Справа № 127/8672/14-п
Провадження № 33/772/174/2014
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 р.
м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької
області Пасько Д.П. за участю гр-на
ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу
даної особи на постанову судді
Вінницького міського суду від 13.05.2014
року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрований та фактично
проживаючий у АДРЕСА_1 (згідно
постанови судді по АДРЕСА_2), визнаний
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1
КУпАП і до нього застосовано
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами на один рік, -

в с т а н о в и в :

Як вбачається з вищеназваної
постанови, ОСОБА_1 визнаний винним у
тому, що він 25.04.2014 р. у м. Вінниці по вул.
Свердлова о 21:30 год. керував
автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками
сп'яніння, а від проходження медичного
огляду на факт вживання алкоголю в
установленому порядку, відмовився.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1
ставить питання про зміну постанови
судді в частині застосованого до нього
адміністративного стягнення, яке
вважає надто суворим, і просить
замінити його на стягнення у виді
штрафу.

Своє прохання скаржник мотивує тим, що,
на його думку, обираючи стосовно нього
вид стягнення, суддя не в повному об'ємі
врахував положення ст. 33 КУпАП щодо
загальних правил накладення стягнень
за адміністративні правопорушення,
зокрема, не врахував дані про його
особу, що він вперше притягується до
адміністративної відповідальності,
має на утриманні малолітню дитину, а
позбавлення його права керування
транспортними засобами позбавить його
можливості мати робоче місце,
матеріально забезпечувати сім'ю та
доставляти батьків-пенсіонерів до
лікарняних закладів.

Вважає також, що суд не досить врахував
таку пом'якшуючу відповідальність
обставину, як його щире каяття.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши
матеріали судової справи, обміркувавши
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
приходжу до висновку, що апеляційна
скарга обґрунтована і підлягає
задоволенню з наведених у ній підстав,
оскільки при вирішенні питання про вид
стягнення не в повному обсязі
враховані положення ст. ст. 33 та 34 КУпАП
щодо загальних правил накладення
стягнень за адміністративне
правопорушення та пом'якшуючих
відповідальність обставин. Зокрема,
судом не мотивовано, чому він не
застосував до ОСОБА_1 найменш суворе
стягнення у виді штрафу з врахуванням
даних про його особу, наявності
малолітньої дитини на утриманні та
пом'якшуючої відповідальність
обставини у виді щирого розкаяння
винного.

Не враховано і тієї обставини, що
робота ОСОБА_1 пов'язана з керуванням
транспортними засобами і позбавлення
його можливості ними керувати
поставить його сім'ю у скрутне
матеріальне становище.

З огляду на наведене, знаходжу за
можливе замінити ОСОБА_1 застосований
до нього вид стягнення на більш м'який в
межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 ч. 8 п. 4 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Вінницького міського
суду від 13.05.2014 року стосовно ОСОБА_1 в
частині застосованого до нього
адміністративного стягнення змінити,
замінивши стягнення у виді позбавлення
права керування транспортними
засобами строком на один рік на
стягнення у виді штрафу в розмірі
двохсот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 3400 (три
тисячі чотириста гривень).

В решті постанову судді залишити без
змін.

Дана постанова є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя:
Д. Пасько

З оригіналом згідно: