АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2014 року суддя Апеляційного
суду Дніпропетровської області
Сенченко І.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м. Дніпропетровську, за
участю ОСОБА_1, прокурора відділу
прокуратури Дніпропетровської області
Карпенка Р.І., апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Першотравенського
районного суду Дніпропетровської
області від 14 березня 2014 року у справі
про адміністративне правопорушення,
якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.
Кіровське, Кіровський район,
Алма-Атинська область, Російська
Федерація, ІПН НОМЕР_1, працюючого на
час вчинення правопорушення першим
заступником міського голови міста
Першотравенськ, з 12 грудня 2013 року не
працюючого, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6
КУпАП, з накладенням на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 170 гривень, -

встановив:

Постановою Першотравенського
районного суду Дніпропетровської
області від 14 березня 2014 року ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 170
гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 порушив вимоги фінансового
контролю, які виразилися в неподанні
ним при звільненні 12 грудня 2013 року з
посади першого заступника міського
голови м. Першотравенська, як посадової
особи місцевого самоврядування,
суб'єкта відповідальності за
корупційні правопорушення та суб'єкта
декларування, декларації про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за період з 01
січня 2013 року по 12 грудня 2013 року, не
охоплений раніше поданими ним
деклараціями.

Провадження № 33/774/284/14
Головуючий у першій інстанції:
Бондарьова Г.М.

Категорія: ч. 1 ст. 172-6 КУпАП
Головуючий у другій інстанції:
Сенченко І. М.

Не погоджуючись з вищевказаною
постановою суду ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та закрити провадження у
справі про адміністративне
правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги ОСОБА_1 посилається на те, що
постанова суду є незаконною та
необґрунтованою. На переконання ОСОБА_1
кінцевий строк подачі ним декларації є
01 квітня 2014 року. Апелянт вказує на те,
що відомості про майно, доходи, витрати
і зобов'язання фінансового характеру,
які обов'язково зазначаються суб'єктом
декларування в декларації повинні бути
достовірними, однак враховуючи те, що
ним була написана заява про звільнення
10 грудня 2013 року, а розпорядження про
звільнення датоване 12 грудня 2013 року,
протягом двох днів він не мав
можливості заповнити декларацію
достовірними даними. При цьому, апелянт
звертає увагу на те, що в 12 грудня 2013
року подав заяву до ОДПІ щодо надання
інформації про отримані доходи. Таким
чином, на думку апелянта, в його діях
відсутній склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-6 КУпАП, оскільки відсутня
суб'єктивна сторона правопорушення у
виді умислу.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1
підтримав апеляційну скаргу в повному
обсязі, підтвердив доводи викладені в
ній та просив апеляційний суд
задовольнити подану апеляцію. При
цьому, пояснив, що наміру звільнятися
не мав, однак 10 грудня 2013 року, під
тиском, ним була написана заява про
звільнення, а 12 грудня 2013 року
розпорядженням міського голови м.
Першотравенська його було звільнено.
ОСОБА_1 звернув увагу на те, що
будь-якого умислу щодо неподання
декларації не мав, а не подав її 12
грудня 2013 року так як об'єктивно не міг
зібрати протягом двох днів довідки про
його доходи та доходи дружини, яка
працює в дитячому садочку. Крім того,
зазначив, що в день підписання
розпорядження про його звільнення, ним
була подана заява до ОДПІ щодо надання
інформації про отримані ним доходи, а в
лютому 2014 року подав відповідну
декларацію до попереднього місця
роботи.

Прокурор просив залишити апеляційну
скаргу без задоволення, як
безпідставну, а постанову суду першої
інстанції без змін, оскільки на його
переконання вона є законною та
обґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши
учасників судового провадження,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, дійшов висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про
те, що він не мав об'єктивної можливості
подати декларацію, а також умислу на її
неподання в день звільнення, є
обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280
КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно
та об'єктивно з'ясувати всі обставини
справи, встановити чи було вчинене
адміністративне правопорушення та чи
винна особа у його вчиненні, дослідити
наявні у справі докази, дати їм належну
правову оцінку і в залежності від
встановленого, прийняти мотивоване
законне рішення.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що в
порушення зазначених вимог закону,
районним судом належним чином не були
з'ясовані обставини, щодо
інкримінованого ОСОБА_1 корупційного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-6 КУпАП, оскільки висновки суду,
викладені в постанові, не відповідають
фактичним обставинам справи та вимогам
законодавства.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», корупційне правопорушення -
умисне діяння, що містить ознаки
корупції, вчинене особою, зазначеною у
частині першій статті 4 цього Закону, за
яке законом установлено кримінальну,
адміністративну, цивільно-правову та
дисциплінарну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне
правопорушення визнається вчиненим
умисно, коли особа, яка його вчинила,
усвідомлювала протиправний характер
своєї дії чи бездіяльності,
передбачала її шкідливі наслідки і
бажала їх або свідомо допускала
настання цих наслідків.

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_1 пояснив, що якогось умислу
спрямованого на неподання декларації в
день звільнення не мав, а не подав цю
декларацію так як об'єктивно був
позбавлений можливості протягом двох
днів зібрати необхідні довідки про
його доходи та доходи дружини.

Крім того, в додатку до апеляційної
скарги міститься заява ОСОБА_1 від 12
грудня 2013 року до Східно - Дніпровської
ОДПІ щодо надання інформації про
отримані ним доходи /а.с. 105/.

Це свідчить про той факт, що саме в день
звільнення ОСОБА_1 усвідомлюючи свій
обов'язок подати об'єктивну декларацію
вжив заходів для отримання необхідних
відомостей, які були потрібні для
заповнення вказаної декларації.

Після отримання апелянтом необхідних
даних з податкової інспекції, ним була
подана відповідна декларацію за місцем
попередньої роботи.

Самі по собі матеріали справи не
містять доказів, які б свідчили про
наявність в діях апелянта умислу на
вчинення корупційного правопорушення.
Не надано таких доказів і прокурором в
судовому засіданні апеляційного суду.

За таких обставин, висновок суду про
доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6, є
необґрунтованим, оскільки матеріали
справи не містять фактичних даних, які
б підтверджували, що останній в даному
випадку діяв з умислом, котрий був
направлений на неподання декларації
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру,
передбаченої Законом України «Про
засади запобігання і протидії
корупції».

Враховуючи вищевикладене, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про необхідність скасування
постанови місцевого суду із закриттям
провадження у справі про
адміністративне правопорушення на
підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з
відсутністю в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст.
172-6 КУпАП.

Приймаючи таке рішення суд апеляційної
інстанції керується також вимогами
ст. 62 Конституції України, яка
закріплює презумпцію невинуватості та
передбачає, що усі сумніви щодо
доведеності вини особи повинні
тлумачитись саме на користь цієї особи.

На підставі викладеного та керуючись п.
1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Першотравенського районного
суду Дніпропетровської області від 14
березня 2014 року відносно ОСОБА_1 -
скасувати, а провадження у справі про
адміністративне правопорушення
закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за
відсутністю в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова набирає законної сили
негайно, остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Дніпропетровської області
/підпис/ І.М. Сенченко

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя Апеляційного суду
Дніпропетровської області
І.М. Сенченко