інстанції Стебліна А.В. Провадження №
33/795/43/2014 Категорія - ст.130 ч.2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних
справах апеляційного суду
Чернігівської області Трейтяк О.П.,

з участю особи, яка притягнута до
адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 26 грудня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Чернігова,
громадянин України, мешканець АДРЕСА_1,
не працюючий,

притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст.130 ч. 2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення (далі КУпАП) та на нього
накладено стягнення у вигляді
позбавлення права керування всіма
видами транспортних засобів на строк 2
роки без оплатного вилучення
транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 34 грн. 41 коп.

Як встановив суд, 04 грудня 2013 року о 16
годині 10 хвилин ОСОБА_1 в с. Новоселівка,
Чернігівського району, Чернігівської
області, біля авто кооператору №16,
керував автомобілем № ВАЗ-2107»,
державний номерний знак НОМЕР_1 в стані
алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9
«А» Правил дорожнього руху України,
тобто скоїв адміністративне
правопорушення, передбачене ст.130 ч.2
Кодексу України про адміністративне
правопорушення.

17 квітня 2013 року ОСОБА_1 притягувався до
адміністративної відповідальності
Деснянським районним судом м.
Чернігова за ст. 130 ч.1 Кодексу України
про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить постанову суду скасувати та
закрити провадження по справі за
відсутності в його діях складу
адміністративного правопорушення.
Зазначає, 04 грудня 2013 року він став
учасником дорожньо-транспортної
пригоди за участі іншого автомобіля,
залишивши автомобіль на станції
технічного обслуговування,
повертаючись додому зустрів
співробітників МВС України, які в
примусовому порядку посадили його до
службового автотранспорту та
відправили на медичний огляд на
предмет сп'яніння. Вказав, що згідно п.
2.9 Наказу МВС України та МОЗ України від
09.09.09 року «Про затвердження Інструкції
про виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції» уповноважена особа
Державтоінспекції МВС забезпечує
доставку цих осіб до найближчого
закладу охорони здоров'я не пізніше ніж
протягом двох годин з моменту
виявлення підстав для його проведення,
його було оглянуто по сплину 5 годин.
Звертає увагу на те, що він має лише
тимчасовий заробіток, працюючи водієм
таксі, тому стягнення у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами позбавляє його
та його сім'ю всіх джерел існування.

Також ОСОБА_1 просить поновити строк на
оскарження постанови судді, так як
вважає, що він пропущений з поважних
причин. Мотивує тим, що про розгляд
справи він не був повідомлений
належним чином та під час розгляду
справи мав погане самопочуття, тому про
існування даної постанови він дізнався
лише 08 лютого 2014 року.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1,
дослідивши матеріали адміністративної
справи та доводи вказаної апеляційної
скарги, вважаю необхідним відмовити
ОСОБА_1 в поновленні строку на
апеляційне оскарження і повернути йому
апеляційну скаргу, оскільки він без
поважних причин пропустив
передбачений ст. 294 КУпАП строк на
оскарження вище вказаної постанови
суду.

Відповідно до ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, на
постанову судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути подана апеляційна скарга протягом
десяти днів з дня винесення постанови.

Іншого строку на оскарження постанови
по справі про адміністративне
правопорушення Кодекс України про
адміністративні правопорушення не
передбачає.

Починаючи з 26 грудня 2013 року, тобто з
дня винесення постанови Деснянського
районного суду м. Чернігова, на час
подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 10
лютого 2014 року минув встановлений
законом 10-ти денний строк на апеляційне
оскарження.

В поданій апеляційній скарзі ставиться
питання про поновлення строку на
апеляційне оскарження, оскільки
оскаржити постанову суду в строк,
передбачений ст. 294 КУпАП, не виявилось
можливим.

Проте, на думку суду, вказані доводи не
заслуговують на увагу.

Незважаючи на твердження особи про те,
що він не був належним чином сповіщений
про час та місце розгляду справи,
апеляційний суд вважає, що судом першої
інстанції в повному обсязі виконані
вимоги ст. 268 КУпАП. Дослідження
матеріалів справи показало, що ОСОБА_1
завчасно та належним чином листом зі
зворотнім повідомленням сповіщався
судом за вказаною в протоколі про
адміністративне правопорушення
адресою про час та місце розгляду
справи. Але як свідчить відмітка
поштового відділення, ОСОБА_1 згідно
поштового повідомлення від 25.12.2013 р. за
рекомендованим листом (повідомленням
суду) двічі не з'явився, тому
рекомендований лист разом зі зворотнім
повідомленням повернутий суду за
закінченням терміну зберігання (а.с.14),
що свідчить про ухилення ОСОБА_1 від
отримання повідомлення про час і місце
розгляду справи про адміністративне
правопорушення.

Крім того, жодних заяв та клопотань
про відкладення розгляду справи від
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, до
суду не надійшло. З урахуванням того, що
відповідно до вимог ст. 268 КУпАП,
обов'язкова присутність особи при
розгляді даної категорії справ не
передбачена, суд першої інстанції
цілком обґрунтовано прийшов до
висновку про можливість розгляду
вказаної справи за відсутності ОСОБА_1
за наявності по справі письмових
доказів.

Отже, посилання скаржника в
апеляційній скарзі на невиконання
судом вимог закону, незабезпечення
права бути присутнім в судовому
засіданні та надавати пояснення, є
безпідставними.

Копія постанови суду 27 грудня 2013 року
була направлена ОСОБА_1 за адресою
АДРЕСА_1 рекомендованим листом, але за
отриманням даного листа ОСОБА_1 двічі
не з'являвся, тому рекомендований лист
разом зі зворотнім повідомленням
повернутий суду за закінченням терміну
зберігання (а.с.19). 09 січня 2014 року копія
постанови суду про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч.2 ст.130 КУпАП була направлена для
виконання в Чернігівське ВДАІ при УМВС
України в Чернігівській області.

Доводи ОСОБА_1 про те, що про існування
постанови він дізнався лише 08 лютого 2014
року спростовується матеріалами
справи, з яких вбачається, що заяву про
видачу копії постанови суду ОСОБА_1
написав і подав до суду 21 січня 2014 року,
а копію постанови отримав 31 січня 2014
року ( а.с.22).

Крім того, посилання ОСОБА_1, на те, що
він мав погане самопочуття не
підтверджуються матеріалами справи.
Більш того, в судовому засіданні
апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що
того дня 26 грудня 2013 року він був
присутній в Деснянському районному
суді м. Чернігова при розгляді іншого
протоколу про адміністративне
правопорушення за ст.124 КУпАП. Тобто
доводи про погане самопочуття під час
розгляду справи є надуманими.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не надав суду
доказів, підтверджуючих пропущення
строку на оскарження судового рішення
з поважних причин, суд приходить до
висновку, що в задоволенні клопотання
про поновлення строку на апеляційне
оскарження постанови суду йому
необхідно відмовити.

За таких обставин, апеляційна скарга
ОСОБА_1 як така, що подана з пропуском
процесуального строку на оскарження
постанови суду, підлягає поверненню
особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 Кодексу України про адміністративні
правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку
на оскарження постанови Деснянського
районного суду м. Чернігова від 26
грудня 2013 року відносно ОСОБА_1 за ст.130
ч.2 Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 26 грудня 2013 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
повернути ОСОБА_1

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Трейтяк