Справа № 733/137/14-п Головуючий у 1
інстанції Чугуєвська Т. П. Провадження
№ 33/795/59/2014 Категорія - ст.172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних
справах апеляційного суду
Чернігівської області Короїд Ю.М., за
участю прокурора Карпусь І.М., особи,
яка притягнута до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, адвоката
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Чернігові
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Ічнянського районного
суду Чернігівської області від 17
лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 17 лютого 2014
року ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.172-7 КпАП України та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 170 гривень. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь держави судовий збір
в розмірі 36 грн.54 коп.

Як встановив суд першої інстанції,
ОСОБА_1 з 15 квітня 2013 року і по даний час
працює на посаді начальника
Ічнянського відділу Головного
управління Держземагентства у
Чернігівській області, є державним
службовцем 13 рангу 6 категорії і
відповідно до ЗУ „Про засади
запобігання і протидії корупції" є
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення. Разом з тим,
ОСОБА_1 є єдиним засновником ТОВ „Центр
проектування землеустрою оцінки", яке
має ліцензію на проведення робіт із
землеустрою і в грудні 2013 року він
особисто розглядав проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок на території Ічнянського
району Чернігівської області,
виготовлені представником ТОВ „Центр
проектування землеустрою оцінки" на
замовлення громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та погодив їх.

Тобто, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.1,2 ч.1
ст.14 Закону України від 07 квітня 2011 року
«Про засади запобігання та протидії
корупції» та вчинив адміністративне
корупційне правопорушення,
передбачене ст. 172-7 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову місцевого суду як
незаконну, а провадження по справі
закрити у зв'язку з відсутністю складу
правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що протокол про
адміністративне правопорушення
складений щодо нього не містить усіх
обов'язкових реквізитів передбачених
ст.256 КУпАП, а саме, в ньому не зазначені
місце, час та докладні обставини
вчинення правопорушення, що позбавляє
суд можливості повно, всебічно та
об'єктивно дослідити обставини справи.
Зазначає, що відсутність посилання у
протоколі на частину статті у
порушенні вимог якої він
обвинувачується, є порушенням права на
захист. Вказує, що замість протоколу №4
про вчинення ним адміністративного
корупційного діяння від 20.01.2014 року, ним
була отримана копія протоколу №3 від
20.01.2014 року.

Також, вказує, що в його діях відсутня
об'єктивна та суб'єктивна сторони
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст..172-7 КУпАП, оскільки
він як начальник Ічнянського відділу
Головного управління Держземагентства
у Чернігівській області погоджував
проекти землеустрою не собі, а іншим
громадянам. Крім того, 02 листопада 2012
року він продав свої корпоративні
права трьом фізичним особам і
відповідно до протоколу №2 про
призначення директором Хишка М.А.,
останній з 05.11.2012 року є директором
товариства, має всі повноваження на
здійснення розпорядчого підпису та
представництва інтересів.

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_1 та адвокат ОСОБА_2 підтримали
подану апеляційну скаргу, просили її
задовольнити з наведених у ній підстав.
Просять скасувати постанову суду
першої інстанції та закрити
провадження за відсутності в діях
ОСОБА_1 складу адміністративного
правопорушення.

Прокурор заперечив проти доводів
апеляційної скарги та пояснив, що
постанова суду першої інстанції є
законною і обґрунтованою, винесена
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Заслухавши особу, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
адвоката, прокурора, дослідивши
матеріали адміністративної справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд вважає, що вона не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи про
адміністративне правопорушення,
відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП,
суд повинен належним чином з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа в його
вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують чи
обтяжують відповідальність, а також
з'ясувати інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Згідно ст.172-7 КУпАП,
адміністративним правопорушенням у
даному випадку є неповідомлення особою
безпосереднього керівника у випадках,
передбачених законом, про наявність
конфлікту інтересів.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
засади запобігання і протидії
корупції", конфлікт інтересів - це
суперечність між особистими
інтересами особи та її службовими
повноваженнями, наявність якої може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих їй службових
повноважень.

Згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» суб'єктами
відповідальності за корупційні
правопорушення є державні службовці та
посадові особи місцевого
самоврядування.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» особи зазначені в п. 1 ч. 1 ст. 4
цього закону зобов'язані уживати
заходів щодо недопущення будь-якої
можливості виникнення конфлікту
інтересів; невідкладно у письмовій
формі повідомляти безпосереднього
керівника про наявність конфлікту
інтересів.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення,
ОСОБА_1, перебуваючи на посаді
начальника Ічнянського відділу
Головного управління Держземагентства
у Чернігівській області та будучи
засновником ТОВ „Центр проектування
землеустрою оцінки", яке має ліцензію
на проведення робіт із землеустрою,
особисто розглядав проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок на території Ічнянського
району Чернігівської області,
виготовлені представником ТОВ „ Центр
проектування землеустрою оцінки" на
замовлення громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та погодив їх.
Заперечень від правопорушника не
надійшло, з викладеними у протоколі він
погодився (а.с.2-5). В своїх поясненнях
ОСОБА_1 підтвердив той факт, що він є
засновником (власником) ТОВ „Центр
проектування землеустрою оцінки" і
особисто розглядав проектну
документацію, яка виготовлена даним
товариством (а.с.6). Згідно даних
Головного управління Держземагенства
у Чернігівській області повідомлення
від ОСОБА_1 про конфлікт інтересів не
надходило (а.с.8-20).

Відповідно до установчих документів,
ОСОБА_1, як начальник Ічнянського
відділу Головного управління
Держземагентства у Чернігівській
області, приймає участь у погодженні
документації із землеустрою , підписує
висновки по проектах землеустрою
(а.с.23-40). В той же час, відповідно до
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, ОСОБА_1 є засновником
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Центр проектування
землеустрою оцінки" (а.с.104-106). Наявними
у справі доказами підтверджується той
факт, що ОСОБА_1, будучі попереджений
про обмеження, встановлені Законом
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» (а.с.80-81), особисто
розглядав та погоджував проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, виготовлені ТОВ „Центр
проектування землеустрою оцінки" на
замовлення громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с.41-74)

Суд першої інстанції на підставі
перевірки та належної оцінки
вищезазначених доказів, дійшов
обґрунтованого висновку про
доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст..172-7
КУпАП за вказаних в постанові обставин.

Є необґрунтованими доводи апелянта
щодо порушень вимог ст..256 КУпАП при
складанні протоколу про
адміністративне правопорушення, яке
полягає в тому, що і ньому не зазначено
місце правопорушення, конкретний час
та докладні обставини його вчинення.

Так, з урахуванням характеру вчиненого
ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про
об'єктивну неможливість прив'язки його
вчинення до конкретного місця. Що
стосується відомостей про час вчинення
адміністративного правопорушення
ОСОБА_1, то апеляційний суд констатує,
що бездіяльність останнього в частині
неповідомлення безпосереднього
керівника про наявність конфлікту
інтересів мала місце починаючи з
моменту зайняття ним посади начальника
Ічнянського відділу Головного
управління Держземагентства у
Чернігівській області, до моменту
виявлення вчиненого корупційного
адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно апеляційної скарги в
протоколі про адміністративне
правопорушення та постанові суду не
зазначена частина ст..172-7 КУпАП, за якою
притягнуто до відповідальності ОСОБА_1
і отримав він копію протоколу №3 в той
час як в суді розглядався протокол №4.

Дані твердження також є
необґрунтованими, оскільки ст..172-7
КУпАП складається з однієї частини та
приміток, а тому не є необхідним
посилання суду на частину даної статті.

Будь-яких даних того, що правопорушник
отримав копію протоколу про
адміністративне правопорушення іншого
змісту ніж розглядався в суді, не
надано, а невідповідність номеру
протоколу не є підставою для
повернення його органу,я кий порушив
адміністративне переслідування.

Є безпідставним і посилання апелянта
на те, що в його діях відсутня
суб'єктивна та об'єктивна сторона
складу правопорушення.

Згідно з диспозицією ст.172-7 КУпАП,
адміністративним правопорушенням у
даному випадку є неповідомлення особою
безпосереднього керівника у випадках,
передбачених законом, про наявність
конфлікту інтересів. Таким чином, для
притягнення особи до адміністративної
відповідальності за даною статтею
необхідна наявність двох складових: 1)
конфлікт інтересів та 2) неповідомлення
особою безпосереднього керівника про
наявність такого конфлікту інтересів.

Відповідно до ст..186-1 Земельного
кодексу України проект землеустрою
щодо відведення земельних ділянок
підлягає обов'язковому погодженню з
територіальним органом, що здійснює
реалізацію державної політики у сфері
земельних відносин.

В судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_1 є засновником товариства, яке
розробляє проекти землеустрою, на
підставі яких надаються земельні
ділянки громадянам і ці ж проекти
затверджувались ОСОБА_1 як начальником
територіального органу, що здійснює
реалізацію державної політики у сфері
земельних відносин. Зазначене на думку
апеляційного суду свідчить про
конфлікт інтересів, про який було
відомо правопорушнику, однак про даний
конфлікт ним не було повідомлено
керівництво.

Вказане свідчить про наявність в діях
ОСОБА_1 всіх ознак складу
правопорушення, передбаченого ст..172-7
КУпАП.

Не заслуговують на увагу і доводи
апелянта, щодо того, що він фактично
продав свої корпоративні права ТОВ
„Центр проектування землеустрою
оцінки" і на даний час не має відношення
до цього товариства.

Як вбачається з витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 на
даний час є засновником цього
товариства. В своїх поясненнях під час
перевірки він також підтверджував той
факт, що є власником товариства.
Надання таких пояснень порушником
підтвердив і допитаний в судовому
засіданні апеляційної інстанції
свідок ОСОБА_8

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» державна реєстрація
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців - засвідчення факту
створення або припинення юридичної
особи, засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення
інших реєстраційних дій, які
передбачені цим Законом, шляхом
внесення відповідних записів до
Єдиного державного реєстру. Зміни до
установчих документів юридичної особи
підлягають обов'язковій державній
реєстрації шляхом внесення
відповідних змін до записів Єдиного
державного реєстру в порядку,
встановленому цим Законом.

Статтею першою цього Закону
передбачено, що саме виписка з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб
та фізичних осіб - підприємців є
документом, що містить відомості про
юридичну особу або її відокремлені
підрозділи, або фізичну особу -
підприємця і використовується для їх
ідентифікації під час провадження
господарської діяльності.

Таким чином, порушень чинного
законодавства під час складання
протоколу про адміністративне
правопорушення щодо ОСОБА_1 та його
розгляду в суді, які б тягли за собою
скасування постанови суду, апеляційним
судом не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст.23, 33, 293, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 17 лютого 2014
року, якою ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 172-7 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. М. Короїд