Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/108/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Павловська І. А.
Категорія - 41 Доповідач у суді ІІ-ї
інстанції Бондарчук Р. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2014 року суддя судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області

Бондарчук Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кіровограда
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
судді Знам'янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 15
січня 2014 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Знам’янка, Кіровоградської області,
громадянина України, який працює
керівником КП Знам'янське
спеціалізоване міське КП «Ритуал»,
проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 41 ч. 1 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
(далі КУпАП) та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 510 грн., -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 15 січня 2014 року ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 41 ч. 1 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, при
проведенні перевірки інспекцією праці
окремих питань додержання
законодавства про працю,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у Комунальному
підприємстві Знам'янське
спеціалізоване міське комунальне
підпиємство «Ритуал», керівником якого
є ОСОБА_3, встановлене порушення вимог
законодавства про працю, а саме:

- перед початком відпустки працівників
не повідомляють письмово про дату
початку відпустки. Так, наказом від 2
серпня 2013 року №23-ОС робітнику
ритуальних послуг ОСОБА_4 надано
основну щорічну відпустку з 12 серпня 2013
року по 5 вересня 2013 року. При цьому,
перед початком відпустки його не
повідомлено письмово про дату початку
відпустки не пізніш як за два тижні, що
не відповідає умовам ч. 5 ст. 79 КЗпП
України, ч.11 ст.10 Закону України «Про
відпустки».

- виплата заробітної плати працівникам
за час щорічної відпустки проводиться
з порушенням строків. Так, наказом від 2
серпня 2013 року № 23-ОС надано основну
щорічну відпустку робітнику
ритуальних послуг ОСОБА_4 з 12 серпня 2013
року по 5 вересня 2013 року. Проте,
заробітна плата за час щорічної
відпустки перерахована на його
картковий рахунок лише 12 серпня 2013
року, чим порушуються вимоги ч. 4 ст. 115
КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про
відпустки» щодо виплати заробітної
плати за час щорічної відпустки не
пізніше ніж за три дні до початку
відпустки.

- розмір заробітної плати, що
виплачується працівникам за першу
половину місяця менший оплати за
фактично відпрацьований час з
розрахунку тарифної ставки (посадового
окладу) працівника. Так, відповідно до
табелю обліку використання робочого
часу за жовтень201З року квіткарка
ОСОБА_5 за першу половину жовтня 2013
відпрацювала 88 год., її тарифна ставка
складає 11,39 грн., При цьому, заробітну
плату за першу половину жовтня 2013 року
їй виплачено у сумі 700 грн., чим
порушуються вимоги ч. 3 ст. 115 КЗпП
України, ч.3 ст. 24 Закону України Про
оплату праці» щодо розміру заробітної
плати за першу половину місяця не менше
оплати за фактично відпрацьований час
з розрахунку тарифної ставки
(посадового окладу) працівника.

- трудові книжки працівників
заповнюються однією мовою, записи
заносяться не до відповідних розділів.
Зазначеними діями порушуються вимоги
пункт 2.1 глави 2 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України від 29 липня
1993 року № 58 щодо заповнення трудових
книжок і вкладишів до них у відповідних
розділах українською і російською
мовами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати постанову судді
міськрайонного суду та закрити
провадження по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що справу розглянуто без його
участі, оскільки, коли він з'явився на
судовий розгляд, працівник суду його
повідомив, що справа розглядатися не
буде. Також зазначив, що протокол про
адміністративне правопорушення він не
підписував, його копію не отримував і
при накладенні стягнення суддею суду
першої інстанції порушено вимоги ст. 33
КУпАП.

Крім того, апелянт просить поновити
строк на апеляційне оскарження,
оскільки вважає, що він пропущений з
поважних причин.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді
у справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржена
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або
прокурором протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна скарга
подана після закінчення цього строку,
повертається апеляційним судом особі,
яка її подала, якщо вона не заявляє
клопотання про поновлення цього
строку, а також якщо у поновленні
строку відмовлено.

З матеріалів справи про
адміністративне правопорушення
вбачається, що постанову судді
Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області винесено
15.01.2014 року та у судовому засіданні
правопорушник участі не брав (а.с. 23).
Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_3
отримав 03.02.2014 року, а апеляційну скаргу
до суду першої інстанції подано 07.02.2014
року (а.с. 27).

Таким чином, строк на апеляційне
оскарження пропущений з поважних
причин, а тому підлягає поновленню.

Перевіривши матеріали справи, зваживши
та проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
постанову судді суду першої інстанції
без змін, виходячи з наступних підстав.

З протоколу про адміністративне
правопорушення вбачається, що при
проведенні перевірки інспекцією праці
окремих питань додержання
законодавства про працю,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у Комунальному
підприємстві Знам'янське
спеціалізоване міське комунальне
підпиємство «Ритуал», керівником якого
є ОСОБА_3, встановлене порушення вимог
законодавства про працю, а саме:

- перед початком відпустки працівників
не повідомляють письмово про дату
початку відпустки. Так, наказом від 2
серпня 2013 року №23-ОС робітнику
ритуальних послуг ОСОБА_4 надано
основну щорічну відпустку з 12 серпня 2013
року по 5 вересня 2013 року. При цьому,
перед початком відпустки його не
повідомлено письмово про дату початку
відпустки не пізніш як за два тижні, що
не відповідає умовам ч. 5 ст. 79 КЗпП
України, ч.11 ст.10 Закону України «Про
відпустки».

- виплата заробітної плати працівникам
за час щорічної відпустки проводиться
з порушенням строків. Так, наказом від 2
серпня 2013 року № 23-ОС надано основну
щорічну відпустку робітнику
ритуальних послуг ОСОБА_4 з 12 серпня 2013
року по 5 вересня 2013 року. Проте,
заробітна плата за час щорічної
відпустки перерахована на його
картковий рахунок лише 12 серпня 2013
року, чим порушуються вимоги ч. 4 ст. 115
КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про
відпустки» щодо виплати заробітної
плати за час щорічної відпустки не
пізніше ніж за три дні до початку
відпустки.

- розмір заробітної плати, що
виплачується працівникам за першу
половину місяця менший оплати за
фактично відпрацьований час з
розрахунку тарифної ставки (посадового
окладу) працівника. Так, відповідно до
табелю обліку використання робочого
часу за жовтень201З року квіткарка
ОСОБА_5 за першу половину жовтня 2013
відпрацювала 88 год., її тарифна ставка
складає 11,39 грн., При цьому, заробітну
плату за першу половину жовтня 2013 року
їй виплачено у сумі 700 грн., чим
порушуються вимоги ч. 3 ст. 115 КЗпП
України, ч.3 ст. 24 Закону України Про
оплату праці» щодо розміру заробітної
плати за першу половину місяця не менше
оплати за фактично відпрацьований час
з розрахунку тарифної ставки
(посадового окладу) працівника.

- трудові книжки працівників
заповнюються однією мовою, записи
заносяться не до відповідних розділів.
Зазначеними діями порушуються вимоги
пункт 2.1 глави 2 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України від 29 липня
1993 року № 58 щодо заповнення трудових
книжок і вкладишів до них у відповідних
розділах українською і російською
мовами.

Крім вказаного протоколу, вина ОСОБА_3 у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП
підтверджується також актом перевірки
додержання суб'єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнобов'язкове державне соціальне
страхування № 11-03-025/1066 від 07.11.2013 року;
статутом КПЗ нам'янське спеціалізоване
міське КП «Ритуал»; наказом про надання
чергової відпустки ОСОБА_4,
нарахуванням відпустки; копією
трудової книжки ОСОБА_6; табелем обліку
використання робочого часу; штатним
розписом; видатковим касовим ордером.

Таким чином, суддею суду першої
інстанції обґрунтовано зроблено
висновок про наявність у діях ОСОБА_3
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1
КУпАП і у апеляційного суду сумнівів не
викликає.

Доводи апеляційної скарги про те, що
протокол про адміністративне
правопорушення він не підписував і
його копію не отримував є
безпідставними, так як протокол про
адміністративне правопорушення
містить пояснення ОСОБА_3, згідно яких
він вину визнав і копію протоколу
отримав, про що поставив свій підпис
(а.с. 3). Крім цього, до апеляційної
скарги порушником надано копію
протоколу про адміністративне
правопорушення (а.с. 33).

Аргументи апелянта про те, що коли він
з'явився на судовий розгляд, працівник
суду його повідомив, що справа
розглядатися не буде - жодними доказами
не підтверджені, а тому апеляційній суд
вважає такі аргументи скаржника, що
надані з метою ухилення від
адміністративної відповідальності.

При призначенні стягнення, суддя
міськрайонного суду врахував характер
і ступінь тяжкості скоєного, обставини,
що пом'якшують відповідальність і
відсутність обтяжуючих
відповідальність обставин, особу
правопорушника і на думку апеляційного
суду, обґрунтовано визначив
правопорушнику стягнення у виді штрафу
в розмірі 510 грн.

Отже, доводи в цій частині апеляційної
скарги є необґрунтованими.

Таким чином, постанова судді
міськрайонного суду є законною та
обґрунтованою, інших обставин, які б
слугували підставами для її
скасування, в апеляційній скарзі не
наведено, а тому вона підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне
оскарження постанови судді
Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 15 січня 2014
року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову судді
Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 15 січня 2014
року, якою ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 510
грн. - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Р.А. Бондарчук