Справа № 163/3442/13-п Провадження №33/773/59/14
Суддя в 1 інстанції: Павлусь О.С.
Категорія:471,472 М.К України Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2014 місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської
області Філюк П.Т. з участю
представника митниці Пікалюка М.С.,
скаржника ОСОБА_2., розглянувши
апеляцію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, жителя АДРЕСА_1,
непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, на
постанову судді Любомльського
районного суду Волинської області від
23 січня 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

Даною постановою ОСОБА_2 визнаний
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.ст. 471, 472 МК України та
накладено адміністративне стягнення
із застосуванням ст.36 КУпАП у виді
штрафу в розмірі 65203 грн. 50 коп. з
конфіскацією товару в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_2 - 203 грн. 98 коп. витрат
на зберігання товарів в користь
Ягодинської митниці.

ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності
за те, що він слідуючи 28.11.2013 року з
Республіки Польща в Україну через
митний пост «Устилуг» Ягодинської
митниці Міндоходів автомобілем «Пежо»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, порушив
порядок проходження митного контролю в
зоні спрощеного митного контролю
«зелений коридор», переміщуючи
обмеженні до переміщення через митний
кордон України переміщуючи заборонені
до ввезення громадянами згідно із ч.1
ст.378 МК України 6 мішків харчових
добавок для годівлі свиней та
домашньої птиці, що стимулюють ріст
(премікс), фірма-виробник «ELANCO (ЄС)»,
торгової марки «Maxus G 200», загальною
вагою 150 кг, загальною вартістю 65203,50
гривні, що знаходились в салоні
автомобіля, чим вчинив правопорушення,
передбачене ст.471 МК України.

Він же, при вказаних обставинах не
задекларував за встановленою формою
зазначений товар, який підлягав
обов'язковому письмовому декларуванню,
використавши всупереч положенням
ст.ст.257, 366, 374 МК України
«зелений коридор» як форму
декларування шляхом вчинення дії, чим
вчинив правопорушення, передбачене
ст.472 МК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не
оспорюючи його притягнення до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 471 МК
України, вважає постанову суду
незаконною та необґрунтованою в
частині притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст. 472 МК України. Вказує що в його діях
відсутній склад адміністративного
правопорушення передбаченого
ст. 472 МК України та неправильно
кваліфіковано його дії. Зазначає що
судом не в повному обсязі досліджено
обставини справи та невірно надано
оцінку наявним у справі доказам,
оскільки він не був обізнаним з
українським митним законодавством,
щодо обмежень на ввезення преміксів,
тому вважав, що не повинен декларувати
товари. Крім цього, митниками був
позбавлений можливості заповнити
митну декларацію при переведенні на
«червоний коридор», так як відразу був
складений протокол про
адміністративне правопорушення.
Просить скасувати постанову
Любомльського районного суду
Волинської області від 23 січня 2014 року
та закрити провадження у справі в
частині притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст. 472 МК України, у зв'язку із
відсутністю складу адміністративного
правопорушення та обрати
адміністративне стягнення відповідно
до ст. 471 МК України.

Заслухавши скаржника, який просив
задовольнити його апеляційну скаргу,
представника митниці, який просив
постанову місцевого суду залишити без
зміни, а апеляційну скаргу залишити без
задоволення, перевіривши доводи
апеляції та матеріали справи, приходжу
до висновку, що апеляція не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Доводи викладені в апеляції, не
знаходять свого підтвердження при
перевірці їх матеріалами справи, а
винність ОСОБА_2 у вчиненні
правопорушення повністю стверджена:
протоколом про порушення митних правил
та фототаблицями, актом про проведення
огляду транспортного засобу,
контрольними талонами, особистими та
письмовими поясненнями порушника,
поясненнями свідка ОСОБА_4, службовою
запискою.

Суд на підставі докладної перевірки й
належної оцінки сукупності зібраних у
справі доказів дійшов обґрунтованого
висновку про винуватість ОСОБА_2 у
вчиненні правопорушення при вказаних у
постанові обставинах.

Особливості ввезення товарів
громадянами регламентовано розділом
ХІІ та главою 55 МК України, в тому числі,
підстави для звільнення громадян від
подання письмової митної декларації.

Статтею 472 МК України передбачено
відповідальність за недекларування
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, що
переміщуються через митний кордон
України, тобто незаявлення за
встановленою формою точних та
достовірних відомостей (наявність,
найменування або назва, кількість тощо)
про товари, транспортні засоби
комерційного призначення, які
підлягають обов'язковому декларуванню
у разі переміщення через митний кордон
України.

Об'єктивна сторона полягає у
незаявленні за встановленою формою
точних та достовірних відомостей про
товари. Як зазначено в ст.257 МК України
є три форми декларування - письмова,
усна, шляхом вчинення дії.

З огляду на положення ч.5 ст.366 МК
України переміщення товарів через
«зелений коридор» є декларуванням
шляхом вчинення дії про те, що
переміщувані ним через митний кордон
України товари не підлягають
письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами, не
підпадають під встановлені
законодавством заборони та/або
обмеження щодо ввезення на митну
територію України або вивезення за
межі цієї території та свідчить про
факти, що мають юридичне значення.

В'їхавши на смугу «зеленого коридору»,
з товаром який згідно ч.1 ст. 378 МК
України має обмеження щодо ввезення
громадянами товарів на митну територію
України ОСОБА_2 обрав цю смугу як форму
декларування шляхом вчинення дії, що
свідчить про порушення ним обов'язку
письмово задекларувати товари в
порядку ст.ст. 257, 366, МК України.

З огляду на вказане, винність
ОСОБА_2 повністю доведена як за
фактичних обставин, так і щодо
кваліфікації.

Стягнення на правопорушника накладено
відповідно до вимог ст.ст. 33, 34 КпАП
України з врахуванням особи ОСОБА_2, а
також характеру скоєного ним
правопорушення.

Підстав для скасування постанови та
закриття провадження у справі щодо
ОСОБА_2 в частині притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст. 472 МК України, по справі не
встановлено.

З врахуванням зазначеного апеляційну
скаргу ОСОБА_2 слід залишити без
задоволення.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Любомльського районного
суду від 23 січня 2013 року щодо ОСОБА_2 без
зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області
П.Т.Філюк