Справа № 168/153/14
Провадження № 3/168/84/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2014 року суддя Старовижівського
районного суду Волинської області
Хаврона О. Й, розглянувши cправу про
адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в АДРЕСА_1,
громадянина України, з повною вищою
освітою, неодруженої, пенсіонера, до
адміністративної відповідальності не
притягалась,

за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-1
КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про
адміністративне правопорушення від 17
лютого 2014 р. № 03-18-18/0070, складеним
начальником відділу - державним
інспектором праці Ганя Н.В., ОСОБА_1,
будучи головою Старовижівської
районної ради, в період з 01.01.2012 р. по
31.12.2013 р. порушила вимоги ст. 19 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» /далі
Закон/, не виконала норматив робочих
місць, призначених для
працевлаштування інвалідів. У
протоколі зазначено, що
середньооблікова чисельність штатних
працівників районної ради за 2012-2013 роки
складала 11 осіб, і відповідно до ст.19
цього Закону норматив робочих місць
для інвалідів становить - одне робоче
місце, однак ОСОБА_1 за вказаний період
не працевлаштувала жодного інваліда,
чим скоїла адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 188-1
КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вини у
скоєному правопорушенні,
передбаченому ч.2 ст.188-1 КУпАП не
визнала; пояснила, що протягом 2012-2013
років районною радою утримувалась
кількість штатних одиниць відповідно
до затвердженого фонду оплати праці
для районної ради; видатки на утримання
органів місцевого самоврядування,
зокрема на утримання районної ради
затвердженні в обсязі, що не дозволяли
створити додаткове робоче місце,
згідно з розрахунком до рішення
районної ради "Про районний бюджет на
2012 рік", "Про районний бюджет на 2013 рік".
Окрім цього, протягом 2012-2013 рр. конкурси
на заміщення вакантних посад не
проводились, звернень від
громадян-інвалідів щодо
працевлаштування у виконавчий апарат
районної ради не було. На підставі
викладеного просить закрити справу
щодо неї за відсутністю в її діях
складу адміністративного
правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1,
перевіривши додані нею документи,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
обставини справи в їх сукупності,
приходжу до висновку, що провадження у
справі слід закрити, виходячи з
наступного.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочате, а розпочате
підлягає закриттю в разі відсутності
складу правопорушення.

Суб'єктом адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч.2 ст.188-1 КУпАП, є
посадова особа, яка користується
правом приймати на роботу і звільняти з
роботи, фізична особа, яка використовує
найману працю.

Старовижівська районна рада є
юридичною особою, за
організаційно-правовою формою - орган
місцевого самоврядування. ОСОБА_1, як
голова районної ради у своїй роботі, в
тому числі у питаннях працевлаштування
керувалася Законом України "Про службу
в органах місцевого самоврядування",
від 07.06.2001 р. № 2493-III, Законом
України"Про державну службу" від
16.12.1993р. № 3723-XII, Законом України "Про
засади запобігання і протидії
корупції" від 07.04.2011р. № 3206-VI, відповідно
до яких щодо посад, на які особи
призначаються на конкурсній основі
розроблена процедура, згідно з якою
публікується оголошення у пресі про
проведення конкурсу на заміщення
вакантних посад, а прийом на роботу
здійснювався за рекомендаціями
конкурсної комісії та результатами
спеціальної перевірки.

Старовижівська районна рада
зареєстрована у Фонді соціального
захисту інвалідів, нею подано звіти про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2012 рік /а.с. 12-13/. Згідно з
даним звітом та Актом перевірки №
03-18-18/0595 від 20.12.2013р. у 2012 та 2013 роках
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу
районної ради становила 11 осіб /а.с.
1-зворот, 5/, а тому відповідно до ст.19
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів» для неї
встановлено норматив робочих місць для
працевлаштування інвалідів - у
кількості одного робочого місця.

Відповідно до п.1 ст.51 Бюджетного
кодексу України, керівники бюджетних
установ утримують чисельність
працівників ..., лише в межах фонду
заробітної плати (грошового
забезпечення), затвердженого для
бюджетних установ у кошторисахі і
розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов'язання та здійснюють
платежі тільки в межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисами
(ст.48 БК України).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.43 щодо питань,
які вирішуються районними радами
виключно на їх пленарних засіданнях є
затвердження за пропозицією голови
ради структури виконавчого апарату
ради, його чисельності, встановленої
відповідно до типових штатів,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, витрат на утримання ради та її
виконавчого комітету.

Відповідно до Розпоряджень голови
районної державної адміністрації № 34
від 08.02.2012р. "Про організацію виконання
місцевих бюджетів у 2012 році" та № 35 від
12.02.2013р. "Про організацію виконання
місцевих бюджетів у 2013 році" утримання
штатної кількості працівників
головними розпорядниками коштів
районного бюджету здійснюється в межах
затверджених асигнувань на оплату
праці.

Як встановлено в судовому засіданні,
протягом 2012-2013 рр. у Старовижівській
районній раді вакантні посади, на які
особи призначаються на конкурсній
основі були відсутні, отже конкурси на
їх заміщення не оголошувалися;
вакансій на посади обслуговуючого
персоналу в штатному розписі не було;
направлень інвалідів на роботу із
Центру зайнятості не надходило;
звернень від громадян до виконавчого
апарату районної ради щодо
працевлаштування не було.

Оскільки штатний розпис
затверджується та змінюється на сесії
районної ради, то голова районної ради
не може сама змінювати кількість
штатних працівників і таким чином
працевлаштовувати інвалідів, що також
не передбачено і Законом України "Про
державну службу" та Законом України
"Про засади запобігання і протидії
корупції" щодо посад, заміщення яких
здійснюється на конкурсній основі.

Відповідно до ч.17 ст. 19 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» виконанням
нормативу робочих місць у кількості,
визначеній ч.1 ст. 19, вважається
працевлаштування підприємством,
……інвалідів, для яких це місце роботи
є основним.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» забезпечення прав
інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Відповідно до ст.19 «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні», норматив робочих місць,
призначених для працевлаштування
інвалідів, порядок його встановлення
визначаються виключно цим Законом.
Якщо іншими законами встановлюються
нормативи робочих місць, призначених
для працевлаштування інвалідів, або
порядок їх встановлення, відмінні
від зазначених у цьому Законі,
застосовуються положення цього Закону.

З огляду на наведене, голова районної
ради не може сама змінювати кількість
штатних працівників і таким чином
працевлаштовувати інвалідів, та
відповідно до ст.17 «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» не може створити спеціальні
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, здійснюючи для цього
адаптацію основного і додаткового
обладнання, технічного оснащення і
пристосування тощо з урахуванням
обмежених можливостей інваліда.

Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.
188-1 КУпАП відсутня, а відповідно в її
діях відсутній склад правопорушення,
передбаченого ст. ч.2 ст.188-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 252, 283, 284, 294
КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст. 188-1 КУпАП
закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у
зв'язку з відсутністю в її діях складу
інкримінованого їй адміністративного
правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою,
яка притягується до адміністративної
відповідальності, прокурором до
апеляційного суду Волинської області
через Старовижівський районний суд
Волинської області протягом десяти
днів з дня винесення постанови.

Суддя
О.Й. Хаврона