Справа № 369/2981/14-п Головуючий у І
інстанції Омельченко М.М.Провадження №
33/780/381/14 Доповідач у 2 інстанції
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 червня 2014 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Орел А.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду справу за апеляційною скаргою
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, на
постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
17.04.2014 року, якою провадження у справі
про адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 172-7 КУпАП України, щодо
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрито за
відсутністю події та складу
адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу № 8-Б про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП від 31.03.2014 року, ОСОБА_1,
відповідно до наказу Головного
управління Держсакепідслужби України
у Київській області № 5-ос від 29.12.2012
року, перебуваючи на посаді начальника
відділу епідеміологічного нагляду
Києво-Святошинського районного
управління ГУ Держсанепідслужби у
Київській області, будучи державним
службовцем 13 рангу, відповідно до п. 1
пп. «в» ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» є суб'єктом відповідальності
за корупційні правопорушення, порушила
вимоги ст. 14 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції», а
саме - не вжила заходів в період з 04.02.2013
року по 27.04.2013 року щодо недопущення
будь-якої можливості виникнення
конфлікту інтересів та не повідомила
невідкладно у письмовій формі
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів у неї, у
зв'язку із її роботою у
Києво-Святошинській ЦРЛ та одночасним
проведенням впродовж 2013 року нею
перевірки згаданої ЦРЛ як начальником
відділу епідеміологічного нагляду
Києво-Святошинського районного
управління ГУ Держсанепідемслужби у
Київській області.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
17.04.2014 року провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 172-7 КУпАП України щодо
ОСОБА_1 закрито за відсутністю події та
складу адміністративного
правопорушення. Обґрунтовуючи
постанову, суд зазначив, що начальник
епідеміологічного нагляду
Києво-Святошинського районного
управління ГУ Держсанепідслужби
України у Київській області ОСОБА_1 у 2013
році брала участь у проведенні
перевірок суб'єктів господарювання
Києво-Святошинського району Київської
області, в тому числі відділень
Києво-Святошинської ЦРЛ, які
розташовані в м. Боярка по вул. 40 річчя
Жовтня, 51, стоматологічної поліклініки
ЦРЛ, розташованої в м. Боярка по вул.
Молодіжній, 74, жіночої консультації ЦРЛ
- м. Боярка, вул. Ворошилова, 23, полового
будинку ЦРЛ - м. Боярка, вул. Хрещатик, 83,
та не перевіряла дитячу поліклініку
Києво-Святошинської ЦРЛ, яка
розташована у м. Боярка, вул.
Молодіжній, 1, де вона працювала з 01.02.2013
року по 31.12.2013 року за сумісництвом
лікарем-епідеміологом, а тому вона не
порушила вимоги щодо повідомлення про
конфлікт інтересів, оскільки в даному
випадку конфлікту інтересів не було, а
тому в даному випадку відсутні подія та
склад адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП.

В апеляційній скарзі прокурор, який
брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, просить постанову
суду скасувати, винести нову постанову,
якою визнати ОСОБА_1 винною за ст. 172-7 МК
України та накласти на неї стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 10
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. Прокурор мотивує свої вимоги
тим, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді
начальника відділу епідеміологічного
нагляду Києво-Святошинського
районного управління ГУ
Держсанепідслужби України у Київській
області, в період з 20.02.2013 року по 21.02.2013
року, з 18.03.2013 року по 20.03.2013 року, з 03.06.2013
року по 20.03.2013 року та з 21.10.2013 року по
22.11.2013 року приймала участь у
проведенні планових перевірок
хірургічного, терапевтичного,
інфекційного, поліклінічного та інших
відділень лікувального закладу -
Києво-Святошинської ЦРЛ, у
структурному підрозділі якого дитячій
поліклініці вона працювала з 01.02.2013
року по 31.12.2013 року за сумісництвом -
лікрем-епідеміологом. При цьому
ОСОБА_1, будучи державним службовцем, в
порушення вимог ст. 14 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», не вжила заходів щодо
недопущення будь-якої можливості
виникнення конфлікту інтересів та не
повідомила невідкладно у письмовій
формі безпосереднього керівника про
наявність у неї конфлікту інтересів.

Заслухавши прокурора, який підтримав
подану апеляційну скаргу, ОСОБА_1 та її
захисника, які заперечили проти
задоволення апеляційної скарги
прокурора, дослідивши матеріали
справи, вважаю, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає.

В апеляційній скарзі прокурора
підставою для скасування судового
рішення зазначено те, що судове рішення
є необґрунтованим та суперечить
фактичним обставинам справи.

З таким висновком прокурора погодитись
не можливо. Свої доводи щодо прийнятого
рішення суд обґрунтував в постанові,
вказавши на відсутність конфлікту
інтересів.

Як вбачається з апеляційної скарги
прокурора, адміністративне
правопорушення ОСОБА_1, на думку
прокурора, полягає в неповідомленні
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів.
Прокурор зазначає, що ОСОБА_1 не вжила
заходів для недопущення конфлікту
інтересів.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
запобігання і протидії корупції",
конфлікт інтересів це суперечність між
особистими майновими, немайновими
інтересами особи чи близьких їй осіб та
її службовими повноваженнями,
наявність якої може вплинути на
об'єктивність або неупередженість
прийняття рішень, а також на вчинення
чи невчинення дій під час виконання
наданих їй службових повноважень.

В матеріалах справи наявна довідка № 37
від 04.02.2013 року підписана начальником
Києво-Святошинського районного
управління ГУ Держсанепідем служби, з
якої вбачається, що безпосередній
керівник ОСОБА_1 - начальнику
Києво-Святошинського районного
управління ГУ Держсанепідем служби
ОСОБА_2 було відомо про роботу ОСОБА_1 за
сумісництвом.

В апеляційній скарзі прокурора не
зазначено, в чому конкретно в даному
випадку на думку прокурора полягає
конфлікт інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 працювала за сумісництвом в
дитячій поліклініці лікарем
епідеміологом. Вона брала участь у
проведенні перевірок суб'єктів
господарювання Києво-Святошинського
району, в тому числі окремих відділень
Києво-Святошинської ЦРЛ. Однак, участі
у проведенні перевірок дитячої
поліклініки вона не брала.

В зв'язку з цим, вважаю, що суд першої
інстанції обґрунтовано прийшов до
висновку про відсутність конфлікту
інтересів і в зв'язку з цим відсутність
події адміністративного
правопорушення.

Посилання прокурора в апеляційній
скарзі на невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи та
необґрунтованість висновків суду є
безпідставними, поскільки в
апеляційній скарзі прокурора не
зазначено, в чому конкретно полягає
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи та які
висновки суду є не обґрунтованими.

Вважаю, що суд першої інстанції
всебічно, повно та об'єктивно дослідив
всі наявні докази по справи, дав їм
належну юридичну оцінку та вірно
прийшов до висновку про необхідність
закриття справи за відсутністю події
адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294
КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора залишити
без задоволення, а постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 17 квітня 2014 року
щодо ОСОБА_1, без змін.

С У Д Д Я