Справа № 265/1490/14-п
Провадження № 3/265/426/14
П О С Т А Н О В А

20 березня 2014 року
місто
Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного
суду міста Маріуполя Донецької
області, Козлов Д. О., розглянувши
матеріали, що надійшли з
Орджонікідзевської районної
прокуратури міста Маріуполя про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
працюючого головним лікарем КЛПУ
«Міська психіатрична лікарня № 7 м.
Маріуполя», який мешкає в АДРЕСА_1, за
ст. 212-3 ч. 1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, перебуває на посаді головного
лікаря КЛПУ «Міська психіатрична
лікарня № 7 м. Маріуполя», відповідно до
Наказу КЛПУ «Міська психіатрична
лікарня № 7 м. Маріуполя» від 21.02.2011 №
13-К(А) та розпорядження Донецької
обласної ради від 05.02.2014 № 21кс. 11 грудня
2013 року на адресу КЛПУ «Міська
психіатрична лікарня № 7 м. Маріуполя»
надійшло звернення лікаря-психіатра
КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7
м. Маріуполя», ОСОБА_3, щодо надання на
його адресу копії доповідної записки
медичної сестри 3 відділення, за час
його чергування з 17-00 год. 30.11.2013 року по
8-00 год. 01.12.2013 року. Цього ж дня ОСОБА_2
була дана резолюція на заяві ОСОБА_3 про
відмову в надані копії доповідної
записки. 16 грудня 2013 року
лікар-психіатр ОСОБА_3 повторно
звернувся до головного лікаря КЛПУ
«Міська психіатрична лікарня № 7 м.
Маріуполя» ОСОБА_2 з метою отримання
інформації.

Відповідно до вимог п. 2.22 посадової
інструкції головного лікаря КЛПУ
«Міська психіатрична лікарня № 7 м.
Маріуполя» Головний лікар
систематично проводить розгляд
звернень громадян, веде особистий
прийом та здійснює контроль за
виконанням ЗУ «Про звернення
громадян». Однак всупереч п. 2.22
Інструкції та вимог ст. 20 Закону
України «Про звернення громадян»
письмова відповідь заявнику, ОСОБА_3,
спрямована була несвоєчасно, лише
21.02.2014 року.

На підставі ст. 40 Конституції України
усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про
звернення громадян» органи державної
влади, місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд
заяв, зобов'язані об'єктивно і вчасно
розглядати їх, перевіряти викладені в
них факти, приймати рішення відповідно
до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв.

Статтею 19 Закону України «Про
звернення громадян» передбачено, що
органи державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані
письмово повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення.

Відповідно до п. 1 Інструкції з
діловодства за зверненнями громадян в
органах державної влади і місцевого
самоврядування, об'єднаннях громадян,
на підприємствах, в установах,
організаціях незалежно від форм
власності, в засобах масової
інформації, затвердженою Постановою
Кабінету Міністрів № 348 від 14.04.1997 року,
особисту відповідальність за стан
діловодства за зверненнями громадян
несуть керівники організацій.

Таким чином, ОСОБА_2, перебуваючи на
посаді головного лікаря КЛПУ «Міська
психіатрична лікарня № 7 м. Маріуполя»,
всупереч вимог діючого законодавства
несвоєчасно надав громадянину
інформацію передбачену Законом
України «Про звернення громадян».

В судовому засіданні правопорушник
свою провину визнав в повному обсязі,
вказавши, що він дійсно не надав
своєчасно у письмовому вигляді
відповідь на звернення ОСОБА_3, надавши
при зверненні останнього лише усну
відповідь. В тому, що сталось він
розкаюється, та не допустить
повторення таких фактів у подальшому.

Окрім визнання своєї провини,
вмотивованість протоколу про
адміністративне правопорушення також
підтверджується копією журналу
звернень співробітників лікарні № 7
міста Маріуполя, копіями заяв ОСОБА_3
від 11 грудня 2013 року та від 16 грудня 2013
року, копіями наказу та розпорядження
про призначення ОСОБА_2 головним
лікарем Маріупольської міської
лікарні № 7.

Суд таким чином встановив, що в діях
ОСОБА_2 вбачається склад
адміністративного правопорушення,
передбачений ст. 212-3 ч. 1 КУпАП, бо він
несвоєчасно надав інформацію, яка
підлягає наданню на запит громадянина
відповідно до Закону України «Про
звернення громадян».

При цьому суд враховує, що
правопорушник своїми діями після
складення протоколу про виявлене
правопорушення фактично усунув
виявлені порушення, надавши необхідну
інформацію на запит ОСОБА_3, від дій
ОСОБА_2 тяжких наслідків не настало та
він повністю визнав свою провину та
покаявся.

З урахуванням переліченого, беручи до
уваги особу правопорушника, суд вважає
доцільним застосувати по відношенню до
ОСОБА_2 положення ст. 22 КУпАП, за якими
при малозначності вчиненого
адміністративного правопорушення
орган, уповноважений вирішувати
справу, може звільнити порушника від
адміністративної відповідальності,
обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_2 на підставі ст. 22
КУпАП від адміністративної
відповідальності, передбаченої ст. 212-3
ч. 1 КУпАП, обмежившись усним
зауваженням.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя протягом 10 днів з моменту
проголошення.

Суддя