АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2014 року
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в особі судді Марчука О.П., розглянув у
відкритому засіданні матеріали справи
про адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 в
інтересах особи, притягнутої до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 на постанову Мукачівського
міськрайонного суду від 03.02.2014 року про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст. 130 КпАП
України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, українця, мешканця АДРЕСА_1, не
працюючого.

Даною постановою ОСОБА_2 визнаний
винним в тому, що 19.12.2013 року о 07:40 годині
в смт. Чинадієво, Мукачівського району
керував транспортним засобом марки ВАЗ
21099, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 в порушення вимог п. 2.9(а) Правил
дорожнього руху України в стані
алкогольного сп'яніння, чим вчинив
адміністратвине правопорушення,
передбачене ч.2 ст. 130 КпАП України.

Постановлено накласти на ОСОБА_2
адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130
КпАП України у вигляді 2 ( двох) років
позбавлення права керування
транспортними засобами без оплатного
вилучення транспортного засобу.

В апеляції захисник ОСОБА_1 порушує
питання про скасування постанови
Мукачівського міськрайонного суду від
03.02.2014 року вказуючи на те, що при
складанні протоколу про вчинення
адміністративного правопорушення не
було зазначено кваліфікації діяння за
ч.2 ст. 130 КпАП України, про що свідчить
вручена ОСОБА_2 копія протоколу та не
деталізовано обсатвини вчинення
правопорушення. Просить провадження у
справі закрити. Зазначає, що ОСОБА_2
визнав вживання 1 пляшки пива так як
вважав, що концентрація алкоголю в
крові не перевищувала граничного
розміру в 0,2 проміле. Звертає увагу суду
на те, що в постанові про накладення
адміністративного стягнення часом
вчинення правопорушення встановлено
17:40 годину, хоча в протоколі зазначено -
07:40 годину. Вважає, що під час розгляду
справи судом не виконано вимоги ст.ст.
251-252 КпАП України щодо всебічного,
повного та об'єктивного розгляду
справи так як не допитувались свідки
вчиненого правопорушення.

Суд, перевіривши матеріали справи,
доводи апелянта, прийшов до висновку,
що апеляція захисника ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України,
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення суд
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог
КпАП України дотримався в повному
обсязі.

Так, суд вірно прийшов до висновку про
наявність у діях ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 130 КпАП України.

З установлених у судовому засіданні
обставин вбачається, що ОСОБА_2 19.12.2013
року о 07:40 годині в смт. Чинадієво,
Мукачівського району керував
транспортним засобом марки ВАЗ 21099,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в
стані алкогольного сп'яніння, чим
порушив вимоги п. 2.9(а) Правил
дорожнього руху України . Оскільки
ОСОБА_2 19.02.2013 року притягався до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення , передбаченого ч.1 ст.
130 КпАП України , то в його діяннях
наявний склад адміністратвиного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130
КпАП України, як повторне протягом року
вчинення будь-якого порушення ,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні
адміністративного правопорушення
доведена: протоколом про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №980818 від 19.12.2013 року, де міститься
пояснення ОСОБА_2, який визнав факт
вживання 1 пляшки пива; доданою
роздруківкою результатів тесту,
проведенного приладом Drager о 7:48 годині,
який підтвердив наявність 0,33% алкоголю
в крові ОСОБА_2; постановою
Мукачівського міськрайонного суду від
19.02.2013 року, згідно якої ОСОБА_2 визнаний
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КпАП України.

Не знайшли свого підтвердження доводи
апелянта щодо невідповідності
протоколу вимогам ст. 256 КпАП України,
так як протокол про адміністративне
правовопорушення щодо ОСОБА_2 містить
всі відомості, необхідні для
правильного вирішення справи.

Суд критично оцінює доводи апелянта
щодо відсутності кваліфікації діяння
ОСОБА_2 за ч.2 ст. 130 КпАП України в
протоколі про вчинення
адміністративного правопорушення . Не
зазначення у копії протоколу, частини
відповідної статті за якою
кваліфіковано діяння ОСОБА_2 не
порушуло його права на захист у суді
першої інстанції , оскільки в
матеріалах справи про адміністративне
правопорушення міститиься оригінал
протоколу про адміністративне
правопорушення в якому зазначено
частину другу ст. 130 КпАП України за
якою кваліфіковано діяння ОСОБА_2 ( ст.2)
та постанова Мукачівського
міськрайонного суду від 19.02.2013 року (а.с.
5) якою ОСОБА_2 притягався до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 130 КпАП України, що свідчить про
повторність протягом року вчинення
правопорушення , передбаченого ст. 130
КпАП України.

Щодо заявленного захисником
припущення щодо наявності в крові його
підзахисного алкоголю в розмірі 0,2%
проміле, то такі мотиви спростовують
результати проведеного освічення
приладом Drager о 7:48 годині, яким
встановлено 0,33% проміле алкоголю в
організмі ОСОБА_2. Ні ОСОБА_2 ні його
захисником не подано будь-яких доказів
на спростування результатів
визначення ступеня алкогольного
сп'яніння. Крім того, ОСОБА_2 погодився з
результатами огляду і в подальшому не
вимагав проходження медичного огляду
для визначення стану алкогольного
сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Одночасно, оцінивши доводи апелянта
щодо недотримання судом вимог ст.ст.
251-252 КпАП України щодо всебічного,
повного та об'єктивного розгляду
справи апеляційний суд вказаних
порушень не виявив. Так, жодне з
передбачених ст. 268 КпАП України прав
особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності не
порушено.

Оскільки ОСОБА_2 був присутній в
судовому засіданні під час розгляду
справи, жодних клопотань про допит
свідків, присутніх при проведенні
огляду на стан сп'яніння не заявляв, за
наявності передбачених ст. 251 КпАП
України належних, достовірних та
достатніх доказів, апеляційний суд
вважає, що оцінка доказів судом першої
інстанції грунтується на всебічному,
повному і об'єктивному дослідженні
всіх обставин справи.

Разом з тим, в постанові суду першої
інстанції виявлено допущену описку, що
стосується часу вчиненння
правопорушення, яка не впливає на
законність та обгрунтованість
судового рішення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КпАП
України, -

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Мукачівського
міськрайонного суду від 03.02.2014 року,
якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 130 КпАП України -
без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Судя: