Справа № 224/4696/13-п
П О С Т А Н О В А

18 березня 2014 року
м. Дебальцеве

Суддя Дебальцевського міського суду
Донецької області Крилова Ю.П., при
секретарі Радченко Н.А., за участі
прокурорів Дикого А.В., Кіріяка І.М.,
Мазепи О. П., захисника ОСОБА_1,

розглянувши матеріали справи, які
надійшли від Дебальцевського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері

про вчинення адміністративного
корупційного правопорушення стосовно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м.
Сніжному Донецької області,
громадянина України, одруженого,
працює пожежним 57-ї підпорядкованої
державної пожежної частини
Сніжнянського міського відділу
Головного управління МНС України в
Донецькій області, звання молодшого
сержанта служби цивільного захисту,
раніше до адміністративної
відповідальності не притягувався,
мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 172-4 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

17.02.2014 року до суду надійшов протокол
про вчинення адміністративного
корупційного правопорушення стосовно
ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП,відповідно до
якого ОСОБА_2 з 2011 року займає посаду
молодшого сержанта служби цивільного
захисту,пожежний 57-ї підпорядкованої
державної пожежної частини
Сніжнянського міського відділу
Головного управління МНС України в
Донецькій області. Згідно з відомістю,
ОСОБА_2.03.05.2013 року був ознайомлений із
Законом України «Про засади
запобігання і протидії корупції», про
що свідчить його підпис.

Таким чином, ОСОБА_2 як особа складу
органів та підрозділі цивільного
захисту відноситься до осіб, вказаних у
п.п. «д» п.1 ч. 1 ст. 4 зазначеного
закону,що несуть відповідальність за
корупційні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про засади
запобігання і протидії корупції»,
особам, зазначеним у п.1ч.1 ст. 4 цього
Закону ,забороняється займатися іншою
оплачуваною або підприємницькою
діяльністю (крім викладацької,наукової
і творчої діяльності,медичної
практики, інструкторської та
суддівської практики із спорту), якщо
інше не передбачено Конституцією або
законами України.

ОСОБА_2 в порушення вимог ч. 1 ст. 7 ЗУ
«Про засади запобігання і протидії
корупції», 28.08.2013року в м. Дебальцевому
був зупинений інспекторами ВДАІ
Дебальцівського МВ та співробітниками
Управління Укртрансінспекції в
Донецькій області при здійсненні
перевезення пасажирів на таксі, а саме
ОСОБА_3, про що було складено акт
перевірки виявлення порушених вимог ЗУ
«Про автомобільний транспорт». Таким
чином, ОСОБА_2 займався іншою
оплачуваною діяльністю,а саме надав
платні послуги з перевезення пасажирів
легковим автомобільним транспортом
таксі «Альянс» в м. Сніжне Донецької
області.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП не визнав
та пояснив, що він працює пожежним 57-ї
підпорядкованої державної пожежної
частини Сніжнянського міського
відділу Головного управління МНС
України в Донецькій області, звання
молодшого сержанта служби цивільного
захисту. Його батько ОСОБА_4 до серпня
2013 року здійснював перевезення
пасажирів на своєму автомобілі як
таксист. 28.08.2013 року батько попросив
його здійснити замість нього поїздку в
м. Дебальцеве з пасажиром, так як він
отримав замовлення,а сам себе погано
почував. Він погодився. Біля готелю
«Кураж» в м.Сніжному до нього в
автомобіль сів молодий чоловік, якому
треба було їхати в м.Дебальцеве.
Автомобіль і ліцензія на перевезення
пасажирів були оформлені на батька.
Пасажир його повідомив,що вартість
поїздки в м.Дебальцеве складає 300
гривень і це пасажиру повідомила
диспетчер інформаційної
диспетчерської служби «Альянс», через
яку він замовляв таксі. На в*їзді в
м.Дебальцеве їх зупинили працівники
ДАІ,працівники прокуратури,склали
протокол. Раніше він послуг таксі
нікому не надавав, цей випадок був
одиничним і тільки через погане
самопочуття батька. На гроші,отримані
від пасажира він мав намір заправити
автомобіль батька бензином, і не мав
наміру їх привласнити. Замовлення на
цю поїздку отримав його батько від
диспетчера таксі, він особисто з
диспетчером на спілкувався, замовлень
не отримував.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3
пояснив, що влітку 2013 року він гостював
у своїх друзів в м. Сніжному. 28.08.2013 року
йому треба було приїхати в
м.Дебальцеве. Він викликав таксі
телефоном. Приїхало таксі ВАЗ-21099
синього кольору,за кермом був водій
ОСОБА_2, який присутній в судовому
засіданні. Перед поїздкою водій зняв
розпізнавальні «шашечки» таксі. Водій
привіз його в м.Дебальцеве,але на в*їзді
в місто їх зупинили працівники ДАІ, які
на водія стали складати протокол. Він
заплатив водію 100 гривень за поїздку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5
пояснила, що працює диспетчером таксі
«Альянс» м.Сніжного і зареєстрована як
приватний підприємець. 28.08.2013 року вона
знаходилася на робочому місці. Отримує
вона замовлення телефоном, після чого
вона рацією передає замовлення
таксисту. В день може працювати 15-20
автомобілів і вона не з*ясовує, кому
саме з таксистів вона передає
замовлення, для неї головне, що його
таксист прийняв. Вона пам*ятає,що того
дня їй надійшло на робочий телефон
замовлення на поїздку в м.Дебальцеве.
Вона прийняла замовлення і за чергою
передала його позивному « 58»,під яким 4
роки працював таксист ОСОБА_4.
Останнього вона знає особисто,він
приходить в диспетчерську службу зі
звітами, за 4 роки він свій позивний не
змінював. Потім прийшов працівник
міліції, повідомив,що поїздку в
м.Дебальцеве здійснив не ОСОБА_4, а його
син. Від неї відібрали пояснення, це
відбувалося під час її роботи, вона їх
не читала, бо не мала часу,тому
підписала, не знаючи їхнього змісту.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4
пояснив,що він є батьком ОСОБА_2 Він до
серпня 2013 року працював таксистом в
м.Сніжне і мав ліцензію на здійснення
перевезень пасажирів на своєму
автомобілі. 28.08.2013 року він працював з 6
години ранку і здійснив 3-4 поїздки.
Приблизно о 10 годині, він від
диспетчера таксі «Альянс»
ОСОБА_5,прізвища якої він не знає,
отримав замовлення на поїздку в
м.Дебальцеве. Він погано себе почував,у
нього розболілася голова, тому він
попросив свого сина ОСОБА_2 здійснити
поїздку в м. Дебальцеве з пасажиром
замість нього,при цьому попросив його
за гроші,які він отримає від пасажира,
заправити автомобіль бензином. Син
погодився,тому він передав сину свій
автомобіль. Через деякий час син йому
зателефонував і повідомив,що його
затримали в м.Дебальцевому
правоохоронні органи. До цього він
ніколи не просив сина підміняти його як
таксиста,він завжди працював сам.

В судовому засіданні було встановлено,
що на 28.08.2013 року ОСОБА_2 працював і в цей
час продовжує працювати пожежним 57-ї
підпорядкованої державної пожежної
частини Сніжнянського міського
відділу Головного управління МНС
України в Донецькій області, має
спеціальне звання молодшого сержанта
служби цивільного захисту, що
підтверджується контрактом № 2417/11,
витягами з наказів ( а.с. 9-13), тобто
відноситься до осіб начальницького
складу органів та підрозділів
цивільного захисту і є суб*єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення в контексті ст.4 «Про
засади запобігання і протидії
корупції».

В судовому засіданні було встановлено,
що 28.08.2013 року ОСОБА_2 здійснив
перевезення пасажира ОСОБА_3 з м.Сніжне
до м.Дебальцеве автомобілем ВАЗ-210994,
державний номер НОМЕР_1.

Ліцензія серії НОМЕР_2 на надання
послуг з перевезення пасажирів та їх
багажу на таксі,внутрішні перевезення
пасажирів та їх багажу на таксі,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу на автомобіль
ВАЗ-210994,державний номер НОМЕР_1
оформлені на ОСОБА_4, тобто на батька
ОСОБА_2 ( а.с. 30-31, 61).

Суд вважає переконливими доводи
ОСОБА_2 про те,що перевезення пасажира
28.08.2013 року він здійснив тільки один
раз, на прохання батька, у зв*язку з
поганим самопочуттям останнього, крім
того не мав умислу на отримання оплати
проїзду від пасажира для себе
особисто,так як вони підтверджуються
показаннями свідка ОСОБА_6, даними в
судовому засіданні про те,що на
позивним « 58»,на який вона передала
замовлення на поїздку в м.Дебальцеве,
працював протягом 4 років тільки
ОСОБА_4, якого вона знає особисто в
обличчя.

Крім того доводи ОСОБА_2 про одиничний
характер здійснення перевезення ним
пасажира підтверджуються показаннями
свідка ОСОБА_4, батька ОСОБА_2, даними в
судовому засіданні про те, що його син
здійснив один раз перевезення пасажира
з м.Дебальцевого до м.Сніжного 28.08.2013
року за його проханням, так як він став
погано себе почувати, у нього боліла
голова. Хоча зранку він працював і
здійснив декілька поїздок як таксист.
До цього він ніколи не залучав сина до
перевезення пасажирів автомобілем. Він
працював через
інформаційно-диспетчерську службу
«Альянс» м.Сніжного, і отримував
замовлення на поїздки саме від
диспетчерів цієї служби. В той
день,28.08.2013 року він особисто отримав
замовлення на поїздку в м.Дебальцеве по
рації від диспетчера таксі і потім
попросив сина здійснити цю поїздку.

Вищезазначені доводи ОСОБА_2 також
підтверджуються тим фактом,що у нього
не були оформлені дозвільні документи
на здійснення перевезень пасажирів, а
відповідні документи були оформлені на
його батька ОСОБА_4

Це підтверджує акт проведення
перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом від 28.08.2013 року,складеним
працівниками відділу державного
контролю та нагляду за безпекою на
наземному транспорті Управління УТІ в
Донецькій області, під час перевірки
вм.Дебальцеве, вул..Лєсная,21, о 12 годині,
автомобіля ВАЗ-210994,державний номер
НОМЕР_1, водієм ОСОБА_2 під час надання
послуг з перевезення пасажирів у водія
транспортного засобу відсутня
ліцензійна картка на транспортний
засіб. В графі «пояснення» даного акту
зазначено «С актом ознакомлен, все
документі находяться у моего отца
ОСОБА_4» ( а. с. 33).

Суд не бере до уваги письмове пояснення
ОСОБА_5 від 29.08.2013 року (а.с. 35) про те, що
28.08.2013 року вона по рації передала
замовлення на поїздку в м.Дебальцеве
саме ОСОБА_2, так як вони
спростовуються її показанням, даним в
судовому засіданні про те,що вона
передає замовлення таксистам по
рації,а не особисто,а тому достовірно
не знає, хто саме прийняв замовлення,а
також про те,що під позивним « 58», якому
вона передала вищезазначене
замовлення, працював тільки ОСОБА_4,
якого вона знала особисто; а також
показаннями ОСОБА_2 даними в судовому
засіданні про те,що йому про
необхідність поїздки в м. Дебальцеве
сказав саме батько; показаннями свідка
ОСОБА_4 даними в судовому засіданні про
те,що він особисто отримав замовлення
по рації,після чого попросив сина
здійснити поїздку в м.Дебальцеве.

Крім того,в судовому засіданні ОСОБА_5
пояснила, що пояснення 29.08.2013року у неї
відбирав працівник міліції під час її
напруженої роботи. Саме від нього вона
дізналася про те,що замість ОСОБА_4
пасажира повіз його син.

Суд не бере до уваги роздруківку
замовлень таксі (а.с. 36-42) і довідку (
а.с43),так як вони не відповідають
вимогам офіційного документу, а саме не
мають відповідних відбитків печаток,
штампів
підприємства,установи,організації.

Згідно з довідкою ( а. с. 72) в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців відсутні
відомості про
Інформаційно-диспетчерську службу
«Альянс».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про засади
запобігання і протидії корупції»
корупційним правопорушенням є умисне
діяння, що містить ознаки
корупції,вчинене особою,зазначеною у
ч.1 ст. 4 цього Закону, за яке законом
установлено кримінальну,
адміністративну,цивільно-правову та
дисциплінарну відповідальність.

Статтею 7 ЗУ «Про засади запобігання і
протидії корупції» встановлені
обмеження, спрямовані на запобігання
та протидію корупції, зокрема заборона
займатися іншою оплачуваною (крім
викладацької, наукової та творчої
діяльності, медичної практики,
інструкторської та суддівської
практики із спорту), або
підприємницькою діяльністю, якщо інше
не передбачено Конституцією або
законами України, а ч.1 ст. 172-4 КУпАП
передбачає відповідальність за
порушення особою зазначених обмежень.

У законі не надано визначення поняття
«інша оплачувана діяльність».

Але в ст. 42 Господарського кодексу
України є визначення такого поняття як
підприємництво -це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Отже, інша оплачувана діяльність в
контексті статті 7 ЗУ «Про засади
запобігання і протидії корупції» - це
діяльність, яка за своїм змістом не
містить всіх ознак підприємництва, але
передбачає виконання особою певної
роботи на користь інших осіб, в тому
числі шляхом вироблення продукції,
наданні послуг чи виконання робіт, за
винагороду.

Тому приходжу до переконання, що
однією із основних ознак діяльності, в
тому числі і оплачуваної, є
систематичність, в той час коли в
судовому засіданні було встановлено
тільки один факт здійснення ОСОБА_2
оплатного перевезення пасажира на
автомобілі, а доказів того, що останній
на постійній основі або систематично
здійснював перевезення пасажирів на
таксі, в матеріалах справи немає.

За таких обставин, у діях ОСОБА_2 не
вбачається складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-4 КУпАП.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП суддя,
-

П О С Т А Н О В И Л А:

Справу про адміністративне
правопорушення стосовно ОСОБА_2
закрити за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-4 КУпАП.

Суддя
Ю. П. Крилова