Справа № 554/4006/14-п
ПОСТАНОВА

Іменем
України

Дата документу 18.04.2014

18 квітня 2014 року суддя Октябрського
районного суду м.Полтави Антонов С.В.,
розглянувши матеріали про притягнення
до адміністративної відповідальності
відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Сенча Лохвицького району Полтавської
області, громадянина України,
ідентифікаційний податковий номер
НОМЕР_1, працюючого директором
науково-виробничого приватного
підприємства «Медпромсервіс»,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 41 ч.1 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, працюючи директором
науково-виробничого приватного
підприємства «Медпромсервіс», порушив
вимоги п.2.5 глави 2 Інструкції «Про
порядок ведення трудових книжок», ч.4
ст.79, ст.96, ч.1, ч.2 ст. 115, ч.1 ст.116, ст.142 КЗпП
України, ч.3 ст.6, ч.1 ст.24 Закону України
«Про оплату праці» в частині строків та
періодичності виплати заробітної
плати.

Так, на підставі наказу від 03.02.14 р. № 12/1
було прийнято на роботу комірником
ОСОБА_2 з 03.02.14 р. та на підставі наказу
від 03.03.14 р. № 19 прийнято на посаду
оператора станків ЧПК ОСОБА_3 з 03.03.14 р.
До особових карт типової відомчої
форми П-2 даних працівників записи про
прийняття на роботу не внесені, що є
порушенням порядку ведення трудових
книжок працівників. При цьому тарифна
сітка сформована без урахування
міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів).

Окрім того, згідно штатного розкладу
введеного в дію з 01 жовтня 2014 року,
посадовий оклад електрозварника
ручного зварювання, сервісного
інженера з обслуговування медичного
обладнання складає 1300 гривень, а
посадовий оклад прибиральниці
службових приміщень - 2000 гривень. Як
свідчить розрахункова відомість
заробітної плати за лютий 2014 року
нарахування заробітної плати
проводилось виходячи із встановленого
посадового окладу, що свідчить про
порушення міжкваліфікаційних
співвідношень в оплаті праці.

Також, на підприємстві не проводиться
виплата заробітної плати два рази на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує 16 календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.
Так, виплату заробітної плати за січень
2014 року працівникам проведено
одноразово 13 лютого 2014 року, про що
свідчить видатковий касовий ордер від
13.02.2014 року та платіжна відомість
заробітної плати № 1 за січень 2014 року.
Заробітну плату за лютий 2014 року
проведено загальною сумою 17.03.2014 року
згідно видаткового касового ордеру № 8.

Крім того, наказом від 31.12.2013 року № 99,
31.12.2013 року звільнено з роботи слюсаря з
механоскладальних робіт ОСОБА_4 за
власним бажанням, а наказом № 100
звільнено з роботи 31.12.2013 року
комірника ОСОБА_5 Як свідчить табель
обліку використання робочого часу за
грудень 2013 року даними працівниками
відпрацьовано 31.12.2013 року по 7 годин.
Згідно видаткового касового ордеру від
14.01.2014 року та платіжної відомості
виплати заробітної плати № 20, належні
при звільненні кошти працівникам було
виплачено 14.01.2014 року.

При цьому, наказом від 21.02.2014 року № 15,
звільнено з роботи працівника ОСОБА_6
за власним бажанням по ст. 38 КЗпП
України. Належні при звільненні кошти
даному працівникові виплачено 17.03.2014
року, що є порушенням вимог щодо
виплати всіх сум що належать
працівникові при звільненні.

Також на підприємстві не розроблені
правила внутрішнього трудового
розпорядку та графік надання щорічних
відпусток на 2014 рік не доведений до
відома всіх працівників.

Представник, який взяв участь у
розгляді адміністративного матеріалу,
підтвердив факт вчинення ОСОБА_1
адміністративного правопорушення за
обставин, викладених вище.

Вина ОСОБА_1 також
підтверджується даними акту перевірки
№16-01-37/51 від 17.03.2014 року, копіями
видаткових касових ордерів, платіжних
відомостей та наказів, копіями
особових карток працівників, даними
протоколу про вчинення
адміністративного правопорушення
№16-01-37/46 від 17.03.2014р.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.41
КУпАП, оскільки він не забезпечив
своєчасну виплату заробітної плати
працівникам, чим порушив вимоги
законодавства про працю.

При вирішенні питання про
застосування стягнення, суд враховує
характер правопорушення, особу
правопорушника, відсутність обставин,
що пом'якшують чи обтяжують
відповідальність.

Враховуючи вище викладене, суд
приходить до висновку, що необхідним і
достатнім для досягнення мети
адніністративного стягнення та
запобігання вчиненню нових
правопорушень як самим
правопорушником так і іншими особами є
стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 23, 41, 283-285, 287-290, 294
КУпАП, ст.4 ч.2 п.5 Закону України «Про
судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, піддавши
адміністративному стягненню у виді
штрафу в розмірі 510 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 36
гривень 54 копійки на користь держави.

На постанову може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Полтавської області через Октябрський
районний суд м.Полтави протягом 10 днів
з моменту винесення постанови.

Постанова підлягає до виконання
протягом 3 місяців з моменту набрання
нею чинності.

СуддяС.В. Антонов