ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року
Підволочиський районний суд
Тернопільської області в складі

головуючого
Сташківа Н.Б.

за участі

секретаря судового засідання
Стадніцької З.О.

законного представника
неповнолітнього ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали, які надійшли від
Підволочиського РВ УМВС України в
Тернопільській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності громадянина :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Старостіно Одеської області, жителя
АДРЕСА_1, учня Бережанської школи
інтернату, раніше притягувався до
адміністративної відповідальності :

- 29 березня 2013 року за ч.1 ст. 173-2
КпАП України - попередження ;

- 20 травня 2013 року за ч.2 ст. 173-2 КпАП
України - попередження;

- 25 липня 2013 року за ч.2 ст. 173-2 КпАП
України - попередження;

- 10 січня 2014 року за ч.2 ст. 173-2 КпАП
України - попередження;

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

В С Т А Н О
В И В:

22 квітня 2014 року Підволочиський
РВ УМВС України у в Тернопільській
області надіслало до суду
адміністративний матеріал про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст. 173-2
КпАП України. З протоколу № 006855 від 17
квітня 2014 року вбачається, що 16 квітня
2014 року близько 18.00 год. громадянин
ОСОБА_2 по місцю проживанню за адресою
АДРЕСА_1 вчинив насильство в сім»ї
відносно вітчима ОСОБА_3, з яким спільно
проживає, під час якого обзивав його
нецензурними словами, чинив на нього
психологічний тиск.

В судовому засіданні особа, що
притягається до адмінвідповідальності
вину у вчиненні правопорушення не
визнав та пояснив, що після того, як від
повернувся з Бережанської школи
інтернату додому у АДРЕСА_1 то на
подвір'ї будинку зустрівся із вітчимом
ОСОБА_3, котрий у грубій формі почав
виражатись у його адресу нецензурними
словами з приводу того, чому він так
швидко повернувся зі школи. У його
адрес не висловлювався нецензурними
словами і не вчиняв проти нього
будь-яких протизаконних дій.

Будучи допитаним у судовому
засіданні ОСОБА_3 підтвердив той факт,
що виражався в сторону падчерка
нецензурними словами, останній в його
адрес також, проте претензій
матеріального чи морального характеру
до нього немає, потерпілим себе не
вважає і з заявою у правоохоронні
органи з приводу даного інциденту не
звертався.

Будучи опитаною в судовому
засіданні громадянка ОСОБА_1 пояснила,
що коли вона прийшла по місцю свого
проживання між її сином ОСОБА_2 та
співжителем ОСОБА_3 виникла сварка, в
результаті чого вона викликала
працівників міліції. ОСОБА_2 у її
сторону не виражався нецензурними
словами та не погрожував їй фізичною
розправою.

Вказані пояснення об'єктивно та
логічно підтверджуються первинними
поясненнями ОСОБА_1, що містяться у
матеріалах адміністративної справи,
згідно яких вона прийшла додому за
місцем свого проживання та побачила що
її син та спів житель між собою
сваряться, а відносно неї ніхто з
вказаних осіб нецензурними словами не
виражався.

Аналогічні пояснення, що
містяться у матеріалах
адміністративної справи дані також і
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Проте згідно рапорту чергового
Дячука В.Є. вбачається, що 16 квітня 2014
року близько 19.00 год у РВ телефоном
надійшло повідомлення від громадянки
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки АДРЕСА_1
проте, що її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
вчиняє відносно неї сварку.

Враховуючи вищевикладені
обставини, пояснення самої ОСОБА_1,
особи, що притягується до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також первинні
пояснення від даних осіб, суд не може
взяти до уваги рапорт працівника
міліції Дячука В.Є., а саме те, що
вказане правопорушення вчинялось саме
відносно неї, оскільки такі обставини
спростовуються як поясненнями осіб так
і матеріалами справи.

Крім того, суд враховує те, що
згідно рапорту Дячука В.Є., сімейна
сварка була вчинена відносно ОСОБА_1, а
у протоколі про адміністративне
правопорушення вказано, що відносно
ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст.. 173-2 КпАП
України, об'єктивна сторона даного
правопорушення полягає у умисному
вчиненні будь-яких дій фізичного,
психологічного чи економічного
характеру (застосування фізичного
насильства, що не завдало фізичного
болю і не спричинило тілесних
ушкоджень, погрози образи чи
переслідування, позбавлення житла, їжі,
одягу, іншого майна або коштів, на які
потерпілий має передбачене законом
право, тощо), внаслідок чого могла бути
чи була завдана шкода фізичному або
психічному здоров'ю потерпілого, а
також невиконанні захисного припису
особою, стосовно якої він учинений.

Судом встановлено, що у протоколі
про адміністративне правопорушення
викладена лише частина об'єктивної
сторони вказаного правопорушення,
будь-яких посилань на особу
потерпілого, а також те, що йому могла
бути чи була завдана шкода фізичному
або психічному здоров'ю у протоколі не
зазначено. Більше того, сам ОСОБА_3
вказав, що не звертався до працівників
правоохоронних органів з заявою про
заподіяння вказаної шкоди відносно
нього, оскільки такої не було і жодних
претензій до ОСОБА_2 немає.

Таким чином судом встановлено, що
у даному випадку відсутня об'єктивна
сторона правопорушення передбаченого
ч.2 ст. 173-2 КпАП України, а відтак і
відсутній склад даного правопорушення.

За вказаних обставин суд приходить до
переконання, що в діях ОСОБА_2 відсутній
склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.
173-2 Кодексу України про
адміністративні правопорушення і тому
провадження у справі про притягнення
його до адміністративної
відповідальності за вказаною статтею
слід закрити.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И
В :

Адміністративну справу про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 173-2
КпАП України провадженням закрити у
зв'язку з відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного суду Тернопільської
області протягом десяти днів з дня її
винесення.

Суддя