Справа № 369/3006/14-п Головуючий у І
інстанції Лисенко Владислав
ВікторовичПровадження № 33/780/366/14
Доповідач у 2 інстанції Слива
Ю.М.Категорія 147 12.05.2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2014 року
м. Київ

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
Київської області Слива Ю.М., з участю
особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду справу
про адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову судді Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 07
квітня 2014 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва,
громадянина України, непрацюючого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та накладено стягнення
у виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
(один) рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 27 березня 2014
року о 01 годині 25 хвилин в м. Вишневе
Києво-Святошинського району Київської
області по вул. Вітянській, ОСОБА_2
керував автомобілем марки «HYUNDAI», д.н.з.
НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного
сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю
з порожнини рота. Від огляду на стан
сп'яніння у встановленому законом
порядку, відмовився в присутності двох
свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив
п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На вказану постанову суду, ОСОБА_2 подав
апеляцію, в якій не заперечує, що
керував автомобілем у нетверезому
стані, однак не погоджується з
постановою, оскільки вважає, що
накладене на нього адміністративне
стягнення занадто суворе. Апелянт
зазначив, що від проходження медичного
огляду на стан сп'яніння він не
відмовлявся, оскільки одразу визнав
свою вину і потреби їхати на експертизу
вже не було, однак суд, при розгляді
справи, цю пом'якшуючу обставину не
врахував. Також суд не врахував, що
позбавлення права керування
транспортними засобами поставить його
та його сім'ю у скрутне матеріальне
становище, оскільки його робота
пов'язана з постійним керуванням
автомобілем, що є єдиним джерело доходу
його сім'ї. Тому просить постанову
змінити в частині накладення на нього
адміністративного стягнення, а саме
позбавлення права керування
транспортними засобами змінити на
штраф або адміністративний арешт.

Заслухавши апелянта ОСОБА_2, який
підтримав свою апеляційну скаргу та
просив її задовольнити, вивчивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляції, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність винності
ОСОБА_2 у вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП відповідає фактичним обставинам
справи, підтверджується розглянутими в
судовому засіданні доказами і є
обґрунтованим.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130
КУпАП є правильною.

При прийнятті рішення, суд врахував
особу правопорушника, характер
вчиненого правопорушення та ступінь
його суспільної небезпеки, врахував, що
дане правопорушення являється грубим
порушенням ПДР України, і не знайшов
підстав для застосування іншого
стягнення крім позбавлення права
керування транспортними засобами.

З вказаним видом адміністративного
стягнення апеляційний суд
погоджується, і підстав для його зміни
та пом'якшення не вбачає.

Таким чином, на думку апеляційного
суду, постанова Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 07
квітня 2014 року є законною і підстав для
її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 07
квітня 2014 року щодо ОСОБА_2 залишити без
змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя (підпис)
Ю.М. Слива

Згідно з оригіналом:

суддя Ю.М. Слива