Справа № 444/595/14-п
Провадження № 3/444/291/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року Жовківський районний
суд Львівської області в складі ,
головуючого судді Мартинишин Я. М. ,
при секретарі Кунинець І.І. розглянувши
матеріали адміністративної справи в
залі суду в м.Жовква, які надійшли від
ВДАІ Жовківського РВ ГУМВСУ у
Львівській області, про притягнення до
адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого :
АДРЕСА_1 , вважає себе таким що працює
начальником слідства Личаківського
ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ,
одруженого, такого що зі слів має на
утриманні двох неповнолітніх дітей,
індивідуальний ідентифікаційний номер
судом не встановлено, -

за ст. 130 ч.1 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 08.03.2014 року приблизно о 00 год. 15
хв. в м.Львові по вул.Декарта 24 ,
Жовківського району Львівської
області , керував автомобілем марки
«NISSAN ALMERA CLASSIC» н.з. НОМЕР_1, в стані
алкогольного сп"яніння , на вимогу
працівників міліції від проходження
медосвідчення відмовився, чим порушив
п.2.9 А ПДР України.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому
засіданні, свою провину не визнав , та
суду пояснив, що 07.03.2014 року його
співпрацівники в кафе св»яткували на
передодні 08 березня, так він в той день
спиртних напоїв не вживав,перебував з
працівниками як керівник та для того
щоб проконтролювати ситуацію, та по
можливості порозвозити працівників
додому. Коли вони розійшлись із кафе ,
повертаючись додому із ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на своєму власному автомобілі
вже 08.03.2014 року його зупинили
працівники ДАІ, перекривши дорогу
цивільні автомобілі, на першу вимогу
працівників він зупинився. Документів
не надав оскільки таких біля себе не
мав, надав посвідчення працівника УБОЗ
ГУМВСУ у Львівській області. Окрім
працівників ДАІ було в той день більше
до 20 чоловік в цивільному. Вся подія
знімалась на відеокамеру, окрім того
знали хто він і де працює, розмовляли в
грубій формі, тримали на місці події
більше 1 год. Аж тоді працівником ДАІ
було йому запропоновано пройти
медичний огляд в ОКЗ ЛОР «Львівський
обласний державний клінічний
наркологічний диспансер», від такого
проходження він відмовився, оскільки
була порушена процедура здачі
аналізів, а саме відбувалося знімання
на відео, при огляді було багато
сторонніх осіб, а тому він тій ситуації
яка склалася не довіряв, був нервово
збуджений та схвильований. Копію
протоколу та копію висновку медичного
освідчення йому не вручили. Після того
він звернувся до 8-мої клінічної
лікарні та здав незалежні тести згідно
яких етанолу в крові не виявлено.
Вважає, що це була запланова акція для
того, щоб його звільнити із роботи,
оскільки він працює начальником
слідства Личаківського РВ ГУМВСУ у
Львівській області. Окрім того,
пояснення працівників міліції в
судовому засіданні підтверджені не
були, оскільки ці особи до суду не
з'явилися, пояснення свідка експерта
ОСОБА_4 вважає неправдивими, оскільки
із її пояснень вбачається упереджене
ставлення до нього можливо таке
пов»язане із його професійною
діяльністю. А тому просить суд
провадження у даній справі закрити у
зв»язку відсутності події та складу
правопорушення у його діях.

Представник ОСОБА_5 правопорушника
ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив ,
щодо складеного протоколу про
адміністративне правопорушення
складеного відносно ОСОБА_1 , оскільки
правопорушник на першу ж вимогу
працівників ДАІ зупинився, порушень
ніяких правил дорожнього руху він не
вчиняв . Однак крім працівників міліції
було багато присутніх в цивільному
людей, які чинили психологічний тиск,
проводилось знімання на відео та
фотографування події . По відношенню до
нього вели себе грубо. Інспектор ДАІ
стверджував про те, що він знаходиться
в нетверезому стані, та запропонував
пройти мед освідчення. На що він
погодився, однак прибувши на
експертизу в наркологічний диспансер
від проходження такої відмовився,
оскільки була порушена процедура здачі
аналізів на виявлення алкоголю в крові
, а саме при огляді були сторонні особи,
знімання події на відео тощо . Після
того як інспектор ДАІ склав незаконний
адміністративний протокол, він одразу
ж поїхав до 8-мої міської клінічної
лікарні для здачі незалежної
експертизи, та при здачі аналізів
етанолу в крові у нього виявлено не
було.

Окрім того вважає, що при складенні
даного протоколу про вчинення ним
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України
було вчинено ряд порушень, зокрема йому
не було роз»яснено його прав
передбачених ст.268 КпАП України,
неправильно заповнений бланк самого
протоколу про адміністративне
правопорушення, не було вручено копію
протколу. При зупинці працівником ДАІ
не було запропоновано пройти процедуру
виявлення алкоголю в крові на місці , не
вручено копію медичного висновку, тощо.
Про що представник подав письмові
заперечення .

Додатково доповнив, що по факту
підробки протоколу про
адміністративне правопорушення
порушено кримінальне провадження за
ст.358 КК України, слідчим СВ
Залізничного РВ ЛМУ ГУМВСУ у
Львівській області , що стверджується
витягом з ЄРДР , а тому такий протокол
не може братись до уваги судом. Окрім
того свідки допитані в судовому
засідання не підтвердили факту
вживання чи перебування гр.ОСОБА_1 в
стані алкогольного сп»яніння. А тому
просив суд закрити провадження у цій
справі з огляду на відсутність події і
складу адміністративного
правопорушення.

Не зважаючи на невизнання провини
правопорушником ОСОБА_1, його вина
повністю доводиться зібраними
доказами, які знаходяться в матеріалах
даної справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №325943 від
08.03.2014 року,

- письмовими поясненнями свідків
гр.ОСОБА_6 та гр.ОСОБА_7 від 08.03.2014 року ,
згідно яких правопорушник ОСОБА_1 ,
відмовився від підпису та дачі
пояснень, які поставили свої підписи в
протоколі та підтвердили відмову
ОСОБА_1 від підпису в протоколі своїми
письмовими поясненнями,

- скеруванням працівника ІДПС ст.
с.т. міліції ОСОБА_8 гр.ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,

- актом № 012884/692 від 08.03.2014 року
проведеного о 01 год. 45 хв., медичного
огляду з метою виявлення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп»яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції гр.ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з якого вбачається що
гр.ОСОБА_1 відмовився від здачі
аналізів і від підпису без мотивації,
здійснена спроба жування документу.
Про що лікарем наркологом ОСОБА_4
надано висновок , що ОСОБА_1 перебував в
стані алкогольного сп»ягніння,

- висновком щодо результатів
медичного огляду з метою виявлення
стану алкогольного , наркотичного чи
іншого сп»яніння, або перебування під
впливом лікарських препаратів , що
знижують увагу та швидкість реакції №
12884/692 від 08.03.2014 року , згідно якого
ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного
сп»яніння.

Так, ч.1 статті 130 КпАП України
передбачено відповідальність за
відмову особи, яка керує транспортним
засобом, від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху
водій зобов'язаний на вимогу
працівника міліції пройти в
установленому законом порядку
медичний огляд для визначення стану
алкогольного сп'яніння, впливу
наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 8 Порядку направлення
водіїв транспортних засобів для
проведення огляду з метою виявлення
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції, і
проведення такого огляду,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 грудня 2008 року
№ 1103, у разі відмови водія
транспортного засобу від проведення
огляду в закладі охорони здоров'я
уповноважена особа Державтоінспекції
в присутності двох свідків складає
протокол про адміністративне
правопорушення, у якому зазначає
ознаки сп'яніння і дії водія щодо
ухилення від огляду.

Так допитаний в якості свідка в
судовому засіданні ОСОБА_9 суду пояснив
, що він був очевидцем поді яка мала
місце з 07.03.2014 року на 08.03.2014 року в
м.Львові по вул.Декарта , а саме при
зупинці автомобіля працівниками ДАІ
гр.ОСОБА_1 та, оскільки він стояв поруч з
авто то не міг почути різкого запаху
алкоголю від гр.ОСОБА_1 , так як з ним він
не розмовляв , на медосвідченні він не
був. Тиску чи буд яких інших дій щодо
ОСОБА_1 не чинилося.

Аналогічно пояснив допитаний в
судовому засіданні в якості свідка
ОСОБА_10

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_11 суду пояснив що він на даний час
виконує обов»язки начальника слідства
Личаківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у
Львівській області , та що йому
подзвонив черговий та повідомили по
телефону про подію яка мала місце з
07.03.2014 року на 08.03.2014 року, він перебував
вдома зібравшись прибув на вул..Декарта
що у м.Львові , та зобов»ячався забрати
автомобіль гр.ОСОБА_1, оскільки такий
перебував як стверджували працівники
ДАІ в стані алкогольного сп»яніння.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_6 суду пояснив , що
ОСОБА_1 в нетверезому стані сів за кермо
автомобіля , після чого був зупинений
працівниками інспектором ДАІ , після
прропозиції інспектора надати
посвідчення водія, ОСОБА_1 пересів в
своєму автомобілі із місця водія на
місце пасажира шукаючи посвідчення,
однак повідомив що таке забув вдома. В
подальшому працівником інспекції ДАІ
запропоновано пройти експертизу на
стан алкогольного сп»яніння .

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_7 дав аналогічні
пояснення, як і свідок ОСОБА_6 ,
додатково доповнив що перебував і при
затриманні та на медосвідченні
гр.ОСОБА_1 в ОКЗ ЛОР «Львівський
обласний державний клінічний
наркологічний диспансер» де в
приміщенні кабінету перебували
гр.ОСОБА_1 лікар нарколога, лаборант ,
працівники ДАІ та він і ще один чоловік
пербували в коридорі , більше сторонніх
осіб не було. А тому причин не здавати
аналізи чи відмовлятися не було , так як
ніхто не порушував процедуру , і
знімання здачі аналізів не проводилося
, тільки ми констатували факти які
відбуваються . Він вважає що відмова
від медосвідчення та такі пояснення
гр.ОСОБА_1 є такими , тому що останній
бажає уникнути відповідальності. Тиску
чи будь-яких інших дій до ОСОБА_1 не
вчинялося .

Допитана в судовому засіданні як
свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона працює
разом із ОСОБА_1 який є її керівником ,
та що після св»яткування 07.03.2014 року 08
березня вона та ОСОБА_2 в автомобілі
ОСОБА_1 із кафе поверталася додому, та
була очевидцем події, яка мала місце з
07.03.2014 року на 08.03.2014 року, ствердила що
того дня ОСОБА_1 на святкуванні
спиртних напоїв не вживав, під час
даної події поводив себе адекватно,
навпаки ті особи які перебували на
вул.Декарта в м.Львові поводили себе
неадекватно, по хамськи, все знімали на
відео, не давали вийти із авто. Крім
того працівники не роз»яснили прав
гр.ОСОБА_1, не вручали копій документів .
На першому мед освідченні вона
присутня не було, однак приблизно о 02.00
год. 08.03.2014 року на незалежній
експертизі вона була із гр.ОСОБА_1
Вважає що це була за планова акція
відносно її керівника.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_2 суду надав
аналогічні пояснення, як і свідок
ОСОБА_3 додатково повідомив, що він не
був присутнім на експертизах.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 суду пояснила, що вона працює в
ОКЗ ЛОР «Львівський обласний державний
клінічний наркологічний диспансер»
лікарем наркологом, ніяких приязних чи
неприязних стосунків із гр.ОСОБА_1 у неї
немає , так 08.03.2014 року о 01 год. 45 хв. вона
перебувала на чергуванні, за
скеруванням працівника ДАІ на огляд
прибув гр.ОСОБА_1 , який при собі
документів не мав або працівникам не
надав, особу встановлювалювали в
лабораторії, однак такий давав
суперечливі покази щодо встановлення
його особи, а тому огляд проводився до
встановлення особи. В даній установі
знаходиться три відео камери та
ведеться відеоспостереження, а такожж
і в самому кабінеті огляду. При
запрошення гр.ОСОБА_1 в кабінет огляду
такий відмовився , здати аналіз сечі та
вдоху видоху (на приладі ліцензованому
Драгер,Алкотест) . Чітко пам»ятає що
гр.ОСОБА_1 був збуджений, не логічно
відповідав на запитання , або уникав
таких, і не завжди літературно. Прийом
аналізів здійснює фельдшер - лаборант,
зокрема для аналізу сечі є спеціально
відведений кабінет, в якому по
сторонніх осіб не буває. А тому такий
без тиску міг би здати такі аналізи
однак відмовився. Окрім того було
проведено тест пробу «Шульта» із
гр.ОСОБА_1 яку зазвичай проходять за 40
секунд а останній пройшов за 1,5 хв. та з
помилками. При вживанні спиртних
напоїв особа вчиняє нелогічні дії, має
трему, неадекватна поведінка, а тому
можливо жування документів. Доповнила
що гр.ОСОБА_1 постійно змінював покази ,
а тому у журналах не має даних про особу
.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 допитаних
свідків в судовому засіданні , суд не
надає віри показам правопорушника
ОСОБА_1 про те, що він не керував
автомобілем в стані алкогольного
сп»яніння і розцінює такі, що дані з
метою уникнення відповідальності, дані
його покази спростовуються показами
допитаних у судовому засіданні свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7, та ОСОБА_4, ОСОБА_10,
ОСОБА_9

Також, суддя не надає віри показам
свідків, які викликались та
допитувались за клопотання
правопорушника ОСОБА_1О, а саме, показам
свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2, оскільки,
такі є неточними та останні
перебувають у підпорядкуванні
правопорушника ОСОБА_1 а тому можуть
сприяти останньому , для уникнення від
відповідальності.

Окрім того , покази дані в судових
засіданнях правопорушником ОСОБА_1
суттєво відрізняються між собою, в
таких є багато неточностей та
розбіжностей, зокрема те, що вперше
правопорушник надавав суду пояснення
про те, що він відмовився від
медосвідчення у ОКЗ ЛОР «Львівський
обласний державний клінічний
наркологічний диспансер» бажав пройти
в будь-якому іншому закладі, про що
вказував працівникам ДАІ, так як не
давав віри даній ситуації. Однак в
подальшому пояснив ОСОБА_1 та
представник правопорушника, надав
письмові пояснення, про те, що ОСОБА_1
працівниками міліції взагалі не
запропоновано пройти медосвідчення на
стан алкогольного сп»яніння, про що
ствердили в судовому засіданні свідки
ОСОБА_3, ОСОБА_2

Суд не має підстав не вірити показам
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9
та ОСОБА_4, такі об'єктивно
підтверджуються матеріалами справи.
Свідки дали аналогічні пояснення з
приводу вчинення ОСОБА_1
адміністративного правопорушення.
Також, надані ними пояснення надані ним
в судовому засіданні, є аналогічними з
його первинними поясненнями . Тому, суд
вважає такі поясненнями правдивими і
покладає їх в основу постанови.

Окрім того суд визнає неналежним
доказом по справі долучену
правопорушником ОСОБА_1 довідку видану
8-ю міською клінічною лікарнею м.Львова
за №1673 з якої вбачається , що згідно
аналізу крові на наявність етанолу у
гр.ОСОБА_1 від»ємний, тому , що таке
спростовується наданими показами в
судовому засіданні свідка
нарколога-лікаря ОСОБА_4 , та актом
медичного огляду від 08.03.2014 року , якого
вбачається що правопорушник ОСОБА_1
відмовився від проходження мед
освідчення , та що стало підставою для
складення висновку щодо результатоів
медичного огляду з метою виявлення
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп»ягніння або перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції
від 08.03.2014 року проведений о 01 год. 45 хв. ,
з якого вбачається що гр.ОСОБА_1
перебував в стані алкогольного
сп»яніння , оскільки останній свідомо
відмовився від проходження
медосвідчення для того, щоб уникнути
відповідальності за вчинене
правопорушення.

А тому суд вважає, що кваліфікація
дій ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КпАП України є
вірною, оскільки він керував
транспортним засобом в стані
алкогольного сп»яніння .

Відповідно до ст. 33 КпАП України
стягнення накладається в межах,
установлених цим Кодексом. При
накладенні стягнення враховуються
характер правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан та обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність.

Призначаючи вид та міру стягнення
правопорушнику , враховую характер
скоєного правопорушення , дані про
особу правопорушника , до
адміністративної відповідальності
притягується вперше , його майновий
стан , ставлення правопорушника до
вчиненого ним правопорушення.

Обставин, які б пом»якшували або
обтяжували відповідальність
правопорушника ОСОБА_1 судом не
встановлено .

Санкція ст.130 ч.1 КпАП України ,
передбачає стягнення у вигляді штрафу,
або позбавлення права керування
транспортними засобами, або
адміністративний арешт. З врахуванням
всіх у сукупності вище перелічених
обставин місця, способу вчинення
правопорушення, відношення
правопорушника до вчиненого ним
правопорушення, приходжу до
переконання, що до правопорушника слід
застосувати адміністративне стягнення
в межах санкції статті, за якою він
притягається до відповідальності, і
так як адміністративне стягнення є
мірою відповідальності і
застосовується з метою виховання
особи, яка вчинила адміністративне
правопорушення, в дусі додержання
законів України, правил співжиття, а
також запобігання вчиненню нових
правопорушень, як самим
правопорушником так і іншими особами
приходжу до переконання , оскільки
правопорушник вчинив правопорушення
на транспорті, що за своєю природою
носить досить високий рівень
суспільної небезпеки, так як транспорт
є підвищеним джерелом небезпеки, з
метою виховання особи, яка вчинила
правопорушення, приходжу до
переконання, що до правопорушника
ОСОБА_1 з врахуванням вище перелічених
обставин, слід застосувати стягнення, у
вигляді позбавлення права керування
транспортними засобами, строком на 2
(два) роки .

Відповідно до ст.4 п.2 п.п.5 Закону
України "Про судовий збір" з останніми
змінами та доповненнями від 23.10.2013 року,
у разі ухвалення судом постанови про
накладення адміністративного
стягнення стягується з правопорушника
0,03 розміру мінімального заробітної
плати .

Керуючись ст.ст.30, 130 ч.1,280, 283, 284, 307, 308,
317-321 КпАП України, суддя ,-

П О С Т А Н О
В И В :

ОСОБА_1, визнати винуватим у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1
КпАП України та застосувати до нього
стягнення у вигляді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 2 (два) роки .

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого : АДРЕСА_1 , не працюючого,
одруженого, такого що зі слів має на
утриманні двох неповнолітніх дітей,
індивідуальний ідентифікаційний номер
судом не встановлено) судовий збір в
розмірі 36 грн. 54 коп. , який сплачується
за місцем розгляду справи та
зараховується до спеціального фонду
Державного бюджету України , та які
слід сплати по реквізитам рахунків
Жовківського районного суду
Львівської області : отримувач УДКСУ у
Жовківському районі р/р0286 , МФО -
825014 , ЄДРПОУ - 36762986 , код - 36762195 ,
призначення платежу : судовий збір.

Для вилучення посвідчення
водія в правопорушника копію даної
постанови направити у ВДАІ
Жовківського РВ ГУМВСУ у Львівській
області та Жовківський РРЕВ.

Строк позбавлення права
керування всіма видами транспортних
засобів обчислювати з дня здачі або
вилучення посвідчення водія .

Постанова судді у справах про
адміністративне правопорушення
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги чи
протесту прокурора , за винятком
постанов про застосування стягнення ,
передбаченого ст.32 КУпАП України .

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою , яку притягнуто
до адміністративної відповідальності ,
її законним представником , захисником
, потерпілим , його представником або на
неї може бути винесено протест
прокурора протягом 10 днів з дня
винесення постанови .

Апеляційна скарга, протест
прокурора подаються до Апеляційного
суду Львівської області через
Жовківський районний суд Львівської
області.

Штраф має бути сплачений
порушником не пізніше як через
п"ятнадцять днів з дня вручення йому
постанови про накладення штрафу, а в
разі оскарження або опротестування
такої постанови - не пізніше як через
п"ятнадцять днів з дня повідомлення про
залишення скарги або протесту без
задоволення.

У разі несплати
правопорушником штрафу у цей строк,
постанова про накладення штрафу
надсилається до органу державної
податкової служби у Жовківському
районі Головного управління
Міндоходів у Львівській області для
подальшого пред»явлення до виконання
органу державної виконавчої служби за
місцем знаходження суду та за місцем
проживання правопорушника, роботи або
місцем знаходження його майна в
порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови
протягом трьох місяців з дня винесення
.

У порядку примусового
виконання постанови про стягнення
штрафу за вчинення адміністративного
правопорушення з правопорушника
стягується:

подвійний розмір штрафу,
визначений постановою;

витрати на облік зазначених
правопорушень. Розмір витрат
визначається КМ України

Суддя
Мартинишин Я.
М.