Справа № 369/507/14-п Головуючий у І
інстанції Лисенко Володимир
ВасильовичПровадження № 33/780/305/14
Доповідач у 2 інстанції
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 травня 2014 року
м. Київ

Апеляційний суд Київської області у
складі:

судді судової палати з розгляду
кримінальних справ Зіміної В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову судді
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 19 лютого 2014 року;
-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 19
лютого 2014 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, пенсіонера,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КУпАП накладене адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування всіма видами транспортних
засобів на строк один рік.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної
відповідальності за те, що він 06.12.2013
року о 16 год. 55 хв. по вул. Леніна в с.
Поділля Баришівського району
Київської області, керував
транспортним засобом «MAKC SY50», без
державного номеру, в стані
алкогольного сп'яніння, а саме: різкий
запах алкоголю з порожнини рота, від
проходження медичного огляду в
установленому законом порядку
відмовився в присутності ОСОБА_3 і
ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР
України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову постанову,
якою закрити провадження по справі. В
обґрунтування апеляційної скарги
посилається на те, що він ніколи не був
у с. Поділля Баришівського району
Київської області і не керував
автомобілем в нетверезому стані,
ніколи не давав будь-яких свідчень
працівникам ВДАІ Баришівського району,
а запис в протоколі стосовно того, що
він нібито випив 100 грам горілки, не
відповідає дійсності. Він є літньою
особою з хворим серцем і майже зовсім
не вживає спиртних напоїв. Крім того,
він взагалі не є власником будь-якого
транспортного засобу.

Вислухавши пояснення представника
ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи
та вивчивши доводи апеляційної скарги,
вважаю її такою, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КУпАП відповідає фактичним обставинам
справи, підтверджується розглянутими в
судовому засіданні доказами і є
обґрунтованими.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він ніколи не
був у с. Поділля Баришівського району
Київської області і не керував
автомобілем в нетверезому стані,
ніколи не давав будь-яких свідчень
працівникам ВДАІ Баришівського району,
а запис в протоколі стосовно того, що
він нібито випив 100 грам горілки, не
відповідає дійсності спростовується
матеріалами справи, а саме протоколом
про адміністративне правопорушення з
поясненнями ОСОБА_2 та його підписом
(а.с. 1).

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130
КУпАП є правильною.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає
накладення штрафу на водіїв від
двохсот до трьохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян або позбавлення права
керування транспортними засобами на
строк від одного до двох років, або
адміністративний арешт на строк від
семи до десяти діб.

При прийнятті рішення, суд врахував
особу правопорушника, характер
вчиненого правопорушення та ступінь
його суспільної небезпеки, врахував, що
дане правопорушення являється грубим
порушенням ПДР України, і не знайшов
підстав для застосування іншого
стягнення крім позбавлення права
керування транспортними засобами.

Щодо обраного суддею стягнення, то воно
відповідає вимогам ст. 130 ч.1 КУпАП та ст.
30 КУпАП, згідно якої позбавлення
наданого громадянинові права
керування транспортними засобами
застосовується на строк до 3-х років за
грубе або повторне порушення порядку
користування цим правом.

З вказаним видом адміністративного
стягнення апеляційний суд
погоджується і підстав для його зміни
та пом'якшення не вбачає.

Крім того, під час розгляду справи в
апеляційному суді, ОСОБА_2 на розгляд
справи тричі не з'явився, що призвело до
неодноразового відкладення розгляду
справи, своїх пояснень та будь-яких
належних доказів з приводу складеного
щодо нього протоколу суду не надав. У
зв'язку з запереченнями правопорушника
щодо його підпису на протоколі про
адміністративне правопорушення судом
було запропоновано представнику
ОСОБА_2 провести судово-почеркознавчу
експертизу, однак зі слів представника,
ОСОБА_2 відмовився від її проведення.

19.05.2014 року ОСОБА_2 та його представник в
судове засідання не з'явились, причини
неявки суду не повідомили.

Враховуючи зазначене, на думку
апеляційного суду, постанова судді
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 19 лютого 2014 рокує
законною і підстав для її скасування
або зміни не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд;
-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без
задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 19
лютого 2014 року щодо ОСОБА_2 - залишити
без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)
В.Б. Зіміна

Згідно з оригіналом.

Суддя: В.Б.
Зіміна