П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне
правопорушення

Справа № 186/432/14-п

"01" квітня 2014 р.
м. Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду
Дніпропетровської області Кривошея С.
С. , розглянувши матеріали
адміністративної справи, що надійшла
від Першотравенського МВ ГУМВС України
в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Брянка, Луганської області, мешканця
АДРЕСА_1, громадянина України, не
працюючого, притягнутого за ч.1 ст.1732
КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення, ОСОБА_1
обвинувачується в тому, що він з 01
березня 2014 року по 11 березня 2014 року не
повертав дітей матері ОСОБА_2, тим самим
чинив по відношенню до неї
психологічне насилля.

Тобто, ОСОБА_1 обвинувачується в
скоєнні адміністративного
правопорушення передбаченого ч.1 ст.1732
КУпАП.

У судовому засіданні правопорушник
ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він
з 2007 року знаходиться у шлюбі з ОСОБА_2.
Від шлюбу вони мають двох малолітніх
дітей 2008 та 2011 року народження. З січня
2014 року вони з дружиною не проживають
та збираються розірвати шлюб. Дружина
не приділяє достатньої уваги дітям та
не займається їх вихованням. 01 березня
2014 року він забрав обох дітей до себе
додому, щоб побути з ними. Дружина не
забирала дітей та не дзвонила йому до 11
березня 2014 року. 11 березня 2014 року його
викликали до міліції, де старший
оперуповноважений КМСД
Першотравенського МВ капітан міліції
Бобро С.В. склав відносно нього
протокол про адміністративне
правопорушення за ч.1 ст.1732 КУпАП,
мотивуючи тим, що він не повертає дітей
матері.

Частина 1 ст.1732 КУпАП передбачає
настання адміністративної
відповідальності за вчинення
насильства в сім'ї, тобто умисне
вчинення будь-яких дій фізичного,
психологічного чи економічного
характеру (застосування фізичного
насильства, що не завдало фізичного
болю і не спричинило тілесних
ушкоджень, погрози, образи чи
переслідування, позбавлення житла, їжі,
одягу, іншого майна або коштів, на які
потерпілий має передбачене законом
право, тощо), внаслідок чого могла бути
чи була завдана шкода фізичному або
психічному здоров'ю потерпілого, а так
само невиконання захисного припису
особою, стосовно якої він винесений,
непроходження корекційної програми
особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Відповідно до ЗУ «Про попередження
насильства в сім'ї» від 15.11.2001 р. №
2789-ІІІ - насильство в сім'ї це будь-які
умисні дії фізичного, сексуального,
психологічного чи економічного
спрямування одного члена сім'ї
стосовно іншого члена сім'ї, якщо ці дії
порушують конституційні права і
свободи члена сім'ї, як людини та
громадянина і наносять йому моральну
шкоду, шкоду його фізичному чи
психічному здоров'ю. Статтею 1
вказаного Закону визначено поняття
«члени сім'ї це особи, які перебувають у
шлюбі; проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою; їхні
діти; особи, які перебувають під опікою
чи піклуванням; є родичами прямої або
не прямої лінії споріднення за умови
спільного проживання».

В матеріалах справи відсутня
інформація про те, що ОСОБА_1
позбавлений батьківських прав
відносно своїх малолітніх дітей, а тому
згідно ст. 141 Сімейного Кодексу України
має такі ж права та обов'язки щодо своїх
дітей як і його дружина. Проживання
окремо від дітей не впливає на обсяг
прав і не звільняє його від обов'язків
щодо дітей.

Крім того, рішення суду чи органу опіки
та піклування, яким визначено місце
проживання дітей подружжя ОСОБА_1
відсутнє.

Відповідно до ст.157 СК України, той із
батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею, а той із батьків, з
ким проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Згідно статті 159 СК України, якщо той із
батьків, з ким проживає дитина, чинить
перешкоди тому з батьків, хто проживає
окремо, у спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод. Суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування.

В зв'язку з вище викладеним, вважаю, що в
діях ОСОБА_1 відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, а тому не
має підстав для притягнення його до
адміністративної відповідальності,
так як в даному випадку між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 виникли правовідносини, які
регулюються Сімейним Кодексом України.

Керуючись ч.1 ст.1732, п.1 ст.247, 279, 280, 283, п.3
ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.1732 КУпАП, у
відношенні ОСОБА_1 закрити в зв'язку з
відсутністю в його діях події та складу
адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, за винятком
постанов про застосування стягнення,
передбаченого статтею 32 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
її законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або
прокурором протягом десяти днів з дня
винесення постанови.

Суддя:
С. С. Кривошея

Постанова набирає законної
сили:_______________________

Строк пред'явлення постанови до
виконання ____________________