Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/248/14
Головуючий у суді І-ї
інстанції Бурко Р. В.
Доповідач у суді ІІ-ї
інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2014 року. Суддя апеляційного
суду Кіровоградської області Ремез
П.М., за участю секретаря Черненко Х.В.,
захисника правопорушника адвоката
ОСОБА_3, свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, розглянувши у порядку
апеляційного перегляду справу про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3,
яка діє в інтересах ОСОБА_7 на постанову
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 07 травня 2014 року
відносно

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, одруженого, на
утриманні має двоє неповнолітніх
дітей, не працюючого, проживаючого в по
АДРЕСА_1

про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст.173 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 07.05.2014
року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 173 КУпАП і накладено
на нього стягнення у вигляді
адміністративного арешту строком на 4
(чотири) доби.

Згідно постанови суду ОСОБА_7
визнано винним у тому, що він 07.05.2014 року
о 10 год. 00 хв. на вул. Жовтневої
Революції в м. Кіровограді, знаходячись
на зупинці громадського транспорту,
розташованої біля магазину «Хвилинка»,
виражався грубою нецензурною лайкою у
присутності громадян, чим порушував
громадський порядок і спокій громадян,
тобто вчинив правопорушення,
передбачене ст. 173 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі адвокат
ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_7,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати, а провадження по
адміністративній справі стосовно
ОСОБА_7 закрити за відсутністю у його
діях складу адміністративного
правопорушення.

З постановою суду не погоджується
у зв'язку з однобічністю та неповним і
необ'єктивним з'ясуванням районним
судом всіх обставин справи,
неправильним їх дослідженням та оцінці
доказів, що у своїй сукупності призвело
до винесення судом рішення з
порушенням положень КУпАП.

Вказує на те, що як вбачається із
заяв ОСОБА_7 до прокуратури, ще 06.05.2014
року біля 20.00 год. всупереч його волі
співробітники міліції у кількості 7
(сьоми) осіб, застосовуючи до нього
силу, вивезли його разом з дружиною до
СВ Кіровоградського МВ УМВС України, де
шляхом погроз із застосуванням сили та
мучення, намагались відібрати його
зізнання у вбивстві ОСОБА_8, при цьому
під примусом відібрали у нього заяву
про відмову від захисника. Під допитом
міліції він знаходився з 06.05.2014 року з
21.00 години по 07.05.2014 року до 12.00 години,
після чого його повезли до Кіровського
районного суду м. Кіровограда.

Постановою Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 07 травня 2014 року
ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 173 КУпАП і
застосовано адміністративне стягнення
у виді адміністративного арешту
строком на 4 доби. На протязі 4 діб
співробітники міліції в умовах ІТТ м.
Кіровограда примушували його
зізнатися у вбивстві ОСОБА_8 При цьому
неодноразово відмовляючи їй, як його
захиснику у зустрічі з ОСОБА_7 Тому,
08.05.2014 року нею подано до прокуратури
відповідну заяву, яка зареєстрована в
ЄССА за № 9158, а також подані і
відповідні заяви до міліції, оскільки у
цей же день до ОСОБА_7 в ІТТ м.
Кіровограда декілька раз виїджала
швидка.

11.05.2014 року о 16.30 год., після
закінчення адміністративного арешту,
ОСОБА_7 знову затримано
співробітниками міліції у приміщенні
ІТТ м. Кіровограда і через подвір'я
доставлено до слідчого, яким складено
протокол його затримання, а наступного
дня, тобто 12.05.2014 року йому обраний
запобіжний захід у вигляді взяття під
варту.

З вищенаведеного вбачається, що
адміністративний арешт до ОСОБА_7 був
застосований за підробленими доказами
співробітників міліції з метою
отримання від ОСОБА_7 зізнання у
вбивстві ОСОБА_8 і здобуття слідством
доказів.

При цьому суд першої інстанції
сприяв у цьому співробітникам міліції,
призначивши ОСОБА_7 адміністративне
стягнення - 4 доби адміністративного
арешту, незважаючи на його показання,
малозначимості правопорушення,
наявності у нього групи інвалідності,
знаходження на його утриманні 2-х
неповнолітніх дітей, позитивної
характеристики з місця проживання та
що він вперше притягується до
адміністративної відповідальності.

Захисник вважає, що суд в порушення
вимог ст. 252 КУпАП, не вжив заходів до
всебічного, повного і об'єктивного
дослідження всіх обставин справи, не
перевірив пояснень ОСОБА_7 про те, що
правопорушення він не вчиняв, оскільки
на той час перебував у міліції. Тому,
суду слід було віднестись критично до
пояснень свідка і співробітників
міліції, та витребувати необхідні
додаткові матеріали.

Також вважає, що судом не вжито
всіх заходів, передбачених КУпАП, для
з'ясування питання про наявність чи
відсутність вини ОСОБА_7 у події 07.05.2014
року, через що висновок суду про
наявність в діях останнього складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 173 КУпАП є
передчасним і не відповідає вимогам ст.
280 КУпАП.

Допитана в суді апеляційної
інстанції свідок ОСОБА_4 пояснила, що
06.05.2014 року біля 22.00 год. до них додому
приїхали співробітники міліції у
кількості 7 (сьоми) осіб та забрали її
разом з чоловіком ОСОБА_7 до СВ
Кіровоградського МВ УМВС України, де
намагались відібрати його зізнання у
вбивстві ОСОБА_8 Вранці вона з
працівниками міліції та слідчим
поїхали до них додому робити обшук.
Після чого, вона у цей день з 08.00 до 13.00
год. постійно знаходилась біля
міськвідділу міліції, однак її чоловік
звідти не виходив. Біля 14.00 год.
черговий міліції повідомив, що її
чоловіка повезли до Кіровського
районного суду м. Кіровограда. Після
цього вона відразу поїхала до суду і
там дізналась, що постановою
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 07 травня 2014 року її
чоловіка притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 173 КУпАП і застосовано
адміністративне стягнення у виді
адміністративного арешту строком на 4
доби.

Свідок ОСОБА_5 пояснив
апеляційному суду, що він працює
оперуповноваженим міського відділу
міліції і 07.05.2014 року о 10 год. 00 хв. разом
з оперуповноваженим ОСОБА_6 побачили на
вул. Ж. Революції в м. Кіровограді
неподалік від міськвідділу ОСОБА_7,
який, виражався грубою нецензурною
лайкою на адресу перехожих громадян,
на зауваження не реагував. Вони
пред'явили йому посвідчення, але він і в
їх адресу також почав виражатись
нецензурною лайкою, тому вони
запропонували йому пройти до відділу
міліції, на що той добровільно
погодився.

Також підтвердив, що 06.05.2014 року у
вечірній час він разом з іншими
працівниками міліції приїздив до
ОСОБА_7 додому та доставив його разом з
дружиною до міськвідділу, оскільки
була оперативна інформація про
причетність останнього до вбивства
ОСОБА_8, де допитали його та близько 23.00
год. відпустили додому.

Аналогічні показання надав
апеляційному суду і свідок ОСОБА_6

Заслухавши пояснення
захисника-адвоката ОСОБА_3, свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, перевіривши
матеріали справи вважаю, що апеляційну
скаргу адвоката ОСОБА_3 слід
задовольнити, а постанову судді
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 07 травня 2014 року
скасувати, за таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Об'єктом адміністративного
проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП є
суспільні відносини у сфері охорони
громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена
потребами суспільства система
врегульованих правовими та іншими
соціальними нормами система відносин,
що складаються у громадських містах в
процесі спілкування людей, і яка має на
меті забезпечення спокійної
обстановки суспільного життя,
нормальних умов для праці і відпочинку
людей, для діяльності державних
органів, а також підприємств, установ
та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою
дрібного хуліганства є нецензурна
лайка у громадських місцях,
непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є
образливе ставлення до громадян, під
яким необхідно розуміти докучливу
поведінку, пов'язану з образливими
діями, що зневажають честь і гідність
людини та утискають будь-чию волю, до
того ж у грубій розв'язній манері, а
також насильницьке вторгнення в
громадські місця всупереч забороні
певних осіб, які слідкують за порядком.

З суб'єктивної сторони
правопорушення характеризується
наявністю вини у формі прямого чи
непрямого умислу, особа усвідомлює, що
її дії, протиправні, вона передбачає, що
в результаті їх здійснення будуть
порушені громадський порядок і прагне
до цього. Елементом суб'єктивної
сторони дрібного хуліганства є також
мотив задоволення індивідуальних
потреб самоствердження шляхом
ігнорування гідності інших людей.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган ( посадова
особа ) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
районний суд, визнаючи ОСОБА_7 винним у
вчиненні дрібного хуліганства
послався безпосередньо на рапорти
працівників Кіровоградського МВ УМВС
України в Кіровоградській області
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що являється
недопустимим і викликає сумніви щодо
достовірності показань вказаних
свідків та їх неупередженості,
оскільки вказані особи, фактично
затримували ОСОБА_7, а тому є
безпосередньо зацікавлені в
результатах такого затримання.

Крім того, як вбачається з рапорту
оперуповноваженого ОСОБА_5, він 07.05.2014
року о 10 год. 00 хв. разом з
оперуповноваженим ОСОБА_6 побачили на
вул. Ж. Революції в м. Кіровограді
неподалік від міськвідділу невідомого
громадянина, який виражався грубою
нецензурною лайкою на адресу перехожих
громадян.

Проте, в судовому засіданні
апеляційного суду ОСОБА_5 на запитання
захисника підтвердив, що 06.05.2014 року, у
вечірній час, він разом з іншими
працівниками міліції приїздив до
ОСОБА_7 додому та доставляли останнього
разом з дружиною до міськвідділу.

Тому, не зрозуміло, як ОСОБА_7 виявився
для ОСОБА_5 невідомим громадянином,
якщо він напередодні доставляв його до
міськвідділу міліції для допиту.

За таких обставин протокол про
вчинення адміністративного
правопорушення від 07.05.2014 року, рапорти
працівників міліції, на які послався
суд, неможливо врахувати як
достовірний доказ, скоєння ОСОБА_7
адміністративного правопорушення.

Що стосується пояснень свідка ОСОБА_9,
які відібрані оперуповноваженим
ОСОБА_5 про те, що він 07.05.2014 року о 10 год.
00 хв. знаходився на вул. Ж. Революції в м.
Кіровограді біля магазину «Хвилинка»
та чув, як невідомий громадянин
виражався грубою нецензурною лайкою у
присутності громадян, апеляційний суд
також не може прийняти їх до уваги як
достовірний доказ по справі, оскільки
зазначений свідок на виклики до суду
апеляційної інстанції не з'явився та
про причини своєї неявки апеляційний
суд не повідомив.

Отже, недотримання суддею місцевого
суду вимог ст.ст. 245, 251 та 280 КУпАП,
призвело до помилкового та
передчасного висновку про наявність у
діях ОСОБА_7 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 173
КУпАП, а за таких обставин постанову
суду не можна вважати законною та
обґрунтованою.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП
провадження у справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочате, а розпочате
підлягає закриттю, за відсутністю
складу адміністративного
правопорушення.

У зв'язку відсутністю об'єктивних
даних, які б з достовірністю свідчили
про наявність в діях ОСОБА_7 події
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 173 КУпАП, апеляційний
суд, в контексті застосування ч.1 та 3
ст. 5, ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, дійшов
до висновку про необхідність
скасування постанови судді
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 05.05.2014 року, у зв'язку з
відсутністю в його діях події даного
правопорушення.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката
ОСОБА_3, яка діє в інтересах
правопорушника ОСОБА_7 - задовольнити, а
постанову Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 07 травня 2014 року
відносно ОСОБА_7 скасувати і
провадження по даній справі закрити на
підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за
відсутності в його діях події
адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної
сили негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Ремез
П.М.