АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 607/4528/14-пГоловуючий у 1-й
інстанції Гуменний П.П. Провадження №
33/789/53/14 Доповідач - Кунець І.М.Категорія
- ч.2 ст. 172-5 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 р.
м.Тернопіль

Суддя судової палати в
кримінальних справах апеляційного
суду Тернопільської області Кунець І.М.

з участю:

прокурора - Соколишина В.С.

особи, стосовно якої провадження
закрито - ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3,

розглянувши справу про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою першого
заступника прокурора м. Тернополя
Хамули П.І. на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
від 08.04.2014 року відносно ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду від 08 квітня 2014
року провадження по справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.172-5 КУпАП
закрито у зв'язку з відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення.

В апеляційній скарзі перший заступник
прокурора м. Тернополя Хамула П.І.
просить вказану постанову суду
скасувати і прийняти нову постанову,
якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.172-5 КУпАП, і
притягнути його до адміністративної
відповідальності за вказаною статтею,
наклавши стягнення в виді штрафу в
розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 850 грн. з конфіскацією
незаконно одержаного дарунка в
розмірі 300 грн. в дохід держави.
Прокурор вважає, що винесена постанова
є незаконна і прийнята з формальних
підстав. В протоколі про
адміністративне правопорушення
вказано, що ОСОБА_2 працюючи
лікарем-ортопед-травматологом КУТОР
"Тернопільська обласна дитяча клінічна
лікарня", та будучи виконувачем
обов'язків завідуючого
ортопедо-травматичного відділення
вказаного лікувального закладу, умисно
порушив спеціальні обмеження,
спрямовані на запобігання і протидію
корупції, що встановлені п.1 ч.1 ст.8
цього Закону, а саме за видачу виписки з
медичної картки хворої ОСОБА_5, а також
довідки про те, що хвора з 24.02. 2014 року по
03.03.2014 року перебувала на лікуванні в
цьому медичному закладі 28.02.2014 року
отримав дарунок (пожертву) від ОСОБА_6 у
вигляді грошових коштів в сумі 300 грн. .
Разом з тим, в протоколі про
адміністративне правопорушення
помилково було вказано, що ОСОБА_2 є
суб'єктом вказаного правопорушення на
підставі ч.2 п. "а" ст.4 Закону України
"Про засади запобігання та протидії
корупції, а не підпункту "а" пункту 2
частини першої ст.4 вказаного закону.
Прокурор вважає, що вказана помилка не
може бути підставою для закриття
провадження за відсутністю в діях
ОСОБА_2 складу адміністративного
правопорушення, оскільки на час його
вчинення він був суб'єктом цього
правопорушення, матеріалами, які
маються в справі доведено, що ОСОБА_2
вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-5
КУпАП, за що повинен бути притягнутий
до адміністративної відповідальності.

Заслухавши думку прокурора Соколишина
В.С., який підтримав подану апеляційну
скаргу, пояснення ОСОБА_2, який визнає
свою вину у вчиненні інкримінованого
йому адміністративного
правопорушення, думку його захисника
ОСОБА_3, який постанову суду вважає
законною і обгрунтованою, а апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
приходжу до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова
особа)оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Судом першої інстанції вимоги
вказаних статей Закону дотримані не
були. Суд не в повній мірі оцінив наявні
в справі докази, не дослідив усі
обставини правопорушення, у тому
числі щодо даних про суб'єкта його
вчинення та наявності в його діях
складу інкримінованого йому
правопорушення.

Згідно постанови суду, закриваючи
провадження по справі, міськрайонний
суд виходив з того, що згідно примітки
до ст.172-5 КУпАП, суб'єктом
правопорушень у цій статті є особи,
зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "Б"
пункту 2 частини першої статті 4 Закону
України "Про засади запобігання і
протидії корупції, а в протоколі про
адміністративне правопорушення
вказано, що ОСОБА_2 є суб'єктом
відповідальності корупційного
правопорушення відповідно до положень
ч.2 п "а" ст.4 Закону України "Про засади
запобігання і протидії корупції", а
вказана норма не встановлює заборони
стосовно одержання подарунків.

Саме, виходячи із цих обставин, суд
прийшов до висновку про відсутність в
діях ОСОБА_2 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2
ст.172-5 КУпАП, що вважаю недостатнім
обгрунтуванням.

Адже в протоколі про адміністративне
правопорушення вказано посаду, яку
обіймав ОСОБА_2 на час вчинення
правопорушення, що ним не
заперечується і це підтверджується
долученими до протоколу документами.

Тому, виходячи із змісту протоколу про
адміністративне правопорушення та
долучених до нього документів, можна
зробити однозначний висновок, що
ОСОБА_2 є суб'єктом правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.172-5 КУпАП, на
підставі підпункту "а" п.2 частини
першої ст.4 Закону України "Про засади
запобігання протидії корупції" і
помилкове посилання у протоколі про
адміністративне правопорушення на ч.2 п
"а" ст.4 цього Закону не може бути
підставою для висновку про відсутність
в його діях складу цього
адміністративного правопорушення.

Ці обставини в судовому засіданні суд
першої інстанції повинен був
з'ясувати і дати їм відповідну оцінку,
враховуючи всі докази, які маються в
справі, що ним зроблено не було.

Щодо посилання суду на відсутність
інформації стосовно юридичної оцінки
наявності чи відсутності в діях ОСОБА_6
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ст.369 КК України, як
обставину, що може свідчити про
відсутність в діях ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення, є
безпідставним, оскільки це не впливає
на відповідальність ОСОБА_2 і не може
бути підставою для закриття
провадження по адміністративній
справі стосовно нього.

В силу наведених обставин висновок
суду першої інстанції про відсутність
в діях ОСОБА_2 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-5
КУпАП, є необгрунтованим і він не
відповідає фактичним обставинам
справи, а тому постанова суду підлягає
скасуванню з винесенням нової
постанови.

Згідно матеріалів адміністративної
справи 28.02.2014 року працівниками УДСБЕЗ
УМВС України в Тернопільській області
прийнято заяву від ОСОБА_6 щодо
вимагання ОСОБА_2 грошових коштів за
підписання висновку ЛКК хворої ОСОБА_7

По даному факту 28.02.2014 року СУ УМВС
України в Тернопільській області
розпочато досудове розслідування у
кримінальному провадженні внесеного
до ЄРДР за №000035 за ч.4 ст.368 КК
України.

В ході досудового розслідування
встановлено, що наказом №09 від 03.02.1999
року ОСОБА_2 прийнято на посаду лікаря
ортопеда-травматолога
ортопедо-травматологічного відділення
на 1,0 ст., з 01.02.1999 року, з оплатою праці
згідно штатного розпису.

Наказом №94-В/07 про надання відпустки
ОСОБА_8, виконання обов'язків
завідувача
ортопедо-травматологічного відділення
КУТОР "Тернопільська обласна дитяча
клінічна лікарня", на період з 13.02.2014
року по 28.02.2014 року покладено на лікаря
ортопеда-травматолога-дитячого ОСОБА_2.

Встановлено, що 24 лютого 2014 року на
стаціонарне лікування КУТОР
"Тернопільська обласна дитяча клінічна
лікарня" поступила пацієнт ОСОБА_5Д, у
якої ОСОБА_2 був лікуючим лікарем.
Діагноз хворої - вроджена вада розвитку
лівої верхньої кінцівки (лівої руки).

Перебування хворої ОСОБА_5 на
стаціонарному лікуванні у вказаному
лікувальному закладі прогнозувалось
до 03.03.2014 року Однак, 28.02.2014 року тітка
пацієнтки - ОСОБА_6 звернулася до
лікуючого лікаря ОСОБА_5 з проханням
у достроковій виписці з медичної
картки стаціонарного хворого
ортопедо- травматологічного відділу,
оскільки дані документи вона мала
подати в орган соціальної допомоги з
метою отримання грошової компенсації
по інвалідності.

Погоджуючись із вказаним проханням
ОСОБА_2 28.02.2014 року підготував виписку,
в якій підписався особисто від імені
лікуючого лікаря , а також від імені
завідуючого відділенням, оскільки
виконував його обов'язки, після чого
разом із ОСОБА_6 та пацієнтом ОСОБА_5
пішли до заступника головного лікаря
ТОКДКЛ ОСОБА_9, яка також підписала дану
виписку.

Після цього ОСОБА_2 видав оригінал
виписки з медичної картки хворої
ОСОБА_5, а також довідку про те, що
хвора з 24 .02.2014 року по 03.03.2014 року
перебувала на лікуванні в КУТОР "
Тернопільська обласна клінічна
лікарня".

За вказані дії 28.02.2014 року в приміщенні
КУТОР "Тернопільська обласна дитяча
клінічна лікарня" ОСОБА_2 отримав
дарунок (пожертву) від ОСОБА_6 у вигляді
грошових коштів в сумі 300 грн., які
належали їй особисто. Грошові кошти в
сумі 300 грн. цього ж дня, в ході
проведення огляду місця події, були
вилучені працівниками міліції.

Старшим слідчим в ОВС СУ УМВС України в
Тернопільській області 24.03.2014 року
прийнято рішення про закриття
кримінального провадження за п.2 ч.1
ст.284 КПК України, оскільки в діях
ОСОБА_2 вбачаються ознаки корупційного
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.172-5 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи
виконувачем обов'язків завідуючого
ортопедо-травматичного відділення
КУТОР "Тернопільська обласна клінічна
лікарня і відповідно до положень
підпункту "а" пункту 2 частини першої
ст.4 Закону України "Про засади
запобігання і протидії корупції", є
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення, порушив
спеціальні обмеження, встановлені в
п.1 ч.1 ст.8 цього Закону в частині
заборони в одержанні дарунка (пожертви)
від фізичної особи за прийняте
рішення, що прийняте такою особою.

ОСОБА_2 вину свою у вчиненні цього
адміністративного правопорушення
визнав, як в суді першої інстанції, так
і в апеляційній інстанції.

Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні
даного адміністративного
правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне
правопорушення, в якому детально
викладені обставини його вчинення і
який складений згідно з вимогами
Закону і є належним доказом по справі
(а.с.1-3)

-поясненнями ОСОБА_2, долученими до
протоколу про адміністративне
правопорушення, згідно якого він взяв
гроші в сумі 300 грн. в ОСОБА_6Я.(а.с.4).

- поясненнями ОСОБА_10, долучених до
протоколу про адміністративне
правопорушення, в якому вона вказала
за що і при яких обставинах давала
дарунок ОСОБА_2 (а.с. 12-16)

- випискою із медичної картки
стаціонарного хворого ОСОБА_5 та
довідкою, якими підтверджуються
вказані обставини ( а.с.17-18)

- посадовою інструкцією лікаря
ортопеда дитячого ОСОБА_2, який
призначений на посаду наказом
головного лікаря №9 від 03.02.1999 року та
витягами з цього наказу (а.с.61-64)

- наказами про надання відпустки
ОСОБА_8 і покладення виконання
обов'язків завідувача
ортопедо-травматичного відділення на
ОСОБА_2 (а.с.65-66)

- Статутом комунальної установи
Тернопільської обласної Ради
"Тернопільська обласна дитяча
клінічна лікарня від 27 липня 2010 року,
долученого прокурором в суді
апеляційної інстанції , що підтверджує
віднесення установи, в якій працював
ОСОБА_2 до комунальної власності.

На підставі аналізу вказаних доказів,
вважаю, що в діях ОСОБА_2 є ознаки
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.172-5 КУпАП, що
доведено матеріалами справи і за що
він має бути притягнутий до
адміністративної відповідальності.

При накладені стягнення враховую
характер вчиненого правопорушення,
особу ОСОБА_2, який по місцю роботи та
проживання характеризується
позитивно, раніше до адміністративної
відповідальності не притягався,
ступінь його вини, майновий стан,
відсутність обставин, що обтяжують
його відповідальність та вважаю за
можливе накласти на нього
адміністративне стягнення в виді
мінімального штрафу, передбаченого ч.2
ст.172-5 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7, 245, 251-252, 280, 283, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника
прокурора міста Тернополя Хамули П.І.
задовольнити.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду від 08 квітня 2014
року про закриття провадження стосовно
ОСОБА_2 за ч.2 ст.172-5 КУпАП у зв'язку з
відсутністю в його діях складу цього
адміністративного правопорушення-
скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.172-5 КУпАП, та
накласти на нього стягнення за
вказаною статтею в вигляді штрафу в
розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 850 грн., з
конфіскацією 300 грн. незаконно
одержаного дарунка.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області І.М. Кунець