Дата документу 22.04.2014
СПРАВА N 320/3156/14-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2014 року
м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного
суду Запорізької області Ковальова
Ю.В., розглянувши адміністративний
матеріал, який надійшов із
Територіальної державної інспекції з
питань праці в Запорізькій області про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Новогородківка, Мелітопольського
району, Запорізької області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
громадянина України, голови
Фермерського господарства
«Степове-2001», проживає за адресою:
АДРЕСА_1

за статтею 41 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

25.03.2014 року відносно голови ФГ
«Степове-2001» ОСОБА_1 складено протокол
про адміністративне правопорушення,
згідно якого при проведенні перевірки
встановлено порушення законодавства
про працю, зафіксованого актом
перевірки № 08-21-0022/0371 від 24.03.2014 року, а
саме: в ФГ «Степове-2001» прийнято на
роботу робітником ОСОБА_2, якій
відповідно до чинного законодавства
встановлена ІІ група інвалідності
/довідка МСЕК серія АД № 009956, дата
огляду 06.12.2004 року, інвалідність
встановлено безстроково. ОСОБА_2, на
підставі заяви, надано щорічну основну
відпустку тривалістю 24 календарні дні
з 03 грудня 2013 року по 26 грудня 2013 року,
наказ № 36-К від 03.12.2013 року, виданий
головою ФГ «Степове-2001» ОСОБА_1
Тривалість наданої відпустки порушує
норми, встановлені ст. 6 Закону України
«Про відпустки», згідно якої:
«інвалідам І та ІІ групи надається
щорічна основна відпустка тривалістю
30 календарних днів, а інвалідам ІІІ
групи - 26 календарних днів, зазначене
порушення є триваючим.

За даними табелю обліку робочого часу,
в лютому 2014 року відносно тракториста
ОСОБА_3 зафіксовано на протязі всього
місяця, 20 календарних робочих днів,
простой. Заробітну плату ОСОБА_3 за
вимушений простой взагалі не
нараховано, що підтверджується
розрахунково-платіжною відомістю № 8
від 28.02.2014 року за лютий 2014 року, чим
порушено вимоги ст. 113 КЗпП України,
згідно якої: «час простою не з вини
працівника оплачується з розрахунку не
нижче від двох третин тарифної ставки
встановленого працівникові розряду
(окладу).»

Під час розгляду адміністративного
матеріалу ОСОБА_1 повністю визнав свою
провину розкаявся у скоєному та
повідомив, що вказані в протоколі про
адміністративне правопорушення від
25.03.2014 року порушення усунув, надав
довідку на підтвердження вказаних
обставин.

Скоєння ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41
КУпАП підтверджується

протоколом про адміністративне
правопорушення від 25.03.2014 року,

копією акта перевірки додержання
суб'єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 08-21-00220371,

копією припису № 08-22-0022/0371-0292 від 24.03.2014
року,

листом-інформацією від 21.03.2014 року,

копією виписки з наказу № 20-к від 01.08.2008
року,

копією заяви ОСОБА_2 від 03.12.2013 року,

копією виписки з наказу № 36-к від 03.12.2013
року,

копією розрахунково-платіжного листка
по зарплаті за грудень 2013 року ОСОБА_2,

копіями паспорту, посвідчення,
довідкою до акта огляду МСЕК ОСОБА_2,

копією висновку про умови та характер
праці,

копією табелю обліку використання
робочого часу від 03.03.2014 року,

розрахунково-платіжною відомістю № 8
від 28.02.2014 року за лютий 2014 року,

копією статуту фермерського
господарства «Степове -2001»,

випискою з наказу № 1-К від 02.2001 року.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 містяться
ознаки правопорушення, передбаченого
ст. 41 ч. 1 КпАП України, згідно з якою
передбачена адміністративна
відповідальність за порушення
встановлених термінів виплати пенсій,
стипендій, заробітної плати, виплата їх
не в повному обсязі, терміну надання
посадовими особами підприємств,
установ, організацій незалежно від
форми власності та фізичними особами -
підприємцями працівникам, у тому числі
колишнім, на їхню вимогу документів
стосовно їх трудової діяльності на
даному підприємстві, в установі,
організації чи у фізичної особи -
підприємця, необхідних для призначення
пенсії (про стаж, заробітну плату тощо),
визначеного Законом України "Про
звернення громадян", або надання
зазначених документів, що містять
недостовірні дані, порушення терміну
проведення атестації робочих місць за
умовами праці та порядку її проведення,
а також інші порушення вимог
законодавства про працю.

При визначенні виду і міри
адміністративного стягнення, згідно зі
ст. 33 КУпАП суд враховує характер
вчиненого правопорушення, особу
правопорушника, ступень його провини,
майновий стан, обставини, що
пом`якшують і обтяжують
відповідальність.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності
вчиненого адміністративного
правопорушення орган (посадова особа),
уповноважений вирішувати справу, може
звільнити порушника від
адміністративної відповідальності і
обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи особу винного, обставини
здійснення ним правопорушення,
зокрема, що він визнав повністю
протиправність своєї поведінки,
розкаявся у скоєному, що визнається
суддею як обставини, які пом'якшують
його відповідальність, інші обставини
у справі, а також той факт, що дане
правопорушення не призвело до настання
тяжких наслідків, суддя приходить до
висновку, що правопорушник усвідомив
протиправність своєї поведінки і є всі
підстави вважати, що він не буде більш
допускати такої поведінки, тому вважаю
можливим в даному випадку досягти
виховних та попереджувальних заходів
без застосування до нього заходів
адміністративного впливу, обмежившись
усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 41 ч.1, 283, 284, 294 КУпАП,
-

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної
відповідальності, передбаченої
статтею 41 ч.1 КУпАП, обмежившись усним
зауваженням.

Провадження по адміністративній
справі у відношенні ОСОБА_1 за ст. 41 ч.1
КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Запорізької області
через Мелітопольський міськрайонний
суд в продовж 10 днів з дня винесення
постанови.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду
Ю.В.
Ковальова