Справа № 359/4120/14-п Головуючий у І
інстанції Вознюк С. М.Провадження №
33/780/435/14 Доповідач у 2 інстанції
МиколюкКатегорія 429
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 червня 2014 року
м. Київ

Апеляційний суд Київської області в
складі судді Миколюка О.В., з участю:
прокурора Корневої С.А, представника
Київської митниці міндоходів Захарова
А.О., порушника ОСОБА_2 його
представника ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за апеляційною скаргою представника
Київської митниці міндоходів Захарова
А.О. на постанову судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 16 травня 2014 року, якою

ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м. Шандонг, Китай, громадянина Китаю,
проживаючого в АДРЕСА_1,
працюючого офтальмологом, паспорт
НОМЕР_1 виданий 04.12.2008 року, посвідка на
тимчасове проживання в Україні НОМЕР_2
видана 15.07.2013р., -

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.471 МК України і
піддано адміністративному стягненню у
вигляді накладення штрафу в розмірі 100
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 1700грн, а
вилучену валюту в розмірі 8 790 доларів
США, відповідно до протоколу про
порушення митних правил № 0183/125120103/14
від 16.04.2014року - повернуто порушнику,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про порушення
митних правил, 16.04.2014 року о 20 год. 25
хв. під час проходження митного
контролю в зоні митного контролю залу
"Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль" у
громадянина Китаю ОСОБА_2, який
прилетів до України з РФ, м. Москва,
літаком авіакомпанії «Аерофлот»,
рейсом №1818, своїми діями обрав канал,
позначений символами зеленого кольору
- «зелений коридор», тим самим,
відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України
заявив про те, що переміщувані ним
через митний коридор України товари не
підлягають письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами, не
підпадають під встановлені
законодавством заборони та обмеження
щодо вивезення з митної території
України та своїми діями засвідчив
факти, що мають юридичне значення.
Після перетину пасажиром „білої
лінії", яка позначає закінчення зони
спрощеного митного контролю „зелений
коридор" пасажиру було задано
запитання щодо наявності в нього
готівки, на що він відповів, що має при
собі приблизно 20 000 доларів США, після
чого його було запрошено до службового
приміщення залу "Приліт" терміналу "D" ДП
МА "Бориспіль", де ним була видана
готівка в розмірі 22 591 доларів США. 12 500
доларів США знаходились у портфелі
пасажира, 10 000 доларів США знаходились у
рюкзаці, а 91 долар США - в гаманці, що
знаходився в кишені жилету одягненого
на пасажирі. Зазначена готівка
переміщувалась без ознак приховування
та зі слів ОСОБА_2 належить йому
особисто. Пасажир обрав проходження
митного контролю через зону спрощеного
митного контролю "зелений коридор", де
передбачено наявність у громадян
готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро
(чи еквівалент цієї суми в іншій
валюті). З виявленої суми пасажиру було
пропущено 13 801 доларів США, а 8 790 доларів
США вилучено за протоколом про
порушення митних правил №0183/125120103/14 від
16.04.2014р.

На момент проходження митного контролю
належним чином оформленої митної
декларації та дозвільних документів
пасажир не надав, до інспекторів
митниці з приводу декларування готівки
не звертався. Своїми діями громадянин
Китаю ОСОБА_2 під час проходження
митного контролю порушив встановлений
ст. 366 МК України порядок проходження
митного контролю в зонах (коридорах)
спрощеного митного контролю, тобто
вчинив порушення митних правил,
передбачене ст. 471 МК України.

В апеляційній скарзі представник
Київської митниці міндоходів Захарова
А.О. просить постанову суду скасувати
та постановити нову, якою громадянина
Китаю ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
порушення митних правил за ст. 471 МК
України та застосувати до нього
стягнення у виді штрафу у розмірі 1700
грн. з конфіскацією затриманої у нього
валюти у розмірі 8 790 доларів США.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначив, що постанова суду є
незаконною та такою, що не ґрунтується
на матеріалах справи, оскільки
посилання в постанові на сильне
емоційне потрясіння порушника не
підтверджується матеріалами справи, а
тому є сумнівним, а посилання в
постанові суду на практику
Європейського суду з прав людини
(справа Ісмаїлова проти Російської
Федерації від 06.11.2008 р.) є безпідставним
оскільки стосується не накладення
стягнення, а вирішення долі речових
доказів у кримінальному провадженні.
Крім того апелянт зазначає, що
накладене стягнення без застосування
конфіскації суперечить чинному
законодавству та є таким, що не
відповідає меті адміністративного
стягнення та вихованню порушника в
дусі додержання законів України.

В своїх запереченнях на
апеляційну скаргу порушник ОСОБА_2
вважає твердження представника
митниці викладені в апеляційній скарзі
безпідставними, а апеляційну скаргу
надуманою та упередженою, зазначив, що
постанова суду є законною та
обґрунтованою та просив залишити
скаргу представника митниці без
задоволення, а постанову суду без
зміни.

Заслухавши пояснення правопорушника
та його представника ОСОБА_3, які
заперечили проти задоволення
апеляційної скарги та просили
розглянути справу без перекладача,
оскільки в цьому немає потреби, думку
прокурора Корневої С.А. та представника
Київської митниці міндоходів Захарова
А.О., які підтримали апеляційну скаргу
та просили її задовольнити,
перевіривши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Висновок судді про доведеність вини
ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних
правил повністю знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи і стверджується
зібраними у справі доказами, а саме:
протоколом про порушення митних правил
№ 0183/125120103/14 від 16.04.2014року /а.с.2-5/;
письмовими поясненнями ОСОБА_2 /а.с.9-10/,
в яких він підтвердив, що при
проходженні митного контролю не
задекларував вчасно грошові кошти, так
як не в повній мірі ознайомлений з
митними правилами України; доповідною
запискою головного державного
інспектора відділу митного оформлення
№3 митного поста «Бориспіль-аеропорт»
Київської митниці Міндоходів Є.В.
Науменка /а.с. 11-12/; переліком купюр та
описом готівки, затриманої у ОСОБА_2
/а.с.19-20/.

На підставі зазначених доказів суддя
дійшов обґрунтованого висновку, що
своїми діями ОСОБА_2 порушив порядок
проходження митного контролю у зонах
(коридорах) спрощеного контролю та
вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ст.471 МК
України.

Разом з тим, що стосується доводів
апеляційної скарги щодо незаконності
призначеного порушнику
адміністративного стягнення у виді
штрафу без конфіскації вилучених
валютних коштів, суд приходить до
наступних висновків.

У відповідності до ст. 23 КУпАП,
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП при накладенні
стягнення враховується характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність.

Як вбачається з постанови суду,
вирішуючи питання про накладення
стягнення на ОСОБА_2 суд врахував
обставини справи, характер порушення
вчиненого з необережності та при збігу
особистих обставин, особу порушника,
який вперше притягується до
адміністративної відповідальності,
відсутність обтяжуючих вину обставин
та дійшов висновку, що конфіскація в
даному випадку є порушенням положень
ст.1 Протоколу №1 до Конвенції та не є
пропорційним вчиненому.

Такі висновки судді в цій частині є
такими, що не відповідають вимогам
закону.

Відповідно до ст. 471 МК України за
порушення порядку проходження митного
контролю в зонах (коридорах)
спрощеного митного контролю,
передбачене накладення стягнення у
вигляді штрафу, а у разі якщо
безпосередніми предметами
правопорушення є товари, переміщення
яких через митний кордон України
заборонено або обмежено, також з
конфіскацією цих товарів.

Згідно з постанови правління НБУ від
27.05.2008 року № 148 «Про переміщення
готівки і банківських металів через
митний кордон України» фізична та
юридична особа мають право ввозити в
Україну та вивозити за межі України
готівку в сумі, що перевищує в
еквіваленті 10 000 євро, за наявності
документів, що підтверджують зняття
готівки з рахунків банків (фінансових
установ), виключно на ту суму, що
перевищує в еквіваленті 10 000 євро.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 21 травня 2012 року
№ 436 "Про затвердження переліків
товарів, на які встановлено обмеження
щодо переміщення через митний кордон
України" готівка віднесена до товарів,
переміщення яких через митний кордон
України обмежено законодавством
України. Зазначені нормативні
документи дають підстави вважати те, що
іноземна валюта є товаром обмеженим
для переміщення через митний кордон
України, а тому вона відповідно до
санкції ст. 471 МК України, підлягає
обов'язковій конфіскації.

Із урахуванням вимог зазначених вище
нормативних документів та зважаючи на
обставини вчинення порушення митних
правил, переміщення ОСОБА_2 через
митний кордон в режимі спрощеного
митного контролю (зелений коридор)
іноземної валюти у розмірі, який на 8 790
доларів США перевищує розмір,
встановлений постановою Правління НБУ
від 27.05.2008 року № 148, неможливо
призначити адміністративне стягнення
без обов'язкової конфіскації
затриманих коштів.

У зв'язку із цим висновки судді у цій
частині є такими, які не відповідають
вимогам закону.

А посилання судді в постанові на
практику Європейського суду з прав
людини зокрема на рішення «Ісмаїлов
проти Росії» не може слугувати
прецедентом права, оскільки зазначене
рішення регулює питання не щодо
накладення стягнення, а щодо вирішення
долі речових доказів у кримінальному
провадженні.

Із урахуванням наведеного суд вважає
за необхідне постанову судді від 16
травня 2014 року щодо ОСОБА_2 скасувати
та прийняти у справі нову постанову,
якою визнати його винним у вчиненні
порушення митних правил, передбаченого
ст. 471 МК України, накласти на ОСОБА_2
стягнення в межах санкції ст. 471 МК
України, а саме у виді штрафу з
конфіскацією затриманої у нього
валюти.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника
Київської митниці Міндоходів Захарова
А.О. задовольнити.

Постанову судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 16 травня 2014 року щодо ОСОБА_2
(ОСОБА_2) скасувати.

Прийняти нову постанову.

ОСОБА_2 (ОСОБА_2) визнати винним у
вчиненні порушення митних правил,
передбаченого ст. 471 МК України та
накласти на нього стягнення за цією
статтею у виді штрафу в розмірі 1700
гривень із конфіскацією затриманої по
протоколу про порушення митних правил
№ 0183/125120103/14 від 16.04.2014року валюти в
розмірі 8 790 доларів США в доход держави.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
О.В. Миколюк