Справа № 739/260/14-п
Провадження № 3/739/121/14
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2014 р.

м.
Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі: секретаря - Лукаш Н.Я.,

особи, яка притягується до
відповідальності - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні зали суду в м.
Новгороді-Сіверському Чернігівської
області адміністративну справу, що
надійшла з Новгород-Сіверського РВ
УМВС України в Чернігівській області
відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки,
громадянки України, проживаючої за
адресою: АДРЕСА_1 не працюючої, на
утриманні перебуває неповнолітня
особа, раніше до адміністративної
відповідальності не притягувалася,

про вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною четвертою статті 184 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення серії
ЧН №426813 від 13 лютого 2014 року ОСОБА_1, 27
грудня 2013 року неналежно виконувала
свої батьківські обов'язки, внаслідок
чого її син ОСОБА_2, 2006 року народження,
не досягши віку кримінальної
відповідальності вчинив кримінальне
правопорушення, передбачене статтею 125
Кримінального кодексу України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї
вини у вчиненні зазначеного
правопорушення не визнала та пояснила,
що її син умисно ніяких тілесних
ушкоджень малолітньому ОСОБА_3 не
заподіював, а лише під час перебування
в навчальному закладі у ході гри
наздоганяючи останнього смикнув його
за рукавицю, в результаті чого ОСОБА_3
впав та вдарився обличчям, отримавши
виявлені у нього тілесні ушкодження.

Відповідно до протоколу допиту
малолітнього потерпілого ОСОБА_3, копія
якого міститься в матеріалах справи,
останній дав показання про те, що 27
грудня 2013 року о 12 год. 30 хв., коли він
грався у дворі школи за ним почав
гнатися його знайомий ОСОБА_2, який
наздогнав його, схопив за рукавицю та
потягнув, у результаті чого він впав і
вдарився обличчям об лід.

Відповідно до протоколу допиту
малолітнього свідка ОСОБА_2, копія
якого міститься в матеріалах справи,
останній дав показання про те, що 27
грудня 2013 року біля 12 год. 00 хв.
перебуваючи на шкільному подвір'ї він
біг за своїм знайомим ОСОБА_3, який
перед цим зачепив його, а наздогнавши
схопив його за рукавицю, що висіла з
рукава куртки останнього. Далі ОСОБА_3
спробував вирватися, але послизнувся
та впав.

Відповідно до протоколу допиту
малолітнього свідка ОСОБА_4, копія
якого міститься в матеріалах справи,
остання дала показання про те, що
бачила, як 27 грудня 2013 року на подвір'ї
школи ОСОБА_3 втікав від ОСОБА_2, який
наздоганяв його, а наздогнавши схопив
ОСОБА_3 за рукавицю, після чого той впав
та вдарився обличчям об поверхню землі.

Відповідно до протоколу допиту
малолітнього свідка ОСОБА_5, копія
якого міститься в матеріалах справи,
остання дала показання про те, що 27
грудня 2013 року на шкільному подвір'ї
вона бачила, як ОСОБА_2 біг за ОСОБА_3, а
наздогнавши останнього схопив його за
рукавицю, що висіла на рукаві куртки,
після чого ОСОБА_3 впав та вдарився об
поверхню землі.

Згідно висновку експерта №135 від 30
грудня 2013 року, копія якого міститься в
матеріалах справи, у малолітнього
ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження у
вигляді: набряку перенісся та верхньої
губи, синця з садном на переніссі, синця
біля правого кута роту. Дані тілесні
ушкодження спричинені дією твердого
тупого предмету і відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень та
могли утворитися в результаті падіння
на площину обличчям вперед.

Вирішуючи питання про наявність в діях
ОСОБА_1 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною четвертою статті 184 КУпАП
України суд виходить з того, що
диспозицією даної статті передбачено
відповідальність батьків за вчинення
їхніми дітьми, які не досягли віку
кримінальної відповідальності, діяння,
що містить ознаки злочину.

Зі змісту протоколу про вчинення
адміністративного правопорушення,
складеного відносно ОСОБА_1 вбачається,
що її дитина вчинила по відношенню до
малолітнього ОСОБА_3 злочин,
передбачений статтею 125 КК України, а
саме заподіяла умисне легке тілесне
ушкодження.

Водночас, з показань допитаних в рамках
кримінального провадження малолітніх
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
вбачається, що тілесні ушкодження
ОСОБА_3 отримав в результаті падіння
намагаючись вирватися, оскільки його
тримав за рукавицю ОСОБА_2, а не в
результаті завдання ударів останнім.
Це в свою чергу свідчить про
відсутність умислу в діях ОСОБА_2 на
заподіяння легких тілесних ушкоджень,
виявлених у ОСОБА_3 та може вказувати
лише на необережне заподіяння цих
тілесних ушкоджень.

Аналіз диспозицій статей
Кримінального кодексу України
свідчить про відсутність такого
злочину, як заподіяння необережного
легкого тілесного ушкодження.
Відповідно в діях ОСОБА_2 відсутні
ознаки як склад злочину, передбаченого
будь-якою з частин статті 125 КК України,
так і будь-якого іншого злочину,
передбаченого Особливою частиною КК
України, що виключає саму подію
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною четвертою
статті 184 КУпАП.

За таких обставин, дане провадження
відносно ОСОБА_1 необхідно закрити на
підставі пункту 1 частини першої статті
247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною четвертою
статті 184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 51, 184, 221, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене частиною четвертою статті
184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити за
відсутністю події вказаного
правопорушення.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. Постанова може бути оскаржена
шляхом подання апеляційної скарги
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим чи його представником або
прокурором протягом десяти днів з дня
її винесення до Апеляційного суду
Чернігівської області через
Новгород-Сіверський районний суд
Чернігівської області.

Суддя
В.В. Чепурко