Головуючий у 1 інстанції: Курилець А.Р.
Провадження № 33/783/3/14
Доповідач: Голубицький С. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
м. Львів

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ та справ про
адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Львівської області

Голубицький С.С.

за участю:

прокурора
Горбань М.П.,

представника митниці
ОСОБА_2,

правопорушника
ОСОБА_3,

захисника
ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Галицького районного суду м.
Львова від 27 листопада 2012 року ( з
уточненнями від 25 грудня 2012 року ), якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Мартинівка Бучацького району
Тернопільської області, мешканця
АДРЕСА_1, українця, громадянина України,
з середньою освітою, тимчасово не
працюючого, одруженого, маючого на
утриманні двох малолітніх дітей,

визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 472
Митного кодексу України.

Згідно вказаної постанови та постанови
судді від 25.12.2012 року про виправлення
описки, ОСОБА_3 визнано винним в тому, що
він 07 вересня 2012 року перетинаючи
митний кордон України через митний
пост « Мостиська » Львівської митниці,
не заявив за встановленою формою точні
відомості про наявність обов'язкового
до декларування в разі переміщення
через митний кордон України товару, а
саме : одного двигуна до легкового
автомобіля марки « ВАЗ », бувшого у
використанні, та 20 шт. сидінь до
легкових автомобілів, бувших у
використанні, загальною вартістю 9027
грн. 90 коп.

За вчинення вказаного правопорушення
судом на ОСОБА_3 накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 100 відсотків вартості
товару ( 9027 грн. 90 коп. ) з конфіскацією
цього товару.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
покликаючись на незаконність
постанови з підстав неправильного
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, розгляд справи у його
відсутність і неправильне
встановлення фактичних обставин
справи, просив апеляційний суд цю
постанову скасувати і закрити
провадження у справі, а також поновити
йому строк на апеляційне оскарження
постанови, який був пропущений ним з
поважних причин.

В судовому засіданні при розгляді
апеляційної скарги ОСОБА_3 та його
захисник - адвокат ОСОБА_4 свої вимоги
змінили, не заперечуючи вини ОСОБА_3 у
вчиненні правопорушення просили дану
постанову змінити, зменшити вказану у
постанові суму штрафу, яка підлягає
стягненню з правопорушника і є значно
вищою ніж дійсна вартість товару, а
також виключити з постанови вказівку
про стягнення з ОСОБА_3 витрат митного
органу за зберігання товару на складі.

Апеляційний суд, вислухавши виступи
ОСОБА_3 та його захисника - адвоката
ОСОБА_4 на підтримку доводів апеляції,
думку прокурора Горбань М.П. та
представника митниці ОСОБА_2 про
законність постанови й необхідність
залишити її без зміни, а апеляційну
скаргу без задоволення, заслухавши
пояснення ОСОБА_3 з приводу обставин
справи, дослідивши матеріали справи,
провівши у справі судово-товарознавчу
експертизу, проаналізувавши доводи
апеляції, встановив наступне.

Висновок суду першої інстанції про
доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 472
Митного Кодексу України є
обґрунтованим, ґрунтується на зібраних
у справі доказах, ніким з учасників
процесу не заперечується й під сумнів
не ставиться.

В той же час зазначена в постанові
вартість товару судом першої інстанції
визначена невірно.

Так, згідно пояснень ОСОБА_3 наданих при
розгляді апеляційної скарги, бувший у
використанні двигун до легкового
автомобіля « ВАЗ - 2101 » та 20 шт. бувших у
використанні сидінь до легкових
автомобілів були придбані ним в
Республіці Чехія у перерахунку на
гривню за ціною значно нижчою ніж
вказано судом в постанові.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи висновку спеціалістів
Львівської служби з експертного
забезпечення митних органів за №
11.2-969-Т від 09.10.2012 року, вартість
вилучених у ОСОБА_3 товарів становить:
бувшого у використанні двигуна до
легкового автомобіля «
ВАЗ-2101 » - 2397,9 грн.; бувших у
використанні 11 шт. сидінь до
автомобілів з елементами кріплення ( з
урахуванням 70 % знижки ) - 4290 грн.; бувших
у використанні 9 шт. сидінь до
автомобілів без елементів кріплення ( з
урахуванням 80 % знижки ) - 2340 грн..
Загальна вартість товару складає 9027, 90
грн..

З даним висновком ОСОБА_3 категорично
не погодився і наполіг на тому, що товар
був придбаний ним в Республіці Чехія у
перерахунку на курс гривні за ціною
значно нижчою ніж вказано в постанові.

З метою перевірки доводів
правопорушника й усунення сумнівів
щодо правильного визначення ціни
товару митним органом при складанні
протоколу про порушення митних правил,
апеляційним судом у справі було
призначено судово-товарознавчу
експертизу, проведення якої доручено
фахівцям Львівського науково -
дослідного інституту судових
експертиз.

Згідно висновку судової
автотоварознавчої експертизи за № 2194
від 24.10.2013 року, надані на дослідження 20
шт. передніх сидінь до легкових
автомобілів мають сліди ремонту,
суттєві дефекти та пошкодження, і їхня
вартість становить 3424,71 грн., а вартість
бувшого у використанні двигуна до
автомобіля « ВАЗ » становить 713,97 грн.,
тобто загальна вартість вилученого у
ОСОБА_3 товару складає 4138,68 гривень.

Із даним висновком експерта ОСОБА_3 та
захисник ОСОБА_4 повністю погодилися.

Відповідно до ст.ст. 519, 520 МК України
витрати митного органу за зберігання
товару у справі про порушення митних
правил покладаються і стягуються з
особи, щодо якої винесено постанову про
накладення адміністративного
стягнення.

Перевірений апеляційним судом
розрахунок витрат у справі за
зберігання вказаного товару на складі
митниці проведений вірно і у
відповідності до вимог діючого закону.

Разом з тим, при визначенні витрат
митного органу за зберігання товару на
складі митниці, які підлягають
стягненню з правопорушника, районний
суд в постанові помилково вказав їхню
суму в розмірі 2047,97 грн. виходячи з
розрахунку їх зберігання на складі
протягом 81 доби, оскільки, як
встановлено при розгляді апеляції,
строк зберігання вилученого товару на
складі митниці фактично складає 79 діб,
а тому ці витрати складатимуть 1997 грн..

З врахуванням викладеного апеляційний
суд приходить до висновку, що наведені
ОСОБА_3 доводи апеляції частково
знайшли своє підтвердження, а тому
вважає необхідним задовольнити її
частково і постанову районного суду в
частині визначення суми штрафу
накладеного на правопорушника та суми
витрат, які підлягають стягненню за
зберігання товару на складі митниці,
змінити.

Пропущений ОСОБА_3 строк на апеляційне
оскарження постанови підлягає
поновленню, оскільки був пропущений
ним з поважних причин.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 529, 530, 531 МК України, ст. 294 КУпАП,
апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне
оскарження постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Постанову Галицького районного суду м.
Львова від 27 листопада 2012 року (з
уточненнями від 25 грудня 2012 року) у
справі про вчинення ОСОБА_3
правопорушення, передбаченого ст. 472 МК
України, змінити.

В мотивувальній частині постанови
вказати, що вартість товару, який
ОСОБА_3 переміщував через митний кордон
України, становить 4138 грн. 68 коп.

В резолютивній частині постанови
вказати, що сума штрафу, яка підлягає
стягненню з ОСОБА_3 за вчинене
правопорушення та вартість товару, що
підлягає конфіскації, становить 4138 грн.
68 коп., а витрати митного органу за
зберігання товару на складі митниці,
які підлягають стягненню з ОСОБА_3,
складають суму 1997 грн..

В решті постанову залишити без зміни.

Судові витрати за проведення по справі
судової автотоварознавчої експертизи
в сумі 2203 грн. 20 коп. віднести на рахунок
держави.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя :
Голубицький С.С.