Номер провадження: 33/785/332/14
Номер справи місцевого суду: 496/6382/13-п
Головуючий у першій інстанції Калінюк
Доповідач Праведний В. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2014 року
м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду
Одеської області Праведний В.Г., за
участю представника ОСОБА_2,
розглянувши клопотання ОСОБА_3 про
поновлення строку на апеляційне
оскарження постанови суду та його
апеляційну скаргу на постанову
Біляївського районного суду Одеської
області від 12.12.2013 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за
адресою: АДРЕСА_1 директор ТОВ
«Автотермінал»(67663, Одеська обл.,
Біляївський р-н, с. Усатове,
Новомосковська дорога, 23; поштова
адреса: 65031, м. Одеса, Новомосковська
дорога, 23),-

визнаний винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 163-1 ч.1 КУпАП, та
провадження в адміністративній справі
у відношенні ОСОБА_3 за ч.1 ст. 163-1 КУпАП -
закрито,-

В С Т А Н О В И В :

З постанови суду вбачається, що 12.09.2013
року, при проведені перевірки ТОВ
"Автотермінал", код за , за
адресою: село Усатове Біляївського
району Одеської області,
Новомосковська дорога, 23, було
встановлено порушення порядку ведення
податкового обліку, в результаті чого
встановлено заниження податку на
прибуток у сумі 2334983,00 гривні та податку
на додану вартість в сумі 2109197,00
гривень.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1
КУпАП, тобто порушення керівниками та
іншими посадовими особами підприємств,
установ, організацій встановленого
законом порядку ведення податкового
обліку.

Провина ОСОБА_3 у скоєнні
інкримінованого йому правопорушення
підтверджується: протоколом про
адміністративне правопорушення №226/22
серії КН №974533 від 05.11.2013 року, актом
№369/22/382240293 від 12.09.2013 року, іншими
матеріалами адміністративної справи.

Але, приймаючи до уваги, що, як
вбачається із наданих до суду
документів, правопорушення вчинено в
період 2012 року та на час розгляду
справи минули строки накладення
адміністративного стягнення,
встановлені ст.38 КУпАП, суд 1-ої
інстанції виніс постанову про
закриття провадження по справі на
підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

У своєму клопотанні про поновлення
строку на апеляційне оскарження
постанови суду ОСОБА_3 вказує, що строк
був ним пропущений з поважних причин,
оскільки він випадково дізнався про
існування вказаної постанови суду лише
15.04.2014 року, просить поновити йому
пропущений строк.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що
постанова суду, як незаконна та
необґрунтована, підлягає скасуванню,
посилаючись на наступне:

-ОСОБА_3 (як і ТОВ «Автотермінал») із
самого початку був не згодний з
Протоколом про адміністративне
правопорушення ДПІ та в ньому зазначив,
що з висновками Акта перевірки ДПІ не
згодний, та вони оскаржуються в
Одеському окружному адміністративному
суді;

-посадові особи ТОВ «Автотермінал» з
висновками Акту перевірки ДПІ були не
згодні, акт був підписаний з
запереченнями, про що зазначено в Акті
перевірки;

-у матеріалах справи був відсутній
повний Акт перевірки (всього 41 аркуш),
лише вибіркові 5 аркушів акту (аркуші
Акту 1,2,3,40 та 41);

-у матеріалах справи були відсутні
Заперечення ТОВ «Автотермінал» на Акт
перевірки ДПІ, яких підприємство
зазначало, що взагалі не порушувало
податкового законодавства;

-у матеріалах справи був відсутній
адміністративний позов ТОВ
«Автотермінал» до ДПІ, з якого
вбачається, що висновки Акту перевірки
не узгоджені та оскаржуються;

-у матеріалах справи була відсутня
Постанова від 05.11.2013 Одеського
окружного адміністративного суду, якою
позов ТОВ «Автотермінал» був
задоволений, тобто висновки Акту
перевірки незаконні;

-в Протоколі про адміністративне
правопорушення ДПІ також не
встановлено, що саме з податкового
обліку порушено, лише перераховані
норми податкового кодексу - п.п.153.13.1,
п.138.1, п.138.2, п.138.4, пп.139.1.9, ст.198 ПКУ. ДПІ та
суд не обґрунтовано ототожнили
порушення окремих норм податкового
законодавства (тим більш, яких
підприємство не порушувало) з
порушенням ведення саме «податкового
обліку».

Крім того,вказує, що відсутність
визначеного законом терміну
«податковий обліку» (на відміну
наприклад від терміну «бухгалтерський
облік»), а також зміст самого протоколу
про адміністративне правопорушення
ДПІ не надають обгрунтованої змоги
визнати ОСОБА_3 винним в порушенні
ведення податкового обліку. Усі
сумніви щодо доведеності вини особи
тлумачиться на її користь (ст.62
Конституції України).

Статтею 256 КУпАП встановлено, що в
протоколі про адміністративне
правопорушення поряд з іншими даними
має бути викладені місце, час, суть
правопорушення нормативний акт, який
передбачає відповідальність за його
вчинення.

Проте, як видно з Протоколу № 226/22 від
05.11.2013 про адміністративні
правопорушення, в ньому не викладена
суть правопорушення - не описані дії
ОСОБА_3 якими він допустив порушення
порядку ведення податкового обліку - не
вказано в чому сам полягало порушення
порядку ведення податкового обліку,
але зазначено, що він порушш пп.153.13.1 п.
153.13 ст. 153, п. 138.1, 138.2, 138.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п.
139.1 ст. 139, п. 198. ст. 198 Податкового
Кодексу України та вказано про
наслідки допущенного порушення
заниження податку на прибуток в сумі
2334983,00 грн. та ПДВ в суму 2109197,00 грн. Проте
ці дані не описують складу
правопорушення, його суті.

Зазначає, шо згідно пп. 153.13.1 п. 153.13 ст. 153,
п. 5 ст. 180 Податкового кодексу України
платник податку, який отримав майно на
підставі договору управління
(управитель), веде окремо від власного
облік доходів та витрат в розрізі
кожного договору управління; веде
окремий податковий облік з податку на
додану вартість щодо господарських
операцій, пов'язаних з використанням
майна, що отримане в управління за
договорами управління майном. ТОВ
«Автотермінал» та його посадовими
особами ці вимоги щодо обліку за
договором управління (в рамках якого
проводилась планова перевірка і
складено Акт № 369/22/382240293 від 12.09.2013) були
виконані та не порушувались (див.
додаткові Довідку ДПІ за формою 4-ОПП,
Свідоцтво платника ПДВ, додаються) і
порушень цього обліку перевіркою не
виявлено. Крім того, це також було
встановлено у Постанові від 05.11.2013
Одеського окружного адміністративного
суду (додається).

Вказує, що ТОВ «Автотермінал» не
порушувало й інші норми податкового
закону, на які посилається ДПІ у Акті
перевірки, всі первинні документи були
наявними на момент проведення
перевірки, відповідали умовам
договорів і положенням законодавства
та надавались перевіряючим у ході
перевірки (детально див.
адміністративний позов та копії деяких
первинних документів, додаються).

ОСОБА_3 вказує, що суд 1-ої інстанції в
порушення вимог ст. 278 КУпАП ці
обставини залишив поза увагою та в
оскаржуваній Постанові не вказав які
доведені, конкретні винні дії вчинив
ОСОБА_3, а послався тільки на надумані
ДПІ наслідки, зазначені в Протоколі про
адміністративне правопорушення та
Акті перевірки - «заниження податку на
прибуток та ПДВ».

Вказує, що на його думку Протокол № 226/22
від 05.11.2013 про адміністративне
правопорушення в даному випадку не
може буди доказом по справі, так як він
за своїм змістом не відповідає вимогам
закону, та складений на підставі Акту
перевірки № 369/22/382240293 від 12.09.2013,
висновки якого щодо виявлених
перевіркою порушень ТОВ
«Автотермінал» є безпідставними (див.
Постанову від 05.11.2013 Одеського
окружного адміністративного суду).

Вказує, що факт допущення порушень
посадовими особами ТОВ «Автотермінал»
порядку ведення податкового обліку з
посиланням на Акт перевірки ДПІ №
369/22/382240293 від 12.09.2013, взагалі не можна
було вважати встановленим, оскільки
цей Акт є неузгодженим в установленому
законом порядку, що виключало
можливість складання Протоколу про
адміністративне правопорушення № 226/22
від 05.11.2013 відносно ОСОБА_3, відкриття
судового провадження по справі,
визнання його винним у тому, чого він не
визнавав та не порушував.

Просить: постанову Біляївського
районного суду Одеської області від
12.12.2013 про визнання винним ОСОБА_3 у
вчиненні адміністративного
правопорушення по ч.1 ст.163-1 КУпАП
змінити, виключити із Постанови
рішення судді про визнання ОСОБА_3
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення по ч.1 ст.163-1 КУпАП і
закриття провадження у зв'язку із
закінченням строків накладення
адміністративного стягнення, та
закрити провадження у справі за
відсутністю складу адміністративного
правопорушення.

Розглянувши клопотання про поновлення
строку на апеляційне оскарження,
апеляційну скаргу, вивчивши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
представника ОСОБА_2 приходжу до
висновку, що клопотання про поновлення
строку на апеляційне оскарження
постанови суду від 12.12.2013 року підлягає
задоволенню, строк підлягає поновленню
як пропущений з поважних причин,
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Згідно до ст.287 КУпАП постанова суду по
справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржена
особою, відносно якої винесена
постанова, а також потерпілим.

Згідно до ст.289 КУпАП апеляційна скарга
на постанову суду по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подана протягом 10-ти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
вказаного строку з поважних причин цей
строк за заявою особи, відносно якої
винесена дана постанова, може бути
поновлений.

Суд 1-ої інстанції розглянув справу у
відсутність ОСОБА_3, позбавивши його
можливості надавати свої докази по
справі, тому суд не взяв до уваги усі
обставини по справі, а саме: що Протокол
№ 226/22 від 05.11.2013 про адміністративне
правопорушення не може буди доказом
по справі, оскільки він складений на
підставі Акту перевірки № 369/22/382240293 від
12.09.2013, висновки якого щодо виявлених
перевіркою порушень ТОВ
«Автотермінал» визнані безпідставними
постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 05.11.2013 .

Таким чином, при розгляді даної справи
суд 1-ої інстанції не виконав вимоги
ст.245 КУпАП, а саме: завданнями
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням, та ін..

З вищевикладених мотивів, вважаю за
необхідне постанову суду змінити,
виключити з постанови рішення судді
про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення по
ч.1 ст.163-1 КУпАП і закриття провадження у
зв'язку із закінченням строків
накладення адміністративного
стягнення; провадження по справі
закрити на підставі ст..247 КУпАП за
відсутністю складу адміністративного
правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.247, 289, 290, 294, 296 КУпАП,

П О С Т А
Н О В И В|утвердила|:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення
строку на апеляційне оскарження
постанови Біляївського районного суду
Одеської області від 12.12.2013 року -
задовольнити, поновити йому цей строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
Біляївського районного суду Одеської
області від 12.12.2013 року відносно ОСОБА_3-
задовольнити, постанову суду змінити,
виключити з постанови рішення судді
про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення по
ч.1 ст.163-1 КУпАП і закриття провадження у
зв'язку із закінченням строків
накладення адміністративного
стягнення, провадження по справі
закрити у зв'язку з відсутністю у діях
ОСОБА_3 складу адміністративного
правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області
Праведний В.Г.

ВІРНО:

суддя апеляційного суду

Одеської області
Праведний В.Г.