділу
нагляду за додержанням законів в сфері
протидії корупції та процесуального
керівництва у кримінальних
провадженнях про корупційні
правопорушення прокуратури
Закарпатської області Малицького С.І. ,
захисника ОСОБА_2 та з участю особи, яка
притягнута до відповідальності-
ОСОБА_3, розглянув апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на постанову судді
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 08 квітня 2014
року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,
громадяна України, працюючого на
посаді директора Виноградівського
вищого професійного училища №34 -
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 172-7 КУпАП із
накладенням адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
340,00 (триста сорок) гривень в дохід
держави та стягнуто судовий збір в
розмірі 36(тридцять шість) гривень 54 коп.

Як встановив суддя першої інстанції,
ОСОБА_3, обіймаючи посаду директора
вищого професійного училища № 34 м.
Виноградова по вул. І.Франка ,116 будучи
посадовою особою юридичної особи
публічного права та відповідно до ч.6
ст. 5 ЗУ" Про засади запобігання та
протидії корупції" як суб`єкт, який бере
участь у запобіганні, виявленні, а
також припиненні корупційних порушень,
не вжив заходів щодо недопущення
будь-якої можливості виникнення
конфлікту інтересів та порушив вимогу,
передбачену ч.1 ст. 14 вказаного Закону
щодо невідкладного повідомлення
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів. Згідно
Статуту училища діяльністю вищого
професійного училища (далі ВПУ) керує
директор, призначений на посаду
Міністерством освіти і науки України
за результатами конкурсу шляхом
укладання контракту. Директор ВПУ в
межах своєї компетенції видає накази
та розпорядження, заохочує
працівників, учнів і слухачів,
установлює премії та доплати до
посадових окладів і ставок заробітної
плати працівників ВПУ за конкретні
результати праці.

Так, ОСОБА_3, як директор ВПУ № 34 з
листопада 2011 року до липня 2013 року
видавав розпорядчі документи (накази)
на встановлення надбавок його сину
ОСОБА_4, який з 15.01.2008 ним прийнятий на
роботу на посаду юрисконсульта, а з
03.09.2012 за сумісництвом - викладача.
Встановлення надбавок ОСОБА_4
здійснювалося на підставі наказів
підписаних директором ВПУ № 34 ОСОБА_3 в
тому числі № 34к від 25.03.2013, № 53к від
25.04.2013, № 60к від 27.05.2013, № 87к від 25.06.2013, №
100к від 25.07.2013, більш того з перевищенням
50% посадового окладу, що визнано
порушенням згідно акту Державної
фінансової інспекції в Закарпатській
області від 04.10.2013 №07-03-70, за
наслідками ревізії фінансово -
господарської діяльності ВПУ № 34 за
період 01.10.2011 по 31.07.2013.

Згідно офіційної відповіді від 31.01.2014
року № 01-19/328 за підписом директора
Департаменту освіти і науки
Закарпатської ОДА Кляп М.І. за період з
01.01.2013 по 29.01.2014 усних чи письмових
повідомлень про конфлікт інтересів з
ВПУ №34 не надходило. Одночасно
вказаним листом було роз'яснено, що
керівникам навчальних закладів
Департаментом неодноразово доводилися
нормативні документи з приводу
дотримання вимог ЗУ «Про засади
запобігання і протидії корупції».

Такими діями ОСОБА_3 допустив конфлікт
інтересів, який визначений абз. 3 ч.1 ст. 1
ЗУ «Про засади запобігання і протидії
корупції», оскільки наявність у
безпосередньому підпорядкуванні
близьких осіб створювала умови впливу
на об`єктивність чи неупередженість
прийняття ним рішень та вчинення чи
невчинення дій під час наданих йому
службових повноважень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати постанову судді від 08.04.2014
року та закрити провадження по справі.
Вважає, що постанова є незаконною,
необґрунтованою та прийнята з грубим
порушенням чинного законодавства,
Конституції України, не відповідає
нормам матеріального та
процесуального права і фактичним
обставинам справи. Вважає, що судом
першої інстанції не були належним
чином розглянуті досліджені докази,
наведені в запереченні поданому ним до
протоколу, що призвело до
неправильного тлумачення ст. 38 КУпАП та
прийнято незаконне рішення на підставі
припущень, а також суперечить вимогам
ст. 62 Конституції України.

Заслухавши апелянта ОСОБА_3 та його
захисника ОСОБА_2 про підтримання
апеляційної скарги та доводи в її
обгрунтування, думку прокурора , який
просив залишити постанову без зміни як
законну, а апеляційну скаргу без
задоволення, перевіривши матеріали
справи та подані докази, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Суд першої інстанції у відповідності
до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП ретельно
дослідив протокол про адміністративне
корупційне правопорушення та інші
матеріали справи, вирішив її в точній
відповідності з законом і належно
чином вмотивував своє рішення.
Висновки про винність ОСОБА_3 у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП при зазначених у постанові
обставинах відповідають матеріалам
справи і ґрунтуються на досліджених в
суді доказах.

Статтею 172-7 КУпАП передбачена
відповідальність за неповідомлення
особою безпосереднього керівника у
випадках, передбачених законом, про
наявність конфлікту інтересів, під
яким слід розуміти суперечність між
особистими інтересами особи та її
службовими повноваженнями, наявність
яких може вплинути на об`єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи невчинення дій під
час виконання наданих їй службових
повноважень.

Встановлено, що ОСОБА_3 є суб`єктом
Закону України "Про засади запобігання
та протидії корупції" відповідно до
підпункту "а" п.2 ч.1 ст. 4, а отже несе
відповідальність за дотримання вимог
цього Закону.

Згідно до ст. 14 цього Закону, суб`єкти,
зазначені у п.1 та пп."а", "б", п.2 ч.1 ст. 4
зобов`язані: 1/ вживати заходів щодо
недопущення будь-якої можливості
виникнення конфлікту інтересів; 2/
повідомляти невідкладно
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів.

ОСОБА_3 цих положень закону не виконав,
не вжив заходів щодо недопущення
конфлікту інтересів та не повідомив
невідкладно безпосереднього керівника
про наявність конфлікту інтересів.
Так, як встановлено, ОСОБА_3 видав ряд
наказів: про переведення на іншу посаду
свого сина ОСОБА_4, про призначення
йому набавок та премій, також про
преміювання близьких осіб, які йому
підлеглі : дружини ОСОБА_6, невістки
ОСОБА_7, сина ОСОБА_4. Ці дії свідчать
про суперечність між особистими
інтересами ОСОБА_4 та його службовими
повноваженнями, вплинули на
об`єктивність або неупередженість
прийняття рішень, а також на вчинення
чи невчинення дій під час виконання
наданих йому службових повноважень.

Будь-яких даних про те, що ОСОБА_3 з
09.06.2013 письмово повідомив свого
безпосереднього керівника про
конфлікт інтересів, не встановлено.

За таких обставин,апеляційний суд
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного та обґрунтованого
висновку про те, що ОСОБА_3 вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону " Про
засади запобігання і протидії
корупції" дія цього Закону та
передбачені ним обмеження поширюються
на всіх осіб, визначених суб`єктами
відповідальності за корупційні
правопорушення, у межах, установлених
Законом, а відповідно до ч.1 ст. 21 - особи,
зазначені у частині 1 статті 4 цього
Закону притягаються до кримінальної,
адміністративної, цивільно-правової та
дисциплінарної відповідальності в
установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 38 КУпАП накладення
стягнення за корупційне
правопорушення на особу законом
передбачено в строк 3 місяці з дня
його виявлення, але не пізніше одного
року з дня його вчинення.

Відповідно до ч.7 ст. 14 З.У. " Про засади
запобігання і протидії корупції"
контроль за дотриманням законодавства
щодо врегулювання конфлікту інтересів
осіб, зазначених у п.1, підпункті "а"
пункту 2 ч.1 ст. 4 цього Закону
здійснюється уповноваженими
підрозділами, якими також є спеціальні
підрозділи по боротьбі з корупцією та
організованою злочинністю Служби
безпеки України.

Як убачається з матеріалів справи,
зокрема, із акту ревізії ДФІ /КРУ/ від
4.10.2013 / а.с. 80, 111 / на виконання листа
відділу по боротьбі з корупцією та
організовнаою злочинністю УСБУ в
Закарпатській обл. від 12.09.2013 за № 58/14/2045
була проведена перевірка стосовно
роботи в училищі близьких осіб ОСОБА_3

На вимогу уповноваженого органу даний
акт ревізії отриманий уповноваженим
органом 12.02.2014, зі складенням протоколу
про адміністративне правопорушення
21.03.2014.

З огляду на те, що законодавством не
визначено у який період суб`єкт Закону
"Про засади запобігання та протидії
корупції", який не є державним
службовцем, повинен письмово
повідомляти безпосереднього
керівника про конфлікт інтересів,
проте, з урахуванням того, що обов`язки
по виконанню цього закону державними
службовцями торкаються надання
інформації про події за минулий
календарний рік, то часом закінчення
дії, у яку повинен був вчинити ОСОБА_3,
тобто письмово повідомити
безпосереднього керівника про
конфлікт інтересів слід вважати 31.12.2013.

Тому апеляційні доводи ОСОБА_3 про
закінчення строків притягнення до
відповідальності є безпідставними. Не
заслуговують на увагу і інші його
доводи щодо відсутності вини, оскільки
ним не доведено з-за яких обставин чи
перешкод у період з 09.06.2013 по 31.12.2013 він
не надіслав письмове повідомлення
безпосередньому керівнику -
заступнику міністра освіти і науки
України про наявність конфлікту
інтересів.

З урахуванням наведеного, апеляційний
суд підстав для скасування
оскаржуваної постанови не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,
апеляційний суд

П О С Т А Н О
В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а постанову
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 08 квітня 2014
року щодо нього - без зміни.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя: