Справа № 740/472/14 Головуючий у 1
інстанції Куровський Ю. В. Провадження
№ 33/795/56/2014 Категорія - ст.130 ч. 1 КК
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
в складі:

головуючого судді Воронцової С.В.,

за участі особи яка притягується до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 11
лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

Зазначеною постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, пенсіонера, зареєстрованого
та проживаючого по АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.130 ч. 1 КУпАП з
накладенням стягнення у виді штрафу у
розмірі 3400 гривень.

Згідно постанови суду, 21 січня 2014 року
об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в м. Ніжині
по вулиці Б.Шлях керував автомобілем
марки «ЗАЗ-110307», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками
алкогольного сп'яніння. Від
проходження медичного огляду для
визначення стану алкогольного
сп'яніння відмовився у присутності
двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 «а»
ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій,
не оспорюючи факт вчиненого ним
правопорушення, вважає призначене
стягнення занадто суворим для нього і
просить постанову суду змінити та
призначити йому інший вид
адміністративного стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на один
рік.

Доводи своєї апеляційної скарги
обґрунтовує тим, що мешкає у селі,
являється пенсіонером, ветераном
праці, отримує пенсію в розмірі до 1200
гривень, а тому сплатити штраф у сумі 3400
гривень він не зможе. Зазначає про те,
що настає весняна пора і йому необхідні
кошти для обробки земельної ділянки та
закупки сімен, також необхідно
утримувати худобу, сплачувати за
комунальні послуги та придбавати ліки.
З врахуванням викладеного він просить
призначити йому стягнення у виді
позбавлення права на керування
транспортними засобами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 змінив
свої апеляційні вимоги, не оспорюючи
фактичні обставини справи та
доведеність своєї вини, просив
постанову Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 11
лютого 2014 року скасувати і призначити
йому стягнення у виді позбавлення
права керувати транспортними засобами
на мінімальний строк. Просив прийняти
до уваги, що у нього, як пенсіонера,
відсутні кошти для сплати такої суми
штрафу.

Перевіривши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
заслухавши особу, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
суд вважає, що вона підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог, викладених у ст.
ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, у справі обставини
адміністративного правопорушення
повинні бути з'ясовані всебічно, повно
й об'єктивно в їх сукупності.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за
зазначених у постанові обставин
ґрунтується на зібраних у справі та
перевірених у судовому засіданні
доказах, а саме: протоколі про
адміністративне правопорушення,
згідно якого він порушив вимоги п. 2.5
ПДР України (а.с. 3); поясненнях свідків
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 4, 5).

Згідно з роз'ясненнями до ст. 121 КУпАП
під транспортними засобами у статтях
121-126,127-1-128-1, 129, ч.1-ч.4 ст.130, статтях
132-1,133-1,132-1,139,140 слід розуміти всі види
автомобілів, трактори та інші
самохідні машини, трамваї і тролейбуси,
а також мотоцикли та інші транспортні
засоби.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає
в разі керування транспортними
засобами особами в стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння так
само, як і відмова особи, яка керує
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння, а
також в разі передачі керування
транспортними засобами особами в стані
такого сп'яніння.

Викладені обставини вказують на те, що
місцевий суд повно і всебічно дослідив
матеріали адміністративної справи, дав
вірну оцінку доказам та обґрунтовано
визнав ОСОБА_1 винним в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, які
останнім не оспорюються.

Метою адміністративного стягнення
відповідно до ст. 23 КУпАП є виховання
особи, яка вчинила правопорушення в
дусі додержання законів України,
поваги до правил співжиття, а також
запобігання вчиненню нових
правопорушень, як самим
правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, згідно з
вимогами передбаченими ст. 33 КУпАП
України враховуються характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини що пом'якшують та
обтяжують відповідальність.

Проте, обираючи зазначене стягнення
суд не переконався в тому, що
призначене стягнення дійсно буде
відповідати усім завданням Кодексу
України про адміністративні
правопорушення (ст. 1 КУпАП) та сприяти
його вихованню в дусі дотримання
закону, а не поставить особу, яку
притягнуто до адміністративної
відповідальності, в скрутне
матеріальне становище.

За тих підстав, що особа, яка
притягується до адміністративної
відповідальності являється
пенсіонером та отримує пенсію в
розмірі 1176 грн. 56 коп., що
підтверджується довідкою №265 від 13
лютого 2014 року і це є єдиним джерелом
доходу його та його родини, проживає у
сільській місцевості, апеляційний суд
вважає, що застосоване ОСОБА_1 судом
першої інстанції стягнення в виді
позбавлення права керування
транспортними засобами суперечить
вимогам ст.ст. 23, 33 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Пом'якшуючими відповідальність ОСОБА_1
обставинами є визнання своєї провини,
щире каяття.

При призначенні ОСОБА_1 виду і міри
адміністративного стягнення
необхідно врахувати відсутність
обтяжуючих відповідальність обставин,
пом'якшуючі відповідальність
обставини, дані про його особу, який
вперше притягується до
адміністративної відповідальності,
відсутність тяжких наслідків від його
дій, те що він являється пенсіонером та
ветераном праці і не має інших джерел
доходу.

Вказані обставини позбавляють
можливості застосувати до особи
стягнення в виді штрафу, оскільки це
поставить його в скрутне матеріальне
становище.

Таким чином, з урахуванням прохання
особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності про
накладення на нього стягнення у виді
позбавлення права керувати
транспортними засобами, та за
відсутності перешкод для застосування
до останнього даного виду
адміністративного стягнення,
враховуючи тяжкість та суспільну
небезпечність вчиненого
адміністративного правопорушення, суд
вважає за необхідне, відповідно до п.3
ч.8 ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
визнати ОСОБА_1 винним у порушенні
вимог п.2.5 ПДР України та вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
Кодексу України про адміністративні
правопорушення і призначити йому
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами на
строк згідно мінімальних меж санкції
вказаної статті.

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 Кодексу України про адміністративні
правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Постанову Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 11
лютого 2014 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
скасувати.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, та
призначити йому адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 36 гривень 54 копійки.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя С. В. Воронцова