П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к
р а ї н и

28.01.2014
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської
області в особі судді Гошовського Г.М.,
за участі захисника особи, яку
притягнуто до адміністративної
відповідальності - адвоката ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому
засіданні справу № 33/777/23/2014, в якій
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1,
не працюючий, притягнутий до
адміністративної відповідальності за
правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130
КУпАП.

Постановою судді Іршавського
районного суду від 17.12.2013 ОСОБА_2
визнаний винним у тому, що 21.10.2013
приблизно о 18 годині 50 хвилині на
автодорозі Перечин - Свалява - Липча в с.
Кушниця Іршавського району керував
скутером марки «FADA» у стані
алкогольного сп'яніння, і підданий
адміністративному стягненню у вигляді
позбавлення права керувати
транспортними засобами строком на два
роки.

В апеляції захисник ОСОБА_1 порушує
питання про скасування постанови і
закриття провадження в справі.
Зазначає, що на момент зупинки його
працівниками ДАІ ОСОБА_2 в стані
алкогольного сп'яніння вже не
перебував, оскільки випив тільки «одне
пиво» вранці, а після тестування, з
результатом якого не погодився, сам
запропонував працівникам ДАІ
доправити його на медичний огляд, однак
вони цю пропозицію проігнорували.
Твердить, що тестування на предмет
встановлення стану алкогольного
сп'яніння було проведено з порушенням
установленого порядку, оформлені
інспектором ДАІ документи містять
розбіжності, що судом першої інстанції
його пояснення з цього приводу до уваги
не прийняті, а при визначенні
адміністративного стягнення не
враховано, що ОСОБА_2 алкоголем не
зловживає, позитивно характеризується,
має сім'ю, в якій двоє малолітніх дітей,
і є її єдиним годувальником,
підробляючи водієм.

Апеляційний суд заслухав пояснення
захисника ОСОБА_1 на підтримання
апеляційних вимог, перевірив матеріали
справи, доводи апеляції і вважає, що
вона не підлягає до задоволення з таких
підстав.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху
водій не вправі керувати транспортним
засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Дані, які містяться в протоколі,
додатку до нього і поясненні ОСОБА_2,
підтверджують, що він цієї вимоги
Правил дорожнього руху не додержав.

21.10.2013 безпосередньо після
досліджуваної події ОСОБА_2 з її
приводу пояснив, що «випив одне пиво
алкогольне», не заперечив, що керував
після цього скутером і погодився з
наявністю у нього таких ознак, як запах
алкоголя, тремтіння рук, а також на
проведення його огляду за допомогою
алкотестера «Drager» s|n ARCE - 0191. У протоколі
про адміністративне правопорушення
наявні беззаперечні розписки: ОСОБА_2 -
про те, що він згоден з результатами
огляду, тобто позитивною пробою на
алкоголь, та свідків огляду - ОСОБА_3 і
ОСОБА_4, які це підтвердили (а.с.1).

У подальшому ОСОБА_2 свої показання
змінив і заявив, що «з ранку випив одне
пиво», на момент зупинення його
працівниками ДАІ вже був тверезим,
згоди на застосування алкотестера не
давав, про порядок його застосування
поінформований не був, що результат
його застосування є сумнівним і не може
бути врахований, як доказ (а.с.9).

Суд першої інстанції у відповідності
до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП належним
чином дослідив протокол про
адміністративне правопорушення,
пояснення ОСОБА_2, з'ясував обставин
справи, дав їм відповідну оцінку і
вирішив справу в точній відповідності
з законом.

Твердження про те, що тестування ОСОБА_2
на предмет встановлення стану
алкогольного сп'яніння було проведено
з порушенням установленого порядку, що
ОСОБА_2 не погодився з його результатом
і пропонував працівникам ДАІ доправити
його на медичний огляд, апеляційний суд
відкидає, як таке, що не ґрунтується на
матеріалах справи і спростовується
даними протоколу про адміністративне
правопорушення і додатку до нього
посвідченими, зокрема, власним
беззастережним підписом ОСОБА_2 (а.с. 1,2).
Враховує апеляційний суд і те, що
ОСОБА_2 мав можливість пройти медичний
огляд самостійно: перешкод для цього
йому створено не було.

Розбіжність між часом вчинення
правопорушення, зазначеним у протоколі
і часом проведення тесту, зазначеним у
додатку до протоколу, апеляційний суд
вважає наслідком помилки, допущеної
особою, яка склала протокол, через те,
що тестування передувало складанню
протоколу.

Факт споживання ОСОБА_2 21.10.2013
алкогольного напою в апеляції не
заперечується, а кількість алкоголю в
його організмі і крові, враховуючи
зовнішні ознаки алкогольного
сп'яніння, для вирішення питання про
наявність в його діях складу
правопорушення значення не має.

Отже, доводи, викладені в апеляції,
наявних у справі доказів не
спростовують, а тому не приводять
апеляційний суд до висновку, що
постанова судді є незаконною чи
необґрунтованою.

З постанови судді Іршавського
районного суду від 09.07.2013 (а.с.5) видно, що
на ОСОБА_2 було накладено
адміністративне стягнення в виді 40
годин громадських робіт за відмову від
проходження медичного огляду на
предмет установлення стану
алкогольного сп'яніння в період, коли
він керував транспортним засобом
18.06.2013. Довід апеляції про те, що ОСОБА_2
алкогольними напоями не зловживає, не
може вважатись доказом його
невинуватості в учиненні
правопорушення або обставиною, що
пом'якшує його відповідальність.

Накладене на ОСОБА_2 адміністративне
стягнення є найменшим з передбачених
санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляцію захисника ОСОБА_1 залишити без
задоволення, постанову судді
Іршавського районного суду від 17.12.2013
про накладення на ОСОБА_2
адміністративного стягнення в вигляді
позбавлення на два роки права керувати
транспортними засобами за
правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130
КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя:
Гошовський Г.М.