Справа № 359/2291/13-п Головуючий у І
інстанції Криворучко І. В.Провадження
№ 33/780/415/14 Доповідач у 2 інстанції
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2014 року
м.
Київ

Суддя апеляційного суду Київської
області Капічон О.М., за участю
правопорушника ОСОБА_1, розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
судді Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 25 березня 2014
року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
Київської області, місто
Переяслав-Хмельницький, громадянина
України, жителя АДРЕСА_1, працюючого
директором КП «Мартусівка» / село
Мартусівка Бориспільського району
Київської області, вулиця
Бориспільська, 2/,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 41 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та накладено на нього
стягнення у виді адміністративного
штрафу у розмірі 100 (сто)
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча
сімсот грн., 00 копійок), стягнуто
судовий збір у розмірі 36, 54 грн., -

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді,
під час проведення перевірки 11 лютого
2014 року на підприємстві КП
«Мартусівка» було виявлено
правопорушення, вчинене директором
ОСОБА_1, а саме: не виконуються умови
трудового договору, укладеного між
працівником та роботодавцем, зокрема,
відносно водія ОСОБА_2, оформленого
наказом №2 від 08.12.2013 року на 0,5 ставки
(за сумісництвом); відповідно до
штатного розпису встановлено
посадовий оклад у розмірі 2409, 39 грн.
Нарахування водію відбувається за
фактично відпрацьований час, проте
розрахунок проводиться з посадового
окладу мінімальної заробітної плати,
чим порушено ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про оплату
праці», а саме - не забезпечений
достовірний облік виконаної
працівником роботи, час простою не з
вини працівника оплачується з
розрахунку не нижче від двох третин
тарифікованої ставки встановленого
працівникові розряду (окладу).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить поновити строк на оскарження
постанови від 25.03.2014 року та змінити
вказану постанову, зменшивши захід
стягнення з 100 (ста) неоподаткованих
мінімумів доходів громадян до 30
(тридцяти). В обґрунтування апеляційної
скарги посилається на те, що при
розгляді справи не було враховано
термін його перебування на посаді
директора КП «Мартусівка», визнання
вини та щире каяття, про що свідчить
згода з позицією перевіряючого та
зобов'язання усунути всі недоліки.
Таким чином, судом першої інстанції, на
думку апелянта, не було враховано
обставини, що пом'якшують
відповідальність, що не знайшло свого
відображення на розмірі накладеного
стягнення. Також в протоколі про
адміністративне правопорушення
№10-15-115/10 від 11.02.2014 року відсутня
інформація про час та місце розгляду
адміністративної справи щодо ОСОБА_1 та
у справі відсутні дані про належне
повідомлення його про час та місце
розгляду справи. Таким чином він
вважає, що розглянувши вказану справу,
не повідомивши його про час та місце
розгляду, судом першої інстанції було
позбавлено його можливості приймати
участь у розгляді справи та
користуватися правами, передбаченими
ст. 268 КУпАП, і, як наслідок, строк на
оскарження постанови ним було
пропущено з поважних причин.

Заслухавши думку правопорушника, який
повністю підтримав свою апеляційну
скаргу та просив її задовольнити;
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
приходжу до висновку, що вона підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Доводи апелянта щодо поновлення
строку на апеляційне оскарження є
слушними, а тому суд, відповідно до ст.
289 КУпАП, приходить до висновку, що
строк апеляційного оскарження
пропущено з поважних причин і його слід
поновити, оскільки ОСОБА_1 не було
належним чином повідомлено про час та
місце розгляду справи про
адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП
справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу
може бути розглянуто лише у випадках,
коли є дані про своєчасне її сповіщення
про місце і час розгляду справи і якщо
від неї не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи. В
матеріалах справи про адміністративне
правопорушення відсутні відомості
щодо повідомлення належним чином
ОСОБА_3 про час і місце розгляду, а
відомості, що містяться в протоколі про
адміністративне правопорушення /а.с.1
зворот / суд не вважає як підтвердження
повідомлення правопорушника належним
чином, оскільки там зазначено лише дату
розгляду справи.

Зі змісту постанови вбачається
що суддя вірно дійшов висновку про
наявність в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, однак
відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при
накладені стягнення враховується
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність. В своїх поясненнях
правопорушник погодився з фактом
порушення вимог законодавства про
працю та, відповідно до припису №
10-15-115/10-10, зобов'язався виправити його в
установлений інспектором строк /а.с. 5/
Дані факти вказують, що ОСОБА_1 критично
оцінив свою протиправну поведінку
через визнання вини і готовність нести
адміністративну відповідальність, що
свідчить про його щире розкаяння, яке, у
відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП,
віднесено до обставин, що пом'якшують
відповідальність за адміністративне
правопорушення.

Таким чином при накладенні стягнення
суддя, всупереч ст. 33 КУпАП, не врахував
характер вчиненого правопорушення та
обставини, що пом'якшують
відповідальність ОСОБА_1, а тому
постанова судді в частині накладення
адміністративного стягнення підлягає
зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову судді Бориспільського
міськрайонного суду від 25 березня 2014
року щодо ОСОБА_1 - змінити.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне
стягнення у вигляді адміністративного
штрафу у розмірі п'ятдесяти
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 850 грн.

В решті постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 25 березня 2014 року залишити без
змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
О.М.
Капічон