Справа № 372/345/14-п Головуючий у І
інстанції Мостовий Р. П.Провадження №
33/780/323/14 Доповідач у 2 інстанції
НагорнийКатегорія 147
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2014 року
м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Нагорний А.М., розглянув у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 -
адвоката ОСОБА_3 на постанову
Обухівського районного суду Київської
області від 30 січня 2014 року, якою
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя с. Перше
Травня Обухівського району Київської
області, непрацюючого, притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 130 КУпАП та призначено йому
адміністративне стягнення у вигляді 15
(п'ятнадцяти) діб адміністративного
арешту з оплатним вилученням
транспортного засобу.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної
відповідальності за те, що він 19 січня
2014 року о 08 годині 20 хвилин по вул.
Київській, 10 в м. Обухові Київської
області керував транспортним засобом
автомобілем «ВYD F-3», державний номерний
знак НОМЕР_1 з явними ознаками
алкогольного сп'яніння. Від медичного
огляду на стан сп'яніння відмовився у
присутності свідків, чим порушив п.2.5
ПДР України та вчинив повторно
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі адвокат
зазначає, що в діях ОСОБА_2 відсутній
склад адміністративного
правопорушення, оскільки, згідно його
пояснень, він не здійснював рух на
автомобілі, а стояв на стоянці, і в цей
день спиртних напоїв не вживав.

Поряд з цим, апелянт вказує на
безпідставність застосування
додаткового стягнення у вигляді
оплатного вилучення транспортного
засобу, оскільки автомобіль ОСОБА_2 не
належить.

Представник правопорушника просить
постанову суду скасувати та прийняти
нову постанову, якою виключити рішення
суду про оплатне вилучення
транспортного засобу та закрити
провадження у справі у зв'язку із
відсутністю у діях ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення.

Також, апелянт просить поновити їй
строк на подачу зазначеної скарги.
Пропуск десятиденного строку
оскарження мотивовано тим, що
першочергово постанова була оскаржена
у строки, встановлені ст. 294 КУпАП, проте
постановою судді Апеляційного суду
Київської області апеляція помилково
була повернута особі, яка її подала.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 289
КУпАП, апеляційний суд приходить до
висновку, що строк на апеляційне
оскарження постанови суду пропущений з
поважних причин, а тому клопотання про
його поновлення слід задовольнити.

В судове засідання учасники процесу не
зявились, про час і місце розгляду
справи - повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Зазначені вимоги закону судом першої
інстанції дотримано не в повному
обсязі.

Суд першої інстанції вірно дійшов
висновку про наявність в діях ОСОБА_2
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130
КУпАП. Вина порушника підтверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення від 19 січня 2014 року (а.с.
1), доказами здобутими і перевіреними в
судовому засіданні, зокрема -
поясненнями працівника ДАІ, який
пояснив про обставини вчинення
правопорушення.

Проте, при накладенні
адміністративного стягнення, суд не
врахував роз'яснень постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 23.12.2005
року «Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті», згідно
якого - стягнення у виді оплатного
вилучення транспортного засобу не
можна накладати на особу, яка вчинила
відповідне правопорушення, керуючи
транспортним засобом, що належить
іншій особі.

З матеріалів справи вбачається, що
предмет правопорушення (автомобіль «ВYD
F-3») на праві приватної власності
належить ОСОБА_4, а тому додаткове
стягнення у виді оплатного вилучення
вказаного транспортного засобу до
ОСОБА_2 застосоване бути не може.

При накладенні адміністративного
стягнення апеляційний суд врахував
доведеність вини правопорушника, те що
він раніше неодноразово притягувався
до адміністративної відповідальності,
а також відсутність обставин, що
пом'якшують відповідальність за
адміністративне правопорушення. Разом
з тим, як обтяжуючу відповідальність
обставину судом було визнано керування
транспортним засобом особою,
позбавленою відповідного права, що ст.35
КУпАП не передбачено, а тому
адміністративне стягнення має бути
пом'якшене.

За таких обставин, постанова
Обухівського районного суду Київської
області від 30 січня 2014 року підлягає
зміні, з виключенням з резолютивної
частини вказівки про оплатне вилучення
транспортного засобу, а
адміністративне стягнення підлягає
пом'якшенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- адвоката ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Поновити адвокату строк на апеляційне
оскарження постанови Обухівського
районного суду Київської області від 30
січня 2014 року.

Постанову Обухівського районного суду
Київської області від 30 січня 2014 року
змінити.

Рішення суду про безоплатне вилучення
у ОСОБА_2 транспортного засобу -
автомобіля «ВYD F-3» з резолютивної
частини постанови суду виключити.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 -
пом'якшити до 10 (десяти) діб
адміністративного арешту. В решті
постанову суду залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області
А.М.Нагорний