інстанції Туманов К. Л. Провадження №
33/780/5/14 Доповідач у 2 інстанції
МиколюкКатегорія 429
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 березня 2014 року
м. Київ.

Апеляційний суд Київської
області в складі:

судді судової палати з розгляду
кримінальних справ Миколюка О.В., з
участю: прокурора Шум І.І., представника
Київської обласної митниці Захарова
А.О., правопорушника ОСОБА_3 та його
захисника - адвоката ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката
ОСОБА_5 на постанову судді
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 29 листопада 2013
року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 29 листопада 2013 року на

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
Російської Федерації, місце народження
- СРСР, Житомирська обл., с. Горбово,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
тимчасово зареєстрованого в Україні,
АДРЕСА_2,

за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 471 МК
України, накладене стягнення у виді
штрафу в розмірі сто неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 1700 грн. з конфіскацією в
дохід держави України вилучених,
згідно протоколу від 07.06.2013 року
№0271/125120103/13 - 97000 доларів США.

Відповідно до зазначеної постанови,
07.06.2013 року о 11 год. під час проходження
митного контролю в зоні митного
контролю залу «Приліт» терміналу «D»
ДПМА «Бориспіль» громадянин
Російської Федерації ОСОБА_3, який
прилетів до України з Російської
Федерації, м. Сургут, рейсом № 777,
літаком а/к «UTair» ,своїми діями обрав
канал, позначений символами зеленого
кольору - «зелений коридор», тим самим,
відповідно до ч.5 ст. 366 МК України
заявив про те, що переміщуванні ним
через митний коридор України товари не
підлягають письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами, не
підпадають під встановленні
законодавством заборони та обмеження
щодо ввезення на митну територію
України та засвідчив про факти, що
мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої
лінії», яка позначає закінчення зони
спрощеного митного контролю «зелений
коридор» митниці, пасажиру було задано
запитання щодо наявності в нього
готівки, на що ОСОБА_3 відповів, що має
при собі російську митну декларацію, в
якій записано 101000 доларів США та 286000
російських рублів. Після цього
пасажира було запрошено до службового
приміщення митниці залу «Приліт»
терміналу «D» ДПМА «Бориспіль», де ним
була видана готівка в розмірі 101000
доларів США та 291000 російських рублів,
що знаходилися в дорожній сумці
пасажира (ручна поклажа).

Зазначена готівка переміщувалась без
ознак приховування та зі слів ОСОБА_3
належала йому особисто. Пасажир обрав
проходження митного контролю «зеленим
коридором», де передбачено наявність у
громадян готівки у сумі, що не
перевищує 10000 євро (чи еквівалент цієї
суми в іншій валюті).

З виявленої суми пасажиру пропущено 4000
доларів США та 291000 російських рублів.
За протоколом про порушення митних
правил вилучено 97000 доларів США.

На момент проходження митного контролю
належним чином оформленої митної
декларації пасажир, до моменту
перетину ним «білої лінії» не надав, до
інспекторів митниці з приводу
декларування готівки не звертався.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3, під
час проходження митного контролю в
залі «Приліт» терміналу «D» ДПМА
«Бориспіль» порушив встановлений ст. 366
МК України порядок проходження митного
контролю в зонах (коридорах) спрощеного
митного контролю.

В апеляційній скарзі представника
правопорушника ОСОБА_5, вказано на
незаконність постанови та
необхідність її скасування. В
обґрунтування скарги зазначено, що
вилучені у ОСОБА_3 кошти ним було
задекларовано в аеропорту у Російській
Федерації, що підтверджуються
пасажирською митною декларацією.

При перетинанні Українського кордону,
він неодноразово показував
вищезазначену декларацію, однак
співробітники митної служби України
його запевнили, що інших документів
заповнювати не треба і що він може
вільно перетинати кордон. Однак, 07.06.2013
року під час проходження митного
контролю в зоні митного контролю залу
«Приліт» терміналу «D» ДПМА
«Бориспіль», співробітники митної
служби направили його до ДПМА
«Бориспіль» та до каналу як згодом
виявилось, позначеного символом
зеленого кольору, так званого
«зеленого коридору» перетинання якого
проходить за спрощеною системою.

Зазначає, що ОСОБА_3 не ухилявся від
декларування грошових коштів, не
намагався сховати чи приховати грошові
кошти та чітко виконував вказівки, як
співробітників аеропорту «Бориспіль»,
так і співробітників митної служби
України.

В зв'язку з цим, представник просить
скасувати постанову судді першої
інстанції та закрити провадження по
справі, посилаючись на те, що дана подія
з ОСОБА_3 відбулася вперше він щиро
розкаюється і в нього конфіскували
майже всі кошти, які вони з дружиною
заробляли все життя.

Заслухавши ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4,
які підтримали подану апеляцію та
просили її задовольнити, прокурора та
представника Київської обласної
митниці в підтримку судового рішення,
вивчивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд приходить до висновку, що апеляція
не підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Так, з матеріалів справи
вбачається, що постановою апеляційного
суду Київської області від 05.08.2013 року
матеріали справи було направлено для
проведення додаткової перевірки, в
зв'язку з тим, що суд першої інстанції
під час розгляду справи не перевірив
усіх доводів правопорушника та його
представника та ніяким чином не
обґрунтував в цій частині прийняти
рішення.

Після чого, працівниками митниці
проведено додаткову перевірку, в ході
якої начальником ВМО № 3 м/п
«Бориспіль-аеропорт» Юришинець В.М.
складено службову записку № 16.3-09/167ЕП
від 17.09.2013 року, згідно якої під час
здійснення митного контролю, так і при
складанні протоколу про ПМП №
0271/125120103/13 пасажир ОСОБА_3 не повідомляв
про надання йому посадовими особами
митниці будь-яких консультацій до
моменту проходження митного контролю.
Під час складання протоколу про ПМП
громадянин ОСОБА_3 надав письмові
пояснення, в яких не міститься пояснень
про надання йому консультацій
працівниками митниці з приводу
декларування валюти. Такі пояснення
з'явились лише на стадії розгляду
справи в суді.

За таких обставин, доводи ОСОБА_3
та його захисника в цій частині, не
знайшли свого підтвердження та
спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами.

Висновки судді про доведеність події
порушення митних правил, передбаченого
ст.471 МК України стверджуються
зібраними у справі доказами, а саме:
протоколом про порушення митних правил
від 07.06.2013 року № 0271/125120103/13, доповідною
запискою інспектора Київської
обласної митниці, описом предметів
затриманих у правопорушника,
протоколом опитування, згідно якого
ОСОБА_3 свою вину визнав та іншими
доказами.

На підставі указаних доказів
суддя дійшов до обґрунтованого
висновку про необхідність притягнення
ОСОБА_3 до відповідальності за ст.471 МК
України та на законних підставах, у
відповідності до санкції цієї статті
наклав на нього стягнення у виді штрафу
в розмірі 1700 грн. із конфіскацією
валюти.

Також, посилання а апеляції на
відсутність у ОСОБА_3 умислу на
вчинення даного правопорушення, не
може бути підставою для скасування
постанови, оскільки порушення митних
правил, передбачене ст.471 МК України
може вчинятись як умисно, так і через
необережність.

Не може бути підставою для скасування
постанови судді в частині накладеного
стягнення і твердження апелянта на
необхідність врахування обставин, які
пом'якшують адміністративну
відповідальність. Санкція ст.471 МК
України є безальтернативною і
передбачає накладення штрафу в розмiрi
ста неоподатковуваних мiнiмумiв доходiв
громадян, а у разi якщо безпосереднiми
предметами правопорушення є товари,
перемiщення яких через митний кордон
України заборонено або обмежено
законодавством України, - також
конфiскацiю цих товарiв. Нормами МК
України не передбачено можливості
накладення стягнення у розмірі
меншому, ніж передбачено санкцією
відповідної статті.

Належні підстави для визнання
малозначним вчиненого порушення
митних правил на підставі ст.22 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення відсутні.

Істотних порушень вимог
процесуального закону при провадженні
у цій справі судом не встановлено.

Постанова судді Бориспільського
міськрайонного суду від 29 листопада 2013
року щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам
закону, підстав для її зміни чи
скасування суд не вбачає у зв'язку із
чим залишає цю постанову без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний
суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника
правопорушника ОСОБА_3 - ОСОБА_5
залишити без задоволення, а постанову
судді Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 29 листопада
2013 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
О.В. Миколюк