Справа № 359/543/14-п Головуючий у І
інстанції Левченко А. В.Провадження №
33/780/272/14 Доповідач у 2 інстанції
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 березня 2014 року
м. Київ

Суддя Апеляційного суду

Київської області Дрига
А.М.,

за участю:

правопорушниці ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 28 січня 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бориспільського районного
суду Київської області від 28 січня 2014
року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку
України, працюючу генеральним
директором ТОВ «Аграрні технології
виробництва», проживаючу по АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП накладене адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 1 рік.

Як вбачається з постанови суду,
встановлено, що 28 грудня 2013 року
близько 16 години 05 хвилин, в м.
Бориспіль Київської області на
перехресті вулиць Київський
Шлях-Лугова-Пархоменка, ОСОБА_2, керуючи
автомобілем марки «Chevrolet Aveo» д.н.з.
«НОМЕР_1», не вибрала безпечної
дистанції та здійснила зіткнення з
автомобілем марки «Daewoo Matiz» д.н.з.
«НОМЕР_2», під керуванням ОСОБА_3, в
результаті чого автомобілі отримали
механічні пошкодження. Своїми діями
ОСОБА_2 порушила вимоги пункту 13.1.
Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 подала клопотання, в якому
просить поновити строки на апеляційне
оскарження, мотивуючи тим, що копія
постанови не була вручена чи вислана їй
по пошті, а була отримана нею лише 10
лютого 2014 року за власним клопотанням в
Бориспільському міськрайонному суді.

Вважаю, що клопотання ОСОБА_2 про
поновлення строку на апеляційне
оскарження підлягає до задоволення,
оскільки строк на апеляційне
оскарження був пропущений з поважних
причин.

Не погоджуючись з постановою суду,
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій
просить постанову змінити, застосувати
до неї стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги ОСОБА_2 зазначає, що судом першої
інстанції під час розгляду провадження
було неповно та не об'єктивно
досліджено обставини по справі. При
розгляді провадження суд не повно
з'ясував особу правопорушниці, що
потягло за собою необґрунтоване
застосування занадто суворого
стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, яка
визнала свою вину у вчиненні
адміністративного правопорушення та
підтримала вимоги поданої апеляційної
скарги, вивчивши матеріали провадження
та перевіривши доводи апеляційної
скарги, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно із ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП,
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень.

Зазначені вимоги закону судом першої
інстанції дотримано в повному обсязі.

Суд дав належну оцінку доказам по
справі та обґрунтовано дійшов висновку
про наявність в діях ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина правопорушниці підтверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення від 28.12.2013 серії АГ2 №
141637 (а.с. 2), додатком до протоколу АГ №
141637 зі схемою ДТП (а.с. 3) та поясненнями
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4-5).

Однак, при вирішенні питання про
накладення адміністративного
стягнення місцевий суд допустився
помилки.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Цих вимог закону місцевим судом при
накладенні стягнення на ОСОБА_2 в
повній мірі дотримано не було.

Так, накладаючи на ОСОБА_2 стягнення
самого суворого виду, місцевий суд у
постанові свої висновки мотивував тим,
що врахував характер вчиненого
правопорушення, яке є грубим, та
ступінь його суспільної небезпеки,
особу правопорушниці і вважав за
необхідне застосувати щодо ОСОБА_2 за
вищенаведене правопорушення стягнення
у виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік.

Але апеляційний суд не може повністю
погодитись з даним висновком місцевого
суду.

У відповідності із ст. 23 КУпАП, метою
адміністративного стягнення є
виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, а також
запобігання вчиненню нових
правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

Оскільки ОСОБА_2 повністю визнала свою
вину у скоєнні адміністративного
правопорушення, працює директором ТОВ
«Аграрні технології виробництва», і
транспортний засіб їй потрібен для
здійснення робочих функцій та відіграє
важливу роль у утримані її родини, є
єдиним джерелом прибутку. Раніше до
адміністративної відповідальності не
притягувалась, а її водійський стаж
складає 6 років.

Тому, враховуючи вказані обставини
вчинення адміністративного
правопорушення, апеляційний суд
вважає, що накладене на ОСОБА_2
стягнення у виді одного року
позбавлення права керування
транспортними засобами не буде сприяти
досягненню вказаній у ст. 23 КУпАП меті
адміністративного стягнення у зв'язку
із своєю суворістю.

Сприяти досягненню цієї мети буде
накладення адміністративного
стягнення у виді максимального штрафу,
передбаченого санкцією статті даного
правопорушення.

Враховуючи наведене, постанова
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області щодо ОСОБА_2 підлягає
зміні в частині накладеного на
правопорушницю адміністративного
стягнення шляхом його пом'якшення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н
О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення
строку на апеляційне оскарження -
задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 28 січня 2014 року щодо ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 - змінити.

Пом'якшити накладене на ОСОБА_2
стягнення та накласти на неї стягнення
у виді штрафу в розмірі 25
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 425 гривень.

В решті постанову суду залишити без
зміни.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: