Провадження № 33/792/40/14
Справа № 686/304/14-п
інстанції Піндрак О.О.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року
м. Хмельницький

Суддя судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду
Хмельницької області Бондар В.В.,

з участю секретарів судового
засідання Молодої І.О., Лук»янчук
О.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Хмельницькому справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 12 лютого 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 12 лютого 2014 року
закрито провадження в справі про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП, в
зв'язку із закінченням строків
накладення адміністративного
стягнення, щодо
ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця
АДРЕСА_1, не працює.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він
20 жовтня 2012 року зранку на автодорозі
Стрий - Знам'янка ( східний під'їзд до

м. Хмельницького), навпроти кафе
«Лелека», керуючи автомобілем «Рено»,
номерний знак НОМЕР_1, порушив вимоги
п. 12.1 Правил дорожнього руху, в
установлених межах не вибрав безпечної
швидкості руху та не врахував
дорожньої обстановки (наявності
атмосферного явища - туману), в
результаті чого допустив зіткнення з
автомобілем «ВАЗ 2104», номерний знак
НОМЕР_2, який під керуванням водія
ОСОБА_3 рухався попереду та
здійснював маневр розвороту,
внаслідок чого транспортні засоби
отримали механічні ушкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
постанову суду скасувати, а
провадження в справі закрити. В
обгрунтування своїх доводів
вказував, що висновки суду про
наявність в його діях складу
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, не відповідають фактичним
обставинам справи, після створення
аварійної ситуації водієм автомобіля
«ВАЗ 2104» в нього не було можливості
зупинити свій автомобіль, що
підтверджено висновком експертизи, та
що він виїхав на розділювальну
смугу, де відбулось зіткнення, в стані
крайньої необхідності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 в
підтримку доводів своєї апеляційної
скарги, потерпілого ОСОБА_3 який
заперечував проти апеляційної скарги,
заслухавши свідків, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Суд першої інстанції дійшов до
обгрунтованого висновку про
доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, що підтверджується, зокрема,
даними протоколу про
адміністративне правопорушення,
даними схеми пригоди, де зафіксовані
розташування автомобілів після
зіткнення, дорожня обстановка, дані
про пошкодження автомобілів, які
узгоджуються між собою. Суд
погоджується з такими висновками
місцевого суду та вважає, що своїми
діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП.

Суд не приймає до уваги
твердження апелянта про відсутність
в його діях складу правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, як такі,
що не узгоджуються з дослідженими в
суді доказами. Наведені судом
докази повністю спростовують доводи
апеляції про необгрунтованість
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності.

Як видно з складеного протоколу
про адміністративне правопорушення
20 жовтня 2012року о 11год. на
автодорозі Стрий -Знам»янка (східний
під»їзд до м.Хмельницького) навпроти
кафе «Лелека» ОСОБА_1, керуючи
автомобілем «Рено», номерний знак
НОМЕР_1, порушив вимоги п. 12.1 Правил
дорожнього руху, не вибрав безпечної
швидкості руху, не врахував дорожньої
обстановки та здійснив зіткнення з
автомобілем «ВАЗ 2104», номерний знак
НОМЕР_2, що здійснював маневр
розвороту(а.с.1).

Допитаний в апеляційному суді
ОСОБА_1 неодноразово змінював свої
показання, не заперечував, що
бачив автомобіль «ВАЗ 2104» за 100
метрів, коли той розпочав маневр
розвороту та зупинився, тоді ОСОБА_1
почав зниження швидкості руху, а коли
побачив, що автомобіль зупинився,
розпочав гальмувати за 20-25метрів
та звернув при цьому вліво, так як
думав, що водій «ВАЗ 2104» його
побачить та пропустить його і він
безперешкодно зможе проїхати, однак
цього не сталось та відбулось
зіткнення. Згодом вказував, що
автомобіль «ВАЗ 2104» він побачив за
20-25 метрів.

Суд критично ставиться до його
показань в апеляційному суді та в
суді першої інстанції що він побачив
автомобіль «ВАЗ 2104», що розвертався
за 20-25м, та вважає, що їх ОСОБА_1
дав з метою уникнення настання
відповідальності.

Підстав вважати, що його
показання про обставини
дорожньо-транспортної пригоди були
послідовними, про що він вказував в
апеляційному суді, немає, позаяк
його показання в суді першої
інстанції та в апеляційному суді є
суперечливими, а також суперечать тим
його первісним поясненням, які він
давав безпосередньо після
дорожньо-транспортної пригоди, де він
власноруч зазначив, що помітив
автомобіль, що рухався попереду за 100
метрів перед собою, при цьому бачив,
що той здійснював маневр повороту
ліворуч, та після цього він почав
різко гальмувати (а.с.3). Згодом він
змінював свої показання та в суді
першої інстанції вказував, що побачив
автомобіль попереду вже за 25-30
метрів( а.с.9), згодом в суді першої
інстанції вказував, що побачив
автомобіль, що намагався розвернутись,
знову ж за 100 метрів, та що він
почав гальмувати лише за
20-25метрів(а.с.21), в суді першої
інстанції вказував, що відстань між
його автомобілем та автомобілем «ВАЗ
2104» була вже 40-60 метрів, коли він його
побачив, а перед тим- знову вказував,
що бачив автомобіль за 100метрів.

Суд вважає, що обставини дорожньо
-транспортної пригоди, на які він
вказував безпосередньо після
дорожньо-транспортної пригоди, що
небезпеку для руху він виявив за 100
метрів, однак гальмувати розпочав за
20-25метрів, відповідають фактичним
обставинам справи та механізму
дорожньо-транспортної пригоди,
узгоджуються з іншими дослідженими в
суді доказами, яким суд першої
інстанції дав належну правову
оцінку.

Такі його первісні пояснення
узгоджуються з іншими дослідженими в
суді доказами, зокрема, з даними
схеми пригоди, де визначено місце
зіткнення, місце початку гальмування,
що вказує, що він розпочав
гальмувати не зразу з моменту
виявлення небезпеки.

Суд не приймає до уваги показання
свідка ОСОБА_4, що автомобіль «ВАЗ
2104» різко перемістився на ліву смугу
руху для розвороту, в зв»язку з чим
небезпека для руху виникла ОСОБА_1 за
20-25метрів перед місцем зіткненням,
позаяк як видно з послідовних
показань в цій частині самого ОСОБА_1
видно, що автомобіль «ВАЗ 2104»
рухався перед зіткненням в тій
самій лівій смузі руху, що і він. З
показань свідка ОСОБА_4 видно, що
автомобіль «ВАЗ 2104» рухався з
невеликою швидкістю, що спростовує
показання ОСОБА_1, про те, що «ВАЗ
2104» на великій швидкості різко
розпочав маневр розвороту. Такі
показання свідка щодо швидкості руху
ОСОБА_3, а також ОСОБА_1 з приводу смуги
руху ОСОБА_3 узгоджуються з
послідовними показаннями потерпілого
ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 щодо
обставин дорожньо-транспортної
пригоди. Підстав сумніватись в таких
їх показаннях немає.

Суд не може прийняти до уваги
висновки експертного дослідження від
30 грудня 2013року №35А щодо
відсутності в ОСОБА_1 технічної
можливості уникнення зіткнення,
позаяк при призначенні цієї
експертизи взяті до уваги вихідні
дані, які суперечать фактичним
обставинам, зокрема, зазначені дані,
що момент виникнення небезпеки для
його автомобіля складав 20-25 метрів,
що суперечить встановленим судом
даним.

Як видно з матеріалів справи
схема пригоди(а.с.2) підписана усіма
учасниками дорожньо-транспортної
пригоди, співробітником органу
внутрішніх справ. При цьому ніхто з
присутніх жодних зауважень з приводу
змісту складених документів не
висловлював, що не вказує про
неналежність такого доказу.

ОСОБА_3 в суді першої інстанції
та в апеляційному суді давав
послідовні показання про те, що він в
день дорожньо-транспортної пригоди
зранку керував автомобілем «ВАЗ 2104»,
мав намір розвернутись в зворотному
напрямку, завчасно перестроївся в
ліву смугу руху, зменшив швидкість,
та почав розвертатись, під час цього
відбулось зіткнення з автомобілем
«Рено», що на великій швидкості
в»їхав в його автомобіль.

В суді першої інстанції ( а.с. 40 )
ОСОБА_1 неодноразово вказував про
туман під час дорожньо-транспортної
пригоди, про що також вказував водій
ОСОБА_3, відтак в цій частині
твердження ОСОБА_1 в апеляційному
суді про відсутність при зіткненні
туману, до уваги не приймаються,
також суд враховує, що фотознімки з
місця зіткнення, наявні в справі,
зроблені пізніше зіткнення.

Суд першої інстанції обгрунтовано
не прийняв до уваги твердження
ОСОБА_1 про те, що причиною
дорожньо-транспортної пригоди стало
порушення ОСОБА_3 правил розвороту,
позаяк вони повністю спростовані
сукупністю досліджених в суді
доказів, при цьому суд першої
інстанції підставно врахував, що в
прямому причинному зв»язку з
дорожньо-транспортною пригодою та її
наслідками було саме невиконання
ОСОБА_1 вимог п.12.1 Правил дорожнього
руху, а факт притягнення ОСОБА_3 за
порушення правил розвороту не вказує
на наявність в діях останнього
порушень правил дорожнього руху, які
б перебували в прямому причинному
зв»язку з дорожньо-транспортною
пригодою та її наслідками.

Підстав вважати, що ОСОБА_1 діяв в
стані крайньої необхідності, немає,
зважаючи на показання ОСОБА_3,
свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в
апеляційному суді про відсутність
інших автомобілів, а також
встановлений судом момент
виникнення небезпеки, з якого ОСОБА_1
слід було вживати відповідні заходи.

За таких обставин суд не
приймає до уваги показання в суді
самого ОСОБА_1, а також свідка
ОСОБА_4 про неможливість з боку
ОСОБА_1 уникнути зіткнення, як такі, що
суперечать сукупності досліджених
в суді доказів по справі.

Суд першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про
доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, та обґрунтовано закрив
провадження в справі в зв»язку з
закінченням строку накладення
адміністративного стягнення, а
підстави для скасування постанови
суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,
суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
залишити без задоволення, а
постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 12 лютого 2014року про
закриття провадження в справі про
притягнення ОСОБА_1 до
відповідальності за ст. 124 КУпАП, в
зв»язку з закінченням строків
накладення адміністративного
стягнення - без зміни.

Постанова є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області
В.В. Бондар