Справа № 158/687/14-п Провадження №33/773/107/14
Суддя в 1 інстанції: Костюкевич О.К.
Категорія: ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП
Доповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2014 р. місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
Волинської області Денісов В.П. з
участю ОСОБА_2, розглянувши апеляційну
скаргу останнього на постанову судді
Ківерцівського районного суду від 11
квітня 2014 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, визнано
винним у вчиненні правопорушень,
передбачених ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП, з
накладенням на нього
адміністративного стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік.

ОСОБА_2 притягнутий до
адміністративної відповідальності за
те, що він 19 березня 2014 року о 19 годині 26
хвилин в с.Дерно по вул.Першотравневій
Ківерцівського району, керуючи
автомобілем марки «Газ-2410»
реєстраційний номер НОМЕР_1, перебував
у стані алкогольного сп'яніння, чим
порушив вимоги п.п.2.9 «а» ПДР.

Він же, 19 березня 2014 року о 19 годині 26
хвилин в с.Дерно по вул.Першотравневій
Ківерцівського району, керуючи
автомобілем марки «Газ-2410»
реєстраційний номер НОМЕР_1, не виконав
вимогу про зупинку транспортного
засобу, яка подавалась увімкненою
світловою (синього та червоного
кольору) та звуковою сигналізацією,
жезлом, чим порушив вимоги п.п.2.4 ПДР.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, не
оспорюючи фактичних обставин справи та
доведеності вини, просить постанову
Ківерцівського районного суду щодо
нього змінити та накласти стягнення у
виді штрафу. Вказує, що при накладенні
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами
судом першої інстанції не враховано
його сімейного стану та те, що таке
стягнення позбавить його засобів для
існування.

Заслухавши ОСОБА_2, який подану
ним апеляційну скаргу підтримав та
просив її задовольнити, перевіривши
доводи апеляційного скарги і матеріали
справи, приходжу до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що
при розгляді справи суддя з'ясував всі
обставини справи, дослідив наявні у ній
докази, давши їм юридичну оцінку, і
обґрунтовано прийшов до висновку, що в
діях ОСОБА_2 є склад правопорушень,
передбачених ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП.

Відповідно до статті 33 КУпАП стягнення
за адміністративне правопорушення
накладається у межах, установлених цим
Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Даних вимог закону суд першої
інстанції при накладенні стягнення на
ОСОБА_2 в повній мірі не дотримався.

Як вбачається із постанови, суд першої
інстанції не врахував, що ОСОБА_2 працює
водієм на фізичну особу-підприємця, що
підтверджується відповідною довідкою
(а.с.11), вказавши, що скаржник не працює,
що не відповідає дійсності.

Отримуваний ним внаслідок даної
трудової діяльності дохід є єдиним
джерелом доходів його сім'ї.

На утриманні у ОСОБА_2 перебуває троє
дітей, одна з яких є малолітньою.
Дружина не працює.

Накладення на ОСОБА_2
адміністративного стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами на певний строк
буде суперечити загальним принципам та
основним положенням Конституції
України, може поставити його сім'ю в
скрутне становище і позбавити засобів
до існування.

Враховуючи вищевикладені обставини,
приходжу до висновку про
невідповідність виду накладеного
адміністративного стягнення особі
правопорушника.

За таких підстав постанова суду першої
інстанції в частині накладеного
стягнення підлягає зміні.

При визначенні виду стягнення
враховуються характер вчиненого
правопорушення, особа порушника,
позитивна характеристика за місцем
роботи, визнання вини, щире каяття,
майновий стан, наявність на утриманні
трьох дітей, в тому числі однієї
неповнолітньої, та вважаю за достатнє
та необхідне накласти адміністративне
стягнення у виді штрафу.

При визначенні розміру такого
стягнення звертаю особливу увагу на
особу ОСОБА_2, який хоч і за місцем
роботи характеризується позитивно,
однак раніше притягувався до
адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд визначає розмір
штрафу ближче до вищої межі,
передбаченої санкцією статті.

На підставі викладеного, та керуючись
ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Ківерцівського
районного суду від 11 квітня 2014 року
щодо нього в частині накладеного
адміністративного стягнення змінити.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 5100
(п'ять тисяч сто) гривень.

В решті постанову суду залишити без
зміни.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду
В.П. Денісов