АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року суддя судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва Ященко
М.А., за участю прокурора Доманіцького
М.М., особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності,
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду в
м. Києві апеляційну скаргу прокурора
Доманіцького М.М. на постанову судді
Оболонського районного суду м. Києва
від 12 лютого 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2 звільнено від
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
обмежившись оголошенням останньому
усного зауваження.

Згідно постанови, ОСОБА_2, обіймаючи,
згідно наказу Управління державного
нагляду за безпекою мореплавства флоту
рибного господарства Рибфлотнагляд №
28-ОС від 20 грудня 2012 року, посаду
завідувача сектором фінансування,
бухгалтерського обліку та звітності -
головного бухгалтера управління
Державного нагляду за безпекою
мореплавства флоту рибного
господарства Рибфлотнагляд, будучи
державним службовцем 10 рангу п'ятої
категорії посад, будучи відповідно до
п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» суб'єктом відповідальності
за корупційні правопорушення, в
порушення вимог фінансового контролю
згідно п. 1 ч. 1 ст. 12 вищезазначеного
Закону, несвоєчасно, а саме 12 квітня 2013
року, подав за місцем роботи (служби)
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
2012 рік, будучи зобов'язаним подати її до
01 квітня 2013 року. Таким чином ОСОБА_2
вчинив адміністративне корупційне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6
КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням судді,
прокурор Доманіцький М.М. подав
подання, яке за своїм змістом згідно
вимог ст. 294 КУпАП являється
апеляційною скаргою, в котрому, не
оспорюючи фактичні обставини
вчиненого ОСОБА_2 адміністративного
корупційного правопорушення, просить
постанову суду скасувати та
постановити нову, якою накласти на
ОСОБА_2 адміністративне стягнення у
виді штрафу згідно санкції ч. 1 ст. 172-6
КУпАП. Як зазначає апелянт, висновок
суду про малозначність вчиненого
ОСОБА_2 адміністративного корупційного
правопорушення не ґрунтується на
вимогах чинного антикорупційного
законодавства України, зокрема на
Законі України «Про засади запобігання
і протидію корупції», і є незаконним з
огляду на те, що вчинене ОСОБА_2
адміністративне корупційне
правопорушення не є малозначним. Крім
того, на думку апелянта, таке рішення
суду суперечить указу Президента
України від 21 жовтня 2011 року «Про
Національну антикорупційну стратегію
на 2011-2015 роки» та Державній програмі
щодо запобігання і протидії корупції
на 2011-2015 роки, яка затверджена
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 листопада 2011 року № 1240, так як не
сприяє боротьбі з корупцією, як
негативним явищем у суспільстві.

Заслухавши пояснення прокурора
Доманіцького М.М., який підтримав свою
апеляційну скаргу, та просив її
задовольнити, пояснення ОСОБА_2, який
пояснив, що на державній службі
працював з 20 грудня 2012 року, і не знав,
що декларацію слід подавати саме до 01
квітня почтового року за місцем роботи,
оскільки завжди подавав її до 01 травня
поточного року безпосередньо до
органів ДПІ, вину у вчиненому визнав
повністю і зазначив, що в подальшому
такого допускати не буде, перевіривши
матеріали справи та викладені в
апеляційній скарзі доводи, вважаю, що
вона не підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у
вчиненні інкримінованого йому
адміністративного корупційного
правопорушення за наведених у
постанові суду обставин є
обґрунтованим, відповідає фактичним
обставинам справи, підтверджений
представленими в матеріалах справи
протоколом про адміністративне
правопорушення, складеного ОСОБА_2 (а.с.
1-4), рапортом старшого
оперуповноваженого ВДСБЕЗ
Оболонського РУ ГУ МВС України в м.
Києві Поповича В.М. від 15 січня 2014 року
(а.с. 7), поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 11) та
свідка ОСОБА_4 (а.с. 10), копією декларації
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
2012 рік, поданої ОСОБА_2 12 квітня 2013 року
(а.с. 12-16), копією наказу від 20 грудня 2012
року № 28-ОС про призначення останнього
на посаду (а.с. 17) та іншими матеріалами
справи, і апелянтом не оспорюється.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 вперше
притягується до адміністративної
відповідальності, щиро розкаявся у
вчиненому адміністративному
правопорушенні, надавши суду пояснення
з приводу неумисності вчинення
порушення, аналогічні тим, які він в
подальшому надав і суду апеляційної
інстанції, а також того, що вчинене
адміністративне правопорушення не
спричинило шкоди інтересам держави чи
суспільства, суд прийшов до
правильного висновку про можливість
звільнення ОСОБА_2 від
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
обмежившись оголошенням останньому
усного зауваження.

Ні в своїй апеляційній скарзі, ні в
судових засіданнях як судів першої (а.с.
40-41), так і апеляційної інстанцій
прокурор не навів переконливих доводів
того, як саме накладення на ОСОБА_2
адміністративного стягнення у виді
штрафу сприятиме боротьбі з корупцією,
як негативним явищем у суспільстві.

Таким чином у суду апеляційної
інстанції немає підстав вважати
сумнівним, недостовірним чи
необґрунтованим висновок суду першої
інстанції щодо звільнення ОСОБА_2 від
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, з
оголошенням останньому усного
зауваження. Суд прийняв законну і
обґрунтовану постанову, а тому підстав
для скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Оболонського
районного суду м. Києва від 12 лютого 2014
року, якою ОСОБА_2 звільнено від
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
обмежившись оголошенням останньому
усного зауваження, залишити без змін, а
апеляційну скаргу прокурора
Доманіцького М.М. - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
М.А. Ященко

Справа № 33/796/493/2014

Категорія: ч. 1 ст. 172-6 КУпАП

Суддя у першій інстанції - ОробецьЮ.П.