Справа № 161/2696/14-п Провадження №33/773/103/14
Суддя в 1 інстанції: Ющук О.С.
Категорія:ч.4 ст.140 КУпАП Доповідач: Клок
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2014 р. місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду
Волинської області Клок О.М., з участю
ОСОБА_2, потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,
жителя АДРЕСА_1, працюючого начальником
ДРП №1 Луцької філії ДЕД, на постанову
Луцького міськрайонного суду від 28
березня 2014 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч.4 ст.140 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП та
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 850
гривень.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної
відповідальності за те, що він 10 лютого
2014 року порушував правила, норми та
стандарти, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, а саме, на
автомобільній дорозі М-15
(Доманово-Ковель-Чернівці-Теребляче)
166км+300,45м. не ліквідував зимову
слизкість на проїзній частині, що стало
причиною ДТП, чим порушив п.1.5 Правил
дорожнього руху та ДСТУ 3587-97 «Безпеки
дорожнього руху.Автомобільні дороги,
вулиці і залізничні переїзди. Вимоги до
експлуатаційного стану».

У поданій апеляції ОСОБА_2 вказує на те,
що під час розгляду справи, суддя в
порушення вимог ст.280 КУпАП не з'ясував
всіх обставин справи, які мають
значення для правильного її вирішення.
Стверджує, що в його діях відсутній
склад адміністративного
правопорушення, оскільки, хоча і мали
місце обставини ДТП, однак як в
протоколі та постанові суду не
зазначено, які саме правила, норми та
стандарти він порушив, відсутні і
докази причинно-наслідкового зв'язку
між його діяннями та ДТП. Також
зазначає те, що він не є суб'єктом
правопорушення. Просить скасувати
постанову як незаконну та
необґрунтовану, а справу щодо нього
закрити за відсутністю в його діях
складу правопорушення.

Перевіривши доводи скарги та матеріали
справи про адміністративне
правопорушення, заслухавши ОСОБА_2,
який апеляційну скаргу підтримав з
викладених у ній мотивів, пояснення
потерпілих, які заперечили доводи
скарги, однак ствердили, що події ДТП
відбулись о 07.15год., суддя приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Стаття 256 КУпАП передбачає, що в
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначається
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за правопорушення.

Диспозиції ч.ч. 1, 4 ст.140 КУпАП
встановлюють адміністративну
відповідальність за порушення правил,
норм і стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху
при утриманні автомобільних доріг, що
спричинили пошкодження транспортних
засобів.

З диспозиції зазначеної статті
випливає, що вона носить бланкетний
характер і передбачає
відповідальність за вчинення ряду
окремих незаконних діянь, які
врегульовані правилами, нормами і
стандартами.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
щодо ОСОБА_2 за ч.4 ст.140 КУпАП вказаних
вимог закону не дотримав в повній мірі.

Частина 4 ст.140 КУпАП носить бланкетний
характер, однак як в протоколі про
адміністративне правопорушення, так і
в постанові суду від 28 березня 2014 року,
не вказано конкретно які саме правила,
норми чи стандарти (з посиланням на
статті, пункти, тощо) порушив ОСОБА_2, а
лише зазначено порушення ДСТУ 3587-97
«Безпеки дорожнього руху.Автомобільні
дороги, вулиці і залізничні переїзди.
Вимоги до експлуатаційного стану».
Разом з тим, про що правильно і вказує
скаржник, не зазначено конкретні
порушення вказаного держстандарту.

Посилання суду першої інстанції на
порушення ОСОБА_2 п.1.5 Правил дорожнього
руху не можуть братись до уваги,
оскільки він, на думку суду, не є тим
правилом, нормою чи стандартом, що
стосується забезпечення безпеки
дорожнього руху при утриманні
автомобільних доріг.

Окрім того, залишились поза увагою суду
і доводи апелянта про те, 10 лютого 2014
року не була його робоча зміна (а.с.28), що
підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП,
апеляційний суд переглядає справу в
межах апеляційної скарги.

За таких обставин, в діях ОСОБА_2
відсутній склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140
КУпАП, а тому постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню, а
провадження у справі про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_2 закриттю на підставі п.1 ст.247
КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного
суду від 28 березня 2014 року щодо ОСОБА_2
скасувати, а провадження у справі про
адміністративне правопорушення за ч.4
ст.140 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247
КУпАП, за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області
О.М.Клок