П О С Т А Н О В А

"12" березня 2014 р.
Справа153/407/14

Суддя Ямпільського районного суду
Вінницької області Дзерин М.М.
розглянувши адміністративну справу,
яка надійшла від ВДАІ РВ УМВС України
Ямпільського району про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, не
працюючого, українця, громадянина
України, за ч.1 ст.130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 16 січня 2013 року о 18 годині 25
хвилин по вулиці Виноградна в м.Ямпіль
Вінницької області керував
автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 з
явними ознаками алкогольного
сп»яніння, а саме: різкий запах
алкоголю із ротової порожнини,
почервоніння обличчя, нестійка хода,
тремтіння рук. Від проходження
встановленого медичного огляду на факт
вживання алкоголю відмовився.

ОСОБА_1 вину у скоєному визнав та суду
пояснив, що він дійсно керував
автомобілем у стані алкогольного
спяніння. Просив суд застосувати
відносно нього адміністративне
стягнення у виді адміністративного
арешту.

Дослідивши адміністративний
матеріал відносно ОСОБА_1, а саме - дані,
що містяться у протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №677242 від 16 січня 2014 року, а також
заслухавши особисті пояснення
правопорушника, вважаю доведеною його
вину у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначені адміністративного
стягнення ОСОБА_1 враховую характер
скоєного правопорушення та особу
винного, який вину визнав, вперше
притягується до адміністративної
відповідальності, ніде не працює.
Визнання вини відношу до пом'якшуючих
вину обставин. Обставин, які обтяжують
відповідальність за адміністративне
правопорушення не встановлено.

З врахуванням наведеного, вважаю
необхідним застосувати відносно
ОСОБА_1 адміністративне стягнення у
виді адміністративного арешту на
строк, передбачений санкцією ч.1 ст.130
КУпАП., по скільки, застосувати
відносно правопорушника
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами не маю
можливості, так як останній
посвідчення водія не отримував
взагалі, тобто не є водієм,
застосування адміністративного
стягнення у виді штрафу вважаю за
недоцільне, так як правопорушник ніде
не працює та просив застосувати
відносно нього адміністративне
стягнення у виді адміністративного
арешту.

Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП постанова
суду (судді) про накладення
адміністративного стягнення повинна
містити положення про стягнення з
особи, щодо якої її винесено, судового
збору.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про
судовий збір» у разі ухвалення судом
постанови про накладення
адміністративного стягнення судовий
збір встановлюється у 0,03 розміру
мінімальної заробітної плати, тобто - 36
гривень 54 копійки. Тому є всі підстави
для стягнення із ОСОБА_1 судового збору
в дохід держави.

Керуючись ст.ст.221, 283, 284 ч.1 п.1
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону
України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.130
КУпАП і накласти на нього
адміністративне стягнення у виді
адміністративного арешту на строк 7
(сім) діб.

Строк відбування адміністративного
стягнення рахувати з часу затримання
ОСОБА_1.

Виконання постанови доручити
Ямпільському РВ УМВС України у
Вінницькій області.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в
дохід держави у сумі 36 (тридцять шість)
гривень 54 копійки.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів з часу її
винесення через Ямпільський районний
суд Вінницької області.

Суддя Ямпільського районного суду

Вінницької області
М.М.Дзерин