Справа № 304/360/14-п
Провадження № 3/304/140/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 року м. Перечин Суддя
Перечинського районного суду
Закарпатської області Ганько І.І.,
розглянувши матеріали, які надійшли з
ВДАІ Перечинського (по обслуговуванню
Перечинського та Великобрезнянського
районів) РВ УМВС України в
Закарпатській області про притягнення
до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 148130 від 01
березня 2014 року ОСОБА_1 ставиться за
вину те, що він 01 березня 2014 року о 03 год.
10 хв. в м. Ужгороді по вул. Станційній
керував автомобілем марки «Чері Е 5»,
державний номерний знак НОМЕР_1, в стані
алкогольного сп'яніння, чим порушив п.
2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Зазначені дії ОСОБА_1 інспектором
Никоричем І.І. кваліфіковано за ст. 130 ч.
1 КУпАП, а саме як керування
транспортним засобом в стані
алкогольного сп'яніння.

У судове засіданні ОСОБА_1 не з'явився,
однак подав заяву про розгляд справи за
його відсутності, в якій вину у
вчиненні даного правопорушення не
визнав, оскільки ні 01 березня 2014 року,
ні напередодні алкоголю взагалі не
вживав, а тому просив закрити
провадження у справі.

Суддя, перевіривши матеріали справи,
приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного
Кодексу адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 254 зазначеного Кодексу
про вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженими на те посадовою особою
або представником громадської
організації чи органу громадської
самодіяльності.

Доказами в справі про адміністративне
правопорушення відповідно до ст. 251
КУпАП є будь-які фактичні дані, на
основі яких у визначеному законом
порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 № 148130 від 01 березня 2014 року, ОСОБА_1
ставиться за вину те, що він 01 березня
2014 року керував автомобілем марки
«Чері Е 5», державний номерний знак
НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння,
за що передбачена відповідальність
згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В якості доказу керування ОСОБА_1
автомобілем у стані алкогольного
сп'яніння, інспектором Никоричем І.І. до
протоколу приєднано висновок № 47 щодо
результатів медичного огляду з метою
виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, складений о 03.25 год.
01 березня 2014 року, в якому також наявні
пояснення ОСОБА_1 про те, що алкоголю
він взагалі не вживав (а. с. 3).

Разом з цим, відповідно до п. п. 3.8., 3.13.
Інструкції про виявлення у водіїв
транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції з метою
виявлення або уточнення наявних
речовин, що здатні спричинювати стан
сп'яніння, проводиться лабораторне
дослідження біологічного середовища,
для якого може використовуватися кров.

Відповідно до Методичних вказівок про
судово-медичну діагностику
смертельних отруєнь етиловим
алкоголем і можливих при цьому
помилках, найбільшу інформативність
для визначення стану сп'яніння має
концентрація етанолу в крові, що має
найближчий зв'язок із клінічною
картиною синдрому алкогольного
сп'яніння.

Як вбачається з газохроматографічного
дослідження крові № 59 (Акт № 47) від 03
березня 2014 року (дата та час забору
крові - 01 березня 2014 року о 03.40 год.)
Закарпатського обласного
наркологічного диспансеру за вих. № 20
від 04 березня 2014 року, в крові ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, етиловий спирт не
виявлено (а. с. 5).

Згідно ст. 62 Конституції України вина
особи, яка притягається до
відповідальності, має бути доведена
належними доказами, а не ґрунтуватись
на припущеннях, усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може
бути підданий заходу впливу у зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом.

Отже, беручи до уваги те, що за
результатами дослідження у крові
ОСОБА_1 етилового спирту не виявлено,
суддя приходить до висновку, що у його
діях немає складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за відсутності
складу адміністративного
правопорушення.

Згідно п. 3 ч. ч. 1, 2 ст. 284 КУпАП по справі
про адміністративне правопорушення
орган (посадова особа) виносить
постанову про закриття справи за
наявності обставин, передбачених ст. 247
цього Кодексу.

Тому, враховуючи вищевикладене та
керуючись ст. 62 Конституції України, ст.
ст. 7, 9, 247, 251, 284 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
Інструкцією про виявлення у водіїв
транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції,
затвердженої наказом № 400/666
Міністерства внутрішніх справ України,
Міністерства охорони здоров'я України
від 09 вересня 2009 року, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст. 130 ч. 1 КУпАП - закрити на підставі п. 1
ст. 247 цього Кодексу, тобто у зв'язку з
відсутністю складу адміністративного
правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою,
яку притягнуто до адміністративної
відповідальності, її законним
представником, захисником, потерпілим,
його представником або на неї може бути
внесено подання прокурора, до
апеляційного суду Закарпатської
області через місцевий суд, який виніс
постанову, протягом десяти днів з дня
її винесення.

Суддя:Ганько І. І.