Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 285/6042/13-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року Апеляційний суд
Житомирської області в
складі :

судді судової палати у кримінальних
справах Фоміна Ю.В.,

за участю :
секретаря Парижан І.О.,

прокурора Семенькі П.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі апеляційного суду в
м. Житомирі справу про
адміністративне правопорушення за
апеляційної скаргою
Новоград-Волинського міжрайонного
прокурора Житомирської області, на
постанову Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 10 січня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, учня, -

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 197 Кодексу України
про адміністративні правопорушення та
на нього накладено адміністративне
стягнення у вигляді попередження.

В постанові суду зазначено, що,
20.11.2013 року працівником
Новоград-Волинського РС УДМС України в
Житомирській області було встановлено,
що неповнолітній ОСОБА_2 несвоєчасно
13.12.2013 року подав документи для
оформлення паспорта громадянина
України, хоча йому виповнились 16 років
22.02.2013 року.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину
визнав повністю, у скоєному щиро
розкаявся.

Суд, дослідивши адміністративний
матеріал, приходить до висновку, що в
діях ОСОБА_2 є ознаки складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 197 КУпАП.

В апеляційній скарзі
Новоград-Волинського міжрайонного
прокурора Житомирської області
ставиться питання про зміну
резолютивної частини постанови суду
щодо ОСОБА_2, застосування ст. 24-1
КУпАП.

Апелянт посилається на те, що статтями
23-24 КУпАП передбачено мету та види
адміністративних стягнень, які
накладаються за вчинення
адміністративних правопорушень.

Заходи впливу, передбачені статтею 24-1
КУпАП, не є адміністративними
стягненнями в розумінні статті 23 цього
Кодексу. Вони є альтернативними
заходами виховного впливу, які можуть
бути застосовані тоді, коли виховання
неповнолітнього правопорушника є
можливим без накладення
адміністративного стягнення у
загальному порядку, передбаченому
КУпАП.

Вважає, що описова, мотивувальна
частина постанови суду не відповідають
резолютивній, а саме: під час розгляду
адміністративної справи суд належним
чином встановив те, що ОСОБА_2 є
неповнолітнім та при винесені
постанова в мотивувальній частині
керувався ст. 24-1 КУпАП, однак в
резолютивній частині постанови
безпідставно наклав на нього
адміністративне стягнення у вигляді
попередження.

З наведених в апеляційній скарзі
прокурора мотивів, причини пропуску на
апеляційне оскарження, апеляційний суд
визнав поважними та поновив вказаний
строк у протокольній постанові.

Заслухавши пояснення прокурора
Семенькі П.М., який підтримав
апеляційну скаргу з наведених в ній
мотивів, вивчивши доводи апеляційної
скарги та матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Вказана постанова суду відповідає
вимогам відповідних норм КУпАП.
Адміністративне стягнення у виді
попередження, яке передбачено ст. 197
КУпАП, накладено на ОСОБА_2 вірно. Тому
доводи апеляційної скарги в цій
частині є необгрунтованими.

Разом з тим, апеляційний суд
погоджується з доводами апеляційної
скарги в частині можливості
застосування до ОСОБА_2 заходів впливу
і звільнення його від сплати судового
збору та вважає, що, згідно ст. 24-1 КУпАП,
до ОСОБА_2, який є неповнолітнім і на час
розгляду справи місцевим судом досяг
16-річного віку, вину визнав, за вчинення
вище зазначеного адміністративного
правопорушення може бути застосований
один із заходів впливу, що
застосовуються до неповнолітніх, а
саме попередження, що не є
адміністративним стягненням.

На підставі Закону України від 19.09.2013
року № 590-VII «Про внесення

змін до деяких законодавчих актів
України щодо сплати судового збору»
главу 4 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
доповнено статтею 40-1 такого змісту,
якою передбачено, що судовий збір у
провадженні по справі про
адміністративне правопорушення у разі
винесення судом (суддею) постанови про
накладення адміністративного
стягнення сплачується особою, на яку
накладено таке стягнення. Тобто, в
даному випадку, вказівка суду про
стягнення судового збору з ОСОБА_2 в
дохід держави підлягає виключенню із
резолютивної частини постанови суду.

З урахуванням наведеного постанову
суду щодо ОСОБА_2 слід змінити.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП,
апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу
Новоград-Волинського міжрайонного
прокурора Житомирської області
задовольнити частково.

Постанову Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 5 грудня 2013 року щодо ОСОБА_2
змінити.

Із мотивувальної та резолютивної
частин постанови виключити вказівку
суду про застосування до ОСОБА_2
адміністративного стягнення.

Застосувати до ОСОБА_2 захід впливу,
передбачений ст. 24-1 КУпАП, -
попередження.

В решті вказану постанову залишити без
зміни.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних
справах

апеляційного суду Житомирської
області Ю.В. Фомін