Справа №150/273/14-п
Провадження по справі №3/150/109/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду
Вінницької області Суперсон С.П.,

за участю секретаря Бровко Д.Г.,

розглянувши справу про
адміністративне правопорушення,
матеріали якої надійшли з відділу ДАІ
Чернівецького РВ МВС України у
Вінницькій області, стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в
АДРЕСА_1, громадянина України, українця,

звинуваченого у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАПУ,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення, ОСОБА_1, 27.02.2014 року о 17
годині 00 хвилин, рухаючись в с. Борівка
Чернівецького району Вінницької
області, керував транспортним засобом
в стані алкогольного сп'яніння, пройти
в установленому порядку медичний огляд
для визначення стану алкогольного
спяніння відмовився, чим порушив
вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху,
відповідальність за що передбачена ч.1
с т. 130 КпАПУ.

В судовому засіданні правопорушник
пояснив, що свою вину у вчиненні
адміністративного правопорушення не
визнає, працівників ВДАІ в той день
взагалі не бачив. Зазначив, що 27.02.2014
року перебував у себе вдома та займався
вихованням дітей, так як дружина ОСОБА_1
перебувала в пологовому будинку, на
інших осіб залишити дітей не міг.
Пізніше прийшла теща правопорушника,
яка може підтвердити його покази.

В судові засідання 23.04.2014 року та 21.05.2014
року правопорушник не з'явився. В
засідання 21.05.2014 року представник
правопорушника не з'явився. Зважаючи на
правила ст.ст. 268, 277 КУпАП, у звязку з
тим, що про місце і час розгляду справи
в суді правопорушник та його
представник повідомлені у
встановленому законом порядку,
відсутнє клопотання про перенесення
судового розгляду, в яке вони не
прибули за невідомих причин, суд
вважає, що дане ухилення
правопорушника та його адвоката від
явки в засідання є свідомим
затягуванням судового процесу задля
уникнення ОСОБА_1, адміністративної
відповідальності, адже строк
притягнення останнього до
адміністративної відповідальності
закінчується 27.05.2014 року.

З огляду на наведене, суд вважає за
можливе розглянути дану справу у
відсутності правопорушника та його
представника.

Свідок ОСОБА_2 суду показав, що 27.02.2014
року разом з працівниками ВДАІ
Чернівецького РВ УМВС України у
Вінницькій області ніс службу в с.
Борівка Чернівецького району
Вінницької області. Перебуваючи по
вул.. Леніна в с. Борівка, свідок побачив
автомобіль ВАЗ - 2101, водій якого не
зупинився на його вимогу, об'їхавши
службовий автомобіль працівників ВДАІ
почав втікати. Екіпаж працівників ВДАІ
поїхав навздогін правопорушнику, який
як надалі з'ясувалось заїхав до себе на
подвір'я та пішов за будинок. З
зовнішніх ознак було зрозуміло, що
правопорушник перебуває в стані
алкогольного сп'яніння. На прохання
ОСОБА_2 підійти та пройти огляд на стан
алкогольного сп'яніння, а також надати
пояснення по суті правопорушення,
ОСОБА_1 не реагував. Після чого було
складено на ОСОБА_1 протокол про
адміністративне правопорушення в
присутності начальника ВДАІ ОСОБА_3 та
двох свідків - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_3 дав суду покази
аналогічні показам свідка ОСОБА_2

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду показали,
що 27.02.2014 року були присутні, коли
працівники ВДАІ зупиняли автомобіль
ОСОБА_1, який на вимогу інспектора не
відреагував та не зупинився. Сівши в
автомобіль інспекторів ВДАІ, свідки
поїхали, як пізніше з'ясувалось до
домоволодіння правопорушника.
Інспектором ВДАІ ОСОБА_2 було
запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на
стан алкогольного сп'яніння, однак
останній відмовився.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона як
теща правопорушника 27.02.2014 року
перебувала в його домоволодінні.
ОСОБА_1 весь день перебував вдома,
доглядаючи маленьких дітей та
пораючись по господарству, а тому
покинути домоволодіння він не мав
можливості.

Заслухавши пояснення свідків,
дослідивши та оцінивши в сукупності
матеріали справи, суд прийшов до
наступного висновку.

Протокол про адміністративне
правопорушення складений у
відповідності до вимог ст. 256 КпАПУ
уповноваженими на такі дії
працівниками ДАІ у спосіб, з підстав та
з дотриманням порядку, встановлених
законом, у присутності свідків, а тому
дані вказаного протоколу суд визнає
належним доказом вини ОСОБА_1 у
вчиненні адміністративного
правопорушення.

Статтею 280 КпАП України встановлено, що
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов*язаний з*ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а також з*ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КпАП України
доказами є будь-які фактичні дані, на
основі яких у визначеному законом
порядку орган /посадова особа/
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Зі змісту наведеної правової норми
слідує, що вказані дані встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими доказами,
показанням технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Працівником ВДАІ Чернівецького РВ УМВС
України у Вінницькій області ОСОБА_2 у
відповідності до вимог вище вказаної
статті КпАП України зібрано достатньо
належних доказів, які підтверджують
винність ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,
записи в протоколі про адміністративне
правопорушення відповідають дійсним
обставинам та підтверджені в судовому
засіданні показами працівника ВДАІ
Чернівецького РВ УМВС України у
Вінницькій області ОСОБА_2, так і
показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 Проте, до показів свідка ОСОБА_6
та правопорушника ОСОБА_1 суд ставиться
критично, адже вони спростовані
доказами по справі та показами інших
свідків. Окрім того, 09.04.2014 року
Чернівецьким районним судом було
винесено постанову, яка набрала
законної сили, згідно якої слідує, що
ОСОБА_1 дійсно, 27.02.2014 року покидав місце
свого домоволодіння та о 15 годині 00
хвилин рухався в с. Борівка
Чернівецького району Вінницької
області, де тими ж інспекторами ВДАІ
було виявлено вчинення ОСОБА_1
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 126 КпАПУ.

Дослідивши та оцінивши в сукупності
всі обставини справи, керуючись
законом та правосвідомістю, приходжу
висновку про те, що ОСОБА_1 порушено
вимоги пункту 2.5 ПДР України,
доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Відповідно до ст.ст. 34, 35, 280 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення обставин, що обтяжують
чи пом'якшують відповідальність
правопорушнику судом не встановлено,
відповідно до ст. 21 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
підстав для передачі адміністративних
матеріалів відносно ОСОБА_1 про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадській організації,
трудовому колективу не встановлено.
Аналізуючи зібрані по справі докази в
їх сукупності та співставленні, суд
приходить до висновку, що дії ОСОБА_1
кваліфіковані працівниками ДАІ вірно
та вина водія ОСОБА_1 повністю
доведеною в тому, що він керував
транспортним засобом в стані
алкогольного сп'яніння та порушивши п.
2.5, Правил дорожнього руху , оскільки
підстав і доказів на підтвердження
інших фактів суду надано не було.

При накладені адміністративного
стягнення за ст. 130 ч.1 КУпАП відносно
ОСОБА_1, суд враховує, що керування
транспортним засобом в стані сп'яніння
є небезпечним і досить поширеним
правопорушенням, а накладення
стягнення за адміністративне
правопорушення передбачене статтею 130
Кодексу України про адміністративні
правопорушення застосовується з метою
запобігання вчиненню нових
правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами
та має важливе значення для
забезпечення безпеки дорожнього руху й
експлуатації транспорту, захисту життя
та здоров`я людей, майнових прав
фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи особу правопорушника, його
матеріальний стан, відсутність
обставин, що пом'якшують покарання,
характер правопорушення та вважає за
необхідне обрати стягнення
правопорушнику ОСОБА_1 у виді штрафу.
При цьому суд не вбачає підстав для
накладення іншого виду стягнення.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1
КУпАП судовий збір у провадженні по
справі про адміністративне
правопорушення у разі винесення судом
(суддею) постанови про накладення
адміністративного стягнення
сплачується особою, на яку накладено
таке стягнення. Розмір та порядок
сплати якого встановлюється Законом
України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «
Про судовий збір» у разі ухвалення
судом постанови про накладення
адміністративного стягнення
сплачується 0,03 розміру мінімальної
заробітної плати.

На підставі викладеного і, керуючись
ст. ст. 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАПУ та
накласти на нього стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 200 /двісті/
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тобто 3400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір в розмірі 0,03 розміру
мінімальної заробітної плати, що
становить суму 36,54 грн. (тридцять шість
гривень 54 копійки).

Строк предявлення постанови до
виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена або на
неї може бути внесено протест
прокурора до апеляційного суду
Вінницької області через Чернівецький
районний суд Вінницької області
протягом десяти днів з дня винесення
постанови.

СУДДЯ
СУПЕРСОН С.П.