Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/178/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Бугайченко Т. А.
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Лещенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2014 року. Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Лещенко Р.М.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 31.10.2013 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст. 130 ч. 2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від
31.10.2013 року ОСОБА_3 визнаний винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130
КУпАП, та на нього накладено
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 2
роки, без оплатного вилучення
транспортного засобу.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнаний
винним в тому, що 23.09.2013 року о 21 годині 20
хвилин в м. Мала Виска по вулиці 40 років
Жовтня біля бару «Вегас» він керував
автомобілем «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1, з
явними ознаками алкогольного сп'яніння
(різкий запах алкоголю з видихаючого
повітря), від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного сп'яніння та продуву в
технічний засіб для вимірювання рівня
алкоголю відмовився, чим порушив п. 2.5
ПДР України.

В своїй апеляційній скарзі та заяві
ОСОБА_3 просить поновити йому строк на
апеляційне оскарження судового
рішення, скасувати постанову суду про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та
закрити провадження по справі. Своє
прохання мотивує тим, що працівники ДАІ
дійсно його зупинили не маючи на те
причини, на його запитання на якій
підставі його зупинили, працівник ДАІ
запитав чи вживав він алкогольні напої,
на що апелянт відповів відмовою,
оскільки взагалі їх не вживає. Після
цього він зачинив машину та пішов. При
ньому працівники ДАІ ніяких протоколів
не складали та не пропонували пройти
огляд на встановлення стану
алкогольного сп'яніння. Що стосується
пропуску строку на апеляційне
оскарження постанови суду то апелянт
зазначає, що він не приймав участі у
складенні протоколу про
адміністративне правопорушення, не був
присутній в судовому засіданні, та про
існування оскаржуваної постанови суду
дізнався лише 19.03.2014 року, отримавши
копію в суді. Крім того, звертає увагу
на те, що в матеріалах справи
неправильно вказана його домашня
адреса АДРЕСА_2, хоча він
зареєстрований та проживає за адресою
АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного
суду не з'явився, хоча про час та місце
розгляду його апеляційної скарги був
повідомлений належним чином, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення йому
особисто судової повістки, а тому на
підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційний
розгляд справи можливий за його
відсутності.

Перевіривши матеріали справи про
адміністративне правопорушення,
зваживши доводи апеляційної скарги,
вважаю, що вона підлягає задоволенню з
таких підстав.

Оскільки ОСОБА_3 не був присутній в
судовому засіданні під час розгляду
протоколу про адміністративне
правопорушення, копію постанови суду
отримав лише 19.03.2014 року, що
підтверджується відповідною заявою
(а.с. 20), а апеляційну скаргу подав 21.03.2014
року, тому строк на апеляційне
оскарження постанови суду йому слід
поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП,
завданнями провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Вказаних вимог закону суд першої
інстанції не дотримався, та допустив
однобічність та неповноту судового
розгляду справи, про що свідчать
наступні обставини.

Так, відповідальність за
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП настає у
разі повторного протягом року
керування транспортними засобами
особами в стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції,
а також передачу керування
транспортним засобом особі, яка
перебуває в стані такого сп'яніння чи
під впливом таких лікарських
препаратів, а так само відмови особи,
яка керує транспортним засобом, від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд
водія на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
його увагу та швидкість реакції,
проводиться з використанням
спеціальних технічних засобів
працівником міліції у присутності двох
свідків.

Згідно пункту 2.6 «Інструкції про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції», затвердженої
спільним наказом Міністерства
внутрішніх справ України та
Міністерства охорони здоров'я України
№400/666 від 09.09.2009 року (далі - Інструкція),
огляд на стан сп'яніння на місці
зупинки транспортного засобу
проводиться в присутності двох
свідків. Не можуть бути залучені як
свідки працівники міліції або особи,
щодо неупередженості яких є сумніви.

Вказаних вимог законодавства
працівниками міліції також дотримано
не було.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 № 891643 від 23.09.2013 року, пропозиція
пройти огляд на встановлення стану
алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 та його
відмова від такого проходження була
зафіксована працівником міліції за
відсутності свідків.

При цьому, на підтвердження відмови
ОСОБА_3 від проходження у встановленому
законом порядку огляду на встановлення
стану алкогольного сп'яніння
працівником міліції було надано лише
свій рапорт. Інших доказів, які б
свідчили про дотримання працівниками
міліції вимог ст. 266 КУпАП та п. 2.6
Інструкції, матеріали справи не
містять.

Враховуючи те, що не можуть бути
залучені як свідки працівники міліції
та за відсутності свідків під час
складання протоколу про
адміністративне правопорушення,
складений працівником міліції
протокол про адміністративне
правопорушення викликає сумніви в його
достовірності.

Суд першої інстанції, розглядаючи дану
справу по суті, не звернув свою увагу на
зазначені порушення законодавства, та
за відсутності будь-яких доказів
помилково прийшов до висновку про
винність ОСОБА_3 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, слід зазначити, що як
вбачається з постанови суду та
матеріалів справи про адміністративне
правопорушення, розгляд даної справи
31.10.2013 року, в порушення вимог ст. 268
КУпАП, відбувся за відсутності ОСОБА_3
Крім того, в матеріалах справи про
адміністративне правопорушення
відсутні будь-які дані, що ОСОБА_3 був
повідомлений про час та місце розгляду
справи, так як наявне в матеріалах
справи зворотнє повідомлення викликає
сумніви, оскільки в ньому зазначено
адресу проживання правопорушника
АДРЕСА_2, хоча згідно ксерокопії
паспорта, останній зареєстрований та
проживає АДРЕСА_1, та за вказаною у
поштовому повідомленні та постанові
суду адресою ніколи не проживав.

Таким чином, враховуючи вище викладені
порушення вимог законодавства,
приходжу до висновку, що постанова
районного суду від 31.10.2013 року стосовно
ОСОБА_3 підлягає безумовному
скасуванню, а провадження по справі
закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 247 п. 1, ст. 294 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, суддя апеляційного
суду Кіровоградської області

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне
оскарження постанови Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 31.10.2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від
31.10.2013 року про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 130 КУпАП, з накладенням
адміністративного стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 2
роки, без оплатного вилучення
транспортного засобу, - скасувати, а
провадження по справі закрити на
підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю
в його діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130
КУпАП.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області

Лещенко Р.М.