Справа № 751/9094/13-п Головуючий у 1
інстанції Подалюка О. Ф. Провадження №
33/795/75/2014 Категорія - 1 ст. 483 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2014 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
в складі:

судді апеляційного суду - Григор'євої
В.Ф.,

з участю прокурора - Кириченка А.В.

з участю - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 24 лютого 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою провадження по справі
відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
Республіки Білорусь, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1,

- про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 483 МК України закрито у зв'язку з
закінченням на момент розгляду справи
про адміністративне правопорушення
строків, передбачених ст. 38 КУпАП та ст.
467 МК України.

Як встановив суд першої інстанції, 10
липня 2013 року о 13 год. 50 хв. в зону
митного контролю митного поста
„Грем'яч" прибув легковий автомобіль
CHRYSLER NEON, реєстраційний знак: НОМЕР_1,
який слідував з Литви до Росії, під
керуванням гр. Республіки Білорусь
ОСОБА_1. Для митного оформлення гр.
ОСОБА_1 надав свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2 та Договір
безоплатного користування автомобілем
(Доручення), видане 08 липня 2013 року,
згідно реєстру за № DB-301482 нотаріусом
14-го нотаріального бюро м. Вільнюс
(Литва) ОСОБА_3 (ОСОБА_3) на його ім'я на
право використання та керування
автомобілем.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій
просить змінити дану постанову в
частині стягнення з нього на користь
Чернігівської митниці 27 860, 73 грн.
витрат на зберігання транспортного
засобу. Вказує, що суд першої інстанції
в своїй постанові, звільнивши його від
адміністративної відповідальності, не
мотивував правомірність стягнення
грошової суми витрат на зберігання
товару. Як наслідок, судом порушено
вимоги статей 245 КУпАП, відповідно до
якої завданням провадження у справах
про адміністративне правопорушення є
вирішення справи в точній
відповідності з законом, в зв'язку з чим
суд дійшов помилкового висновку про
необхідність застосування заходу до
особи, звільненої від адміністративної
відповідальності. Вважає, що
неправильне застосування судом
матеріального і процесуального закону
призвело до ухвалення постанови, яка
частково не відповідає вимогам
законності та обґрунтованості, а отже в
силу верховенства права підлягає
зміні.

Заслухавши доповідача по справі,
пояснення ОСОБА_1, який підтримав
подану ним апеляційну скаргу та просив
її задовольнити з викладених в ній
підстав та змінити постанову районного
суду в частині стягнення на користь
Чернігівської митниці 27 860,73 грн. витрат
на зберігання транспортного засобу,
прокурора, який не заперечував проти
апеляційної скарги та просив її
задовольнити, а постанову районного
суду змінити, виключивши обставину, на
яку вказує ОСОБА_1, а також повернути
останньому свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, переглянувши
матеріали справи, дослідивши доводи,
викладені у апеляційній скарзі, вважаю,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи та
вирішення її в точній відповідності із
законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд, при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення, крім іншого,
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд,
розглядаючи адміністративну справу,
не в повній мірі виконав всі вимоги
закону щодо повного, всебічного
дослідження обставин справи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні
апеляційного суду пояснив, що
підтверджує обставини вчинення ним
адміністративного правопорушення.
Проте, судом першої інстанції прийнято
рішення, яким він звільнений від
адміністративної відповідальності, а
тому він повинен бути звільнений і від
сплати витрат на збереження
транспортного засобу, так як на нього
не було накладено адміністративне
стягнення, а тому просив апеляційну
скаргу задовольнити, постанову суду
змінити та виключити стягнення з нього
на користь Чернігівської митниці 27 860,73
грн. витрат на зберігання
транспортного засобу.

Прокурор, який приймав участь у
судовому засіданні апеляційного суду
Кириченко А.В. підтримав апеляційні
вимоги ОСОБА_1 та просив змінити
постанову і виключити стягнення з
ОСОБА_1 на користь Чернігівської
митниці за зберігання транспортного
засобу. Тому що, хоча ст. 38 КУпАП і не є
реабілітуючою обставиною і ОСОБА_1
визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, але
стягнення на нього не накладено, а
відповідно до ч. 1 ст. 520 МК України
витрати у справі про порушення митних
правил відшкодовуються особою, щодо
якої винесено постанову про накладення
адміністративного стягнення. Також
просить повернути ОСОБА_1 свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу, так
як судом першої інстанції транспортний
засіб повернутий власнику, а без
свідоцтва не можливо ним
користуватись.

Судом першої інстанції було
встановлено, що 10 липня 2013 року о 13 год.
50 хв. в зону митного контролю митного
поста „Грем'яч" прибув легковий
автомобіль CHRYSLER NEON, реєстраційний знак:
НОМЕР_1, який слідував з Литви до Росії,
під керуванням гр. Республіки Білорусь
ОСОБА_1. Для митного оформлення гр.
ОСОБА_1 надав свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2 та Договір
безоплатного користування автомобілем
(Доручення), видане 08 липня 2013 року,
згідно реєстру за № DB-301482 нотаріусом
14-го нотаріального бюро м. Вільнюс
(Литва) ОСОБА_3 (ОСОБА_3) на його ім'я на
право використання та керування
автомобілем.

На виконання орієнтування СБК та ПМП
Чернігівської митниці № 09-29 /2026-еп від
28.04.2011 року та з метою з'ясування
законності переміщення даного
транспортного засобу через митний
кордон, автомобіль було виведено зі
смуги спрощеного митного контролю та
проведено перевірку легітимності
доручення виданого, згідно реєстру за
№DB-301482, виданого нотаріусом 14-го
нотаріального бюро м. Вільнюс (Литва)
ОСОБА_3 (ОСОБА_3).

При детальному вивченні доручення,
виданого 08.07.2013 року, згідно реєстру за
№ DB- 301482 було встановлено, що воно має
ознаки підробки: 1) підпис нотаріуса на
дорученні не відповідає оригінальному
підпису нотаріуса; 2) не вказана повна
адреса розміщення нотаріального бюро,
печатка нанесена офсетним друком,;

Було здійснено телефонний дзвінок до 14
нотаріального бюро міста Вільнюс, під
час якого нотаріус ОСОБА_3 (ОСОБА_3)
повідомив, що доручення ним не
засвідчувалось, за зазначеним номером
реєстру DB-301482 не реєструвалось.

Виходячи з викладеного, суд першої
інстанції правильно дійшов висновку,
що в діях ОСОБА_1 вбачається склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, що
підтверджується протоколом про
порушення митних правил, але ст. 38 КУпАП
та ст. 467 МК України передбачає строк
накладення адміністративного
стягнення не пізніше ніж через шість
місяців з дня виявлення
правопорушення, а оскільки
адміністративне правопорушення було
виявлено у липні 2013 року, справа до суду
після проведення додаткової перевірки
надійшла 05.02.2014 року, тому на час
розгляду справи в судовому засіданні
сплинули строки притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності,
отже, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП
провадження по справі закрито.

Вважаю, що суд першої інстанції,
дослідивши обставини справи повно,
всебічно та об'єктивно, вірно дійшов до
висновку, що в ОСОБА_1 наявний склад
адміністративного правопорушення за ч.
1 ст. 483 МК України та обґрунтовано виніс
постанову про закриття провадження по
справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, так
як сплинули строки накладення
адміністративного стягнення згідно ст.
38 КУпАП та ст. 467 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 520 МК України
витрати у справі про порушення митних
правил відшкодовуються особою, щодо
якої винесено постанову про накладення
адміністративного стягнення.

В даному випадку в діях ОСОБА_1 наявний
склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483
МК України, але адміністративне
стягнення на нього не було накладено,
так як сплинули строки накладення
адміністративного стягнення згідно ст.
38 КУпАП та ст. 467 МК України.

Тому суд першої інстанції в своїй
постанові, звільнивши особу від
адміністративної відповідальності, не
мотивував правомірність стягнення
грошової суми витрат на зберігання
товару та помилково стягнув з ОСОБА_1 на
користь Чернігівської митниці 27 860,73
грн. витрат на зберігання
транспортного засобу, тому постанова в
цій частині підлягає зміні.

Також, враховуючи те, що суд першої
інстанції повернув ОСОБА_1 вилучений
транспортний засіб - автомобіль CHRYSLER
NEON, реєстраційний знак: НОМЕР_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_3, 2000
року випуску, необхідно повернути йому
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с. 12).

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 293, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 24 лютого 2014 року
щодо ОСОБА_1 - змінити.

Виключити з резолютивної частини
постанови суду: "Стягнути з ОСОБА_1 на
користь Чернігівської митниці 27 860, 73
грн. витрат на зберігання
транспортного засобу."

Повернути ОСОБА_1 свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2 (а.с.12).

У решті постанову суду залишити без
зміни.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає..

Суддя В. Ф. Григор’єва