Справа № 3/463/1609/13
Головуючий у 1 інстанції: Лакомська
Провадження № 33/783/128/14
Доповідач: Гаврилов В. М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КпАП України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року суддя апеляційного
суду Львівської області Гаврилов В.М., в
приміщенні апеляційного суду
Львівської області в м. Львові
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову судді Личаківського
районного суду м. Львова від 23 грудня 2013
року,-

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130
КпАП України та накладено стягнення у
виді позбавлення права керування усіма
видами транспортних засобів строком на
два роки.

Місцевий суд покликався на те, що
ОСОБА_1 24.11.2013 року о 02 год. 40 хв., у м.
Львові, по вул. Богдана Хмельницького -
Волинська керувала автомобілем марки
«SHKODA FABIA AMBIENTE», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками
алкогольного сп'яніння, а саме різким
запахом з порожнини рота, нестійкою
ходою, тремтіння рук. Від проходження
медичного огляду відмовилася, чим
порушила п. 2.5 ПДР України.

На дану постанову ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
змінити постанову судді Личаківського
районного суду м. Львова від 23 грудня 2013
року про притягнення її до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 130 КпАП України шляхом зміни
призначеного судом стягнення. При
цьому зазначає, що свою вину у вчиненні
правопорушення визнає повністю, у
вчиненому розкаюється та зазначає, що
позбавлення її права керувати
транспортними засобами фактично
позбавляє її можливості в подальшому
працювати і як наслідок утримувати її
сім'ю, оскільки вона є розлученою і на
її утриманні перебуває малолітній син
ОСОБА_2 2007 р.н. та батьки пенсіонери, а
сама вона працює в ТзОВ «Арил»,
головний офіс якого знаходиться у м.
Києві і представляючи фірму у м. Львові
та Західному регіоні вона постійно
користується автомобілем.

Окрім цього ОСОБА_1 подала клопотання
про поновлення строку на апеляційне
оскарження, оскільки такий строк було
порушено нею з поважних причин, так як
насправді про час та місце судового
розгляду справи вона повідомлена не
була, тому не змогла взяти участь в
судовому розгляді справи, а копію
постанови отримала лише 10.02.2014 року в
приміщенні Личаківського районного
суду м. Львова.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилась,
не повідомила причини неявки і з
урахуванням того, що вона вчасно була
повідомлена про час та місце розгляду
апеляції вважаю можливим розглянути її
без участі апелянта.

Дослідивши матеріали справи № 3/463/1609/13
вважаю, що ОСОБА_1 слід поновити
пропущений строк на апеляційне
оскарження, а подану апеляцію залишити
без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КпАП України
постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
її законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або на
неї може бути внесено протест
прокурора протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна
скарга, подана після закінчення цього
строку, повертається апеляційним судом
особі, яка її подала, якщо вона не
заявляє клопотання про поновлення
цього строку, а також якщо у поновленні
строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи
судову повістку було повернено до
місцевого суду без вручення адресату,
отже ОСОБА_1, не знала про час та місце
судового розгляду справи(а.с. 4,5,6). Після
розгляду і винесення рішення судом, в
порушення вимог ч.1 ст. 285 КпАП України,
копія постанови не була направлена
особі, щодо якої її винесено. ОСОБА_1
06.02.2014 року звернулася до районного
суду з заявою про видачу копії
постанови суду про притягнення її до
адміністративної відповідальності та
отримала копію 10.02.2014 року. Апеляційна
скарга, згідно з вхідним штампом, була
подана до Личаківського районного суду
м. Львова 17.02.2014 року (а.с. 9). З огляду на
вищевикладене вважаю за можливе
поновити ОСОБА_1 пропущений строк на
апеляційне оскарження оскільки такий
пропущено нею з поважних причин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні
повністю доведена, підтверджується
матеріалами справи, зокрема протоколом
про адміністративне правопорушення
серія АБ2 № 312171 від 24.11.2013 року (а.с. 1) і
висновком щодо результатів медичного
огляду з метою виявлення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції № 11772/4264 (а.с.
3) та в апеляції не оспорюється.

Доводи апеляції про те, що позбавлення
прав водія перешкоджає ОСОБА_1
виконувати належним чином службові
обов'язки та утримувати сім'ю, оскільки
робота пов'язана з використанням
службового автомобіля спростовуються
ксерокопією трудової книжки, доданої
нею до апеляції, в якій, згідно
останнього запису, вона 21.01.2014 року
звільнена з посади менеджера з
маркетингу ТОВ «АБРИЛ» за власним
бажанням. Перебування на її утриманні
батьків-пенсіонерів жодним документом
не підтверджується, а можливість
працювати і утримувати малолітню
дитину і сім'ю не залежить від
можливості керування нею транспортним
засобом.

Відповідно до вимог ст. 33 КпАП України
при накладені стягнення суддя врахував
характер вчиненого правопорушення і
особу порушника. Підстав для зміни
постанови місцевого суду не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на
апеляційне оскарження.

Апеляцію ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Личаківського
районного суду м. Львова від 23 грудня 2013
року відносно неї без зміни.

Постанова остаточна, оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області
В. М. Гаврилов