Справа № 369/1320/14-п Головуючий у І
інстанції Лисенко Владислав
ВікторовичПровадження № 33/780/308/14
Доповідач у 2 інстанції
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 квітня 2014 року
м. Київ

Суддя Апеляційного суду
Київської області Гайдай Р.М.,

розглянувши апеляційну скаргу
правопорушника ОСОБА_1 на постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 26 лютого 2014
року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Москва, Російської Федерації,
громадянина України, проживаючого в
АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_1, -

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і
накладено адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 2
роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 36 грн. 54 коп. на користь держави,
-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 притягнутий до
адміністративної відповідальності за
те, що 12.01.2014 року о 23 годині 15 хвилин в м.
Києві по вул. Червоноармійська керував
автомобілем марки «LEXUS» д.н.з. НОМЕР_2 з
явними ознаками наркотичного
сп'яніння, а саме: порушення мови,
координації рухів, відсутність реакції
зіниць очей на світло, виражене
тремтіння пальців рук, від проходження
медичного огляду для визначення стану
наркотичного сп'яніння у встановленому
законом порядку відмовився у
присутності свідків, чим порушив п. 2.5
ПДР України, за що передбачена
відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
постанову суду змінити в частині
накладення стягнення та застосувати до
нього менш суворе адміністративне
стягнення, а саме штраф. Апеляційну
скаргу обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції не повідомив його про місце і
час розгляду справи, що позбавило його
можливості надати пояснення по справі
та всупереч вимогам ч.1 ст. 285 КУпАП
України копія постанови не була
направлена апелянту, крім того суд не
врахував всіх обставин справи, а саме
того що він позитивно
характеризується, працює водієм ТОВ
«Правовий лексикон» та його робота
пов'язана безпосередньо з керуванням
та обслуговуванням транспортних
засобів, на його утриманні знаходиться
мати, яка за станом здоров'я не працює
та батько, а тому позбавлення права
керування ОСОБА_1 призведе до втрати
роботи та поставить у скрутне
матеріальне становище його та членів
його сім'ї.

Заслухавши ОСОБА_1, котрий підтримав
апеляційну скаргу і просить не
позбавляти його права керування
транспортним засобом, вивчивши
матеріали справи, приходжу до
переконання, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Винність ОСОБА_1 у керуванні
транспортним засобом у стані
наркотичного сп'яніння
підтверджується матеріалами справи та
не оспорюється в апеляційній скарзі.

Разом з тим доводи апелянта про те, що
справа розглянута без належного
повідомлення ОСОБА_1 про дату і час
розгляду справи, в порушення вимог ст.
268 КУпАП, заслуговують на увагу,
оскільки в матеріалах справи відсутні
дані про виклик ОСОБА_1 до суду.

В судовому засіданні при апеляційному
розгляді ОСОБА_1 пояснив, що наркотичні
засоби він не вживав 12.01.2014 року і
взагалі не вживає, в той день коли його
зупинили працівники міліції він
вимушений був підписати протокол,
оскільки через 2 години відправлявся
потяг і він повинен був їхати у
відрядження. Просить не позбавляти
його права керувати транспортними
засобами, оскільки це його єдине
джерело заробітку. Окрім того на його
утриманні перебуває мама, яка зараз
немає роботи.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа правопорушника, ступінь його
вини, майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи,
суддя, при обранні стягнення не в
повній мірі врахував вимоги ст. 33 КУпАП
та наклав надто суворе стягнення на
ОСОБА_1, оскільки він вину визнав, щиро
розкаявся, позитивно характеризується
за місцем роботи та служби, даних про
притягнення раніше його до
адміністративної відповідальності в
матеріалах справи немає, працює водієм
і інших доходів немає.

За таких обставин, вважаю, що накладене
на ОСОБА_1 стягнення не відповідає меті
адміністративного стягнення,
визначеній у ст. 23 КУпАП, а тому його
необхідно пом'якшити у межах санкції ч.
1 ст. 130 КУпАП

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 КУпАП України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 26
лютого 2014 року щодо ОСОБА_1 - змінити,
наклавши на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 350
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян тобто 5950 грн.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя