Справа № 163/758/14-п Провадження №33/773/115/14
Суддя в 1 інстанції: Чишій С.С.
Категорія: ст. 471, 472 МК України
Доповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" травня 2014 р. місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в
складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

прокурора - Шевчука В.М.,

представника митниці - Пікалюка М.С.

особи, що притягається до
відповідальності - ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу особи,
що притягується до відповідальності
ОСОБА_2, на постанову судді
Любомльського районного суду від 27
березня 2014 року про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, що проживає АДРЕСА_1,
непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 за ст.ст. 471,
472 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2 визнано винним
у вчиненні адміністративних
правопорушень, передбачених ст.ст. 471, 472
МК України, і на підставі ч.2 ст.36 КпАП
України накладено на нього стягнення у
виді штрафу в розмірі 22582,46 грн. з
конфіскацією в дохід держави 2616 штук
пігулок іноземного виробництва «Plavix»
загальною вартістю 22582,46 гривень.
Стягнуто витрати митниці за зберігання
товару в розмірі 2 грн. та 36,54 грн.
судового збору

ОСОБА_2 притягнутий до
адміністративної відповідальності за
те, що він 13.10.2013 року слідуючи з
Республіки Польща в Україну через
митний пост «Устилуг» Ягодинської
митниці автомобілем «Рено», номерний
знак НОМЕР_2, порушив порядок
проходження митного контролю в зоні
спрощеного митного контролю,
переміщуючи обмежені до ввезення
постановою КМ України від 23.05.2012 року
№458 пігулки іноземного виробництва
«Plavix» в кількості 2616 штук загальною
вартістю 22582,46 гривень, чим вчинив
правопорушення, передбачене ст.471 МК
України.

За тих же обставин ОСОБА_2 не
задекларував за встановленою формою
вказаний товар, використавши всупереч
вимог ст.ст. 257, 366, 374 МК України "зелений
коридор", як форму декларування шляхом
вчинення дій, а також не вніс повну та
достовірну інформацію про
переміщуваний товар у митну
декларацію, чим вчинив правопорушення,
передбачене ст. 472 МК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не
оспорюючи вчинення ним правопорушення,
передбаченого ст.471 МК України, вважає,
що притягнення до адміністративної
відповідальності за ст.472 МК України є
незаконним і необґрунтованим. Вказує,
що товар, який він переміщав через
кордон, знаходився у трьох сумках та
барсетці без приховування в спеціально
розроблених тайниках. Стверджує, що не
мав наміру здійснити незаконне
ввезення речей на територію України.
Відсутність у нього умислу на
незаконне ввезення товару на територію
України стверджується контрольними
талонами на переведення його
автомобіля з «зеленого» на «червоний
коридор». Просить постанову суду в
частині притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст.472 МК України скасувати, а
провадження по справі закрити, а за
ст.471 МК України зменшити розмір
накладеного на нього стягнення у виді
штрафу до 100 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 1700 грн. та повернути
вилучений у нього товар. Крім того,
просить поновити йому строк на
апеляційне оскарження.

Заслухавши думку ОСОБА_2, який
підтримав подану апеляцію і просив її
задовольнити, міркування прокурора та
представника митниці, які просили
залишити постанову суду без змін,
дослідивши матеріали вищевказаної
справи про адміністративне
правопорушення, приходжу до висновку,
що апеляційна скарга до розгляду не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КпАП України
постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності
протягом десяти днів з дня винесення
постанови. Апеляційна скарга подана
після закінчення строку на апеляційне
оскарження, повертається судом особі,
яка її подала, якщо вона не заявляє
клопотання про поновлення строку, а
також якщо у поновленні строку
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 заявив
клопотання про поновлення строку на
апеляційне оскарження, проте воно
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно ст. 268 КпАП України справа про
адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що
протокол про порушення митних від
12.03.2014 року №0254/20500/2014 та повідомлення
про дату розгляду справи про порушення
митних правил було направлено ОСОБА_2 12
березня 2014 року та, як вбачається з
поштового повідомлення, отримані
останнім 15 березня 2014 року. Оскільки
ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи
був повідомлений належним чином,
ніяких клопотань про відкладення
розгляду справи не заявляв, то суддя
правомірно розглянув справу за його
відсутності.

Постанова Любомльського районного
суду щодо ОСОБА_2 винесена 27 березня 2014
року, тобто, останнім днем для подачі
апеляційної скарги є 24 година 07 квітня
2014 року. Проте, апеляційну скаргу він
подав лише 11 квітня 2014 року, тобто з
пропуском зазначеного терміну.

Посилання ОСОБА_2 на той факт, що копію
постанови він отримав лише 03.04.2014 року,
а тому вчасно подав апеляційну скаргу у
встановлений законом десятиденний
строк не заслуговують на увагу,
оскільки ч.2 ст.294 КпАП України
визначено, що перебіг процесуального
строку починається з дня винесення
постанови, а не з моменту її отримання.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 не з'явився в
судове засідання 27.03.2014 року без
поважних причин такої неявки, будучи
належним чином повідомленим, суд
приходить до висновку, що підстави для
поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне
оскарження постанови відсутні, а тому
скаргу слід повернути апелянту.

Керуючись ст.294 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В поновленні строку ОСОБА_2 на подачу
апеляційної скарги на постанову судді
Любомльського районного суду від 27
березня 2014 року щодо нього відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
судді Любомльського районного суду від
27 березня 2014 року повернути скаржнику.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: