Справа № 748/1015/14-п Головуючий у 1
інстанції Криворученко Д. П.
Провадження № 33/795/82/2014 Категорія - ч.2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
- суддя Антипець В.М.,

з участю особи, яка притягнута до
адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 19
березня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець
АДРЕСА_1, громадянин України, працюючий
єгерем ТОВ «SMP»Максим»,

притягнутий до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП
України з накладенням стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами, строком на 2
роки без оплатного вилучення
транспортного засобу та стягненням на
користь держави судового збору у
розмірі 36 грн. 54 коп.

Як встановив суд, 09 лютого 2014 року о 08
годині 00 хвилин на 116 км + 9 м автодороги
Київ-Вишгород-Десна-Чернігів, ОСОБА_1
повторно, після притягнення до
адміністративної відповідальності за
керування транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння, керував
автомобілем марки «ВАЗ 212140-120-40»
державний номерний знак НОМЕР_1, з
явними ознаками алкогольного
сп'яніння, і в порушення п. 2.5 Правил
дорожнього руху, в присутності двох
свідків, відмовився від проходження
медичного огляду в медичному закладі
на стан сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
замінити вид стягнення з позбавлення
права керування транспортними
засобами на штраф, мотивуючи тим, що
робота єгерем потребує керування
транспортними засобами, а позбавлення
права керування призведе до втрати
роботи і засобів до існування. Він має
позитивні характеристики і не знав, що
відмова пройти медичне обстеження на
стан сп'яніння, тягне за собою
відповідальність як за керування
транспортними засобами у стані
алкогольного сп'яніння.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1
просив пом'якшити вид стягнення.

Заслухавши особу, яка притягнута до
адміністративної відповідальності,
вивчивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги
суд вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 постановою Чернігівського
районного суду Чернігівської області
від 26 лютого 2014 року був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 130 КУпАП за те, що 8 січня 2014 року о
9 годині 20 хвилин був затриманий під час
керування автомобілем марки «ВАЗ
212140-120-40» державний номерний знак
НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння.

Через місяць після вчинення першого
правопорушення, 9 лютого 2014 року
ОСОБА_1 був зупинений працівниками ДАІ,
які маючи підозри про перебування
водія у стані сп'яніння, запропонували
пройти медичне обстеження.

У протоколі про адміністративне
правопорушення власноручно ОСОБА_1
записано, що увечері він вживав спиртні
напої, а на ранок керував автомобілем, а
тому згоден з підозрами працівників
ДАІ та не бажає їхати на медичне
обстеження ( а.с.2).

Відповідно до пункту 2.5 Правил
дорожнього руху водій повинен на
вимогу працівника міліції пройти в
установленому порядку медичний огляд
для визначення стану алкогольного
сп'яніння. Невиконання названого
пункту Правил в даному випадку,
утворює склад правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, що
він поспішав затримувати браконьєрів,
а тому не погодився їхати на медичне
обстеження, не заслуговують на довіру.
Про такі причини, ні під час складення
протоколу, ні під час судового
засідання в районному суді, ОСОБА_1 не
зазначав.

Санкція частини 2 ст. 130 КУпАП
передбачає для водіїв лише два види
стягнення: позбавлення права керування
транспортними засобами на строк від
двох до трьох років з оплатним
вилученням транспортного засобу чи без
такого або адміністративний арешт на
строк від десяти до п'ятнадцяти діб з
оплатним вилученням транспортного
засобу чи без такого.

Прохання ОСОБА_1 про заміну виду
стягнення з позбавлення права
керування транспортними засобами на
штраф задоволенню не підлягає, як таке,
що прямо суперечить положенням ч. 2 ст.
130 КУпАП, викладеним в редакції Закону
України від 19 листопада 2013 року
№693-УІІ.

Отже, постанова суду першої інстанції
є законною, обґрунтованою і законних
підстав для її зміни, не має.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 23, 33, 245, 280, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 19 березня 2014
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя В. М. Антипець