АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №33/796/442/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Апеляційного суду м. Києва
Стрижко С.І., розглянувши апеляційну
скаргу захисника особи, яка притягнута
до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1, - адвоката ОСОБА_2 на постанову
судді Шевченківського районного суду
м. Києва від 11 лютого 2014 року відносно:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Лебедин Сумської обл., українця ген
директора ТОВ Рекламне агентство
«Златограф», мешканця АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1, -

- за ст. 122-2 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про
адміністративне правопорушення від
18.01.2014 року, складеного на підставі
рапорту старшого інспектора ВДАІ
Шевченківського району м. Києва Кудрі
І.І., 29.12.2013 о 13 год. 13 хв. ОСОБА_1, керуючи
автомобілем «Субару», д/н НОМЕР_2 по вул.
Богатирській 3, не виконав вимогу
працівника міліції про зупинку,
завчасно подану за допомогою жезла та
свистка, чим порушив п. 2.4 ПДР України,
тобто скоїв адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 122-2
КУпАП.

Постановою судді Шевченківського
районного суду м. Києва від 11.02.2014 року
ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 122-2
КУпАП та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
виді позбавлення права керування усіма
видами транспортних засобів строком на
3 (три) місяці.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, захисником ОСОБА_1 - ОСОБА_2
подано апеляційну скаргу, в якій
апелянт, посилаючись на
необґрунтованість прийнятого судового
рішення, ухваленого з порушенням вимог
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
постанову судді скасувати та закрити
провадження по справі закрити за
відсутністю в діях ОСОБА_1 події та
складу адміністративного
правопорушення.

На обґрунтування своїх доводів
захисник вказує, що суд першої
інстанції, всупереч приписам ст. 280
КУпАП. при розгляді справи про
адміністративне правопорушення не
з'ясував: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи е обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також не з'ясував інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи, і зокрема доводи
ОСОБА_1, який надав відповідні докази
того, що 29 грудня 2013 року він не
перебував на вул. Богатирській, 3, не
рухався в автоколоні та не порушував
правил дорожнього руху, оскільки в цей
час перебував за межами м. Києва, у м.
Львові, у відрядженні. Крім того
апелянт зазначає, що, накладаючи
адміністративне стягнення у виді
позбавлення ОСОБА_1 права керування
транспортними засобами, суд не
дотримався правил ст. 33 КУпАП, взявши до
уваги лише протокол відносно ОСОБА_1
складений із порушеннями, та рапорт
інспектора, які захисник вважає
сфальсифікованими.

В судовому засідання ОСОБА_1 підтримав
подану його захисником апеляційну
скаргу та просив про її задоволення.
Також ОСОБА_1 пояснив, що у день та час,
вказані у протоколі, по вул.
Богатирській, 3 в м. Києві він не
знаходився, оскільки перебував за
межами м. Києва, у відрядженні у м.
Львів. При цьому належний йому
автомобіль «Субару», д/н НОМЕР_2 з
вересня 2013 року перебуває в
розпорядження його доньки ОСОБА_4, і
саме вона, за її свідченнями, будучи
учасником мирних акцій протесту,
рухалась на авто в колоні Євромайдану.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляції, суд апеляційної
інстанції вважає її такою, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП
завданням провадження в справах про
адміністративне правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова
особа), при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, які
обтяжують або пом'якшують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи.

Однак, такі вимоги закону судом першої
інстанції належним чином виконані не
були.

Так, свій висновок про вчинення ОСОБА_1
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 122-2 КУпАП, суддя
мотивував доказами, наявними у справі,
у тому числі даними протоколу про
адміністративне правопорушення,
рапорту ст. ІДПС ДАІ Шевченківського
РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Разом з тим, такий висновок суду першої
інстанції не у повній мірі відповідає
наявним у справі доказам.

Так на підтвердження своїх доводів
ОСОБА_1 надав судді посвідчення про
відрядження №63/13 з відмітками про
вибуття у відрядження, прибуття в
пункти призначення, вибуття з них і
прибуття до місця постійної роботи, з
26.12.2013 р. по 30.12.2013 р., із яких убачається,
що він у період з 26 по 30 грудня 2013 року
перебував у відрядженні у м. Львові (а.с.
17, 18). Більш того, особою, відносно якої
був складений протокол про
адміністративне правопорушення,
заявлялось клопотання про допит у
судовому засіданні його доньки - ОСОБА_4

Проте ці обставини не були належним
чином перевірені суддею, а тому
передчасно та безпідставно відхилені.

Крім того, фактично мотивувавши своє
рішення про доведеність винуватості
ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного
правопорушення лише даними рапорту
працівника ДАІ, судді не звернув уваги
на те, що за своїм змістом цей документ
не містить беззаперечних, а відтак і
достовірних, відомостей про те, що
транспортним засобом, який не
зупинився на вимогу працівника
Державтоінспекції, керував саме ОСОБА_1
Сама по собі інформація, що власником
даного транспортного засобу є ОСОБА_1,
також будь-яким чином не свідчить, що
саме він припустився порушень ПДР.

За таких обставин, враховуючи
представлені ОСОБА_1 відомості про те,
що він фізично був відсутній в м. Києві,
що фактично не спростовано будь-якими
матеріалами справи про
адміністративне правопорушення, а тому
не міг знаходиться за кермом
автомобіля «Субару» д. н. з. НОМЕР_2, який
лише належить йому на праві власності,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку про обґрунтованість доводів
апеляційної скарги про відсутність в
діях цієї особи події та складу
адміністративного правопорушення, а
відтак постанова судді підлягає
скасуванню із закриттям провадження
відносно ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 247
КУпАП.

При цьому, оскільки ОСОБА_1 у судовому
засіданні у суді апеляційної інстанції
заявив, що 29 грудня 2013 року у належному
йому на праві власності транспортному
засобі по вул. Богатирській, 3 у м. Києві
рухалась його донька - ОСОБА_4, яка була
учасником мирних акцій протесту, то
матеріали справи та протокол про
адміністративне правопорушення за
фактом порушення п. 2.4 ПДР підлягає
поверненню до органів ДАІ на додаткову
перевірку для встановлення конкретної
особи, яка могла припуститися таких
порушень за обставин, викладених у
протоколі.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294
КУпАП, суд апеляційної інстанції -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського
районного суду м. Києва від 11 лютого 2014
року відносно ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП -
скасувати, закривши провадження
відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247
КУпАП за відсутністю в його діях події
та складу адмінправопорушення.

Матеріали адміністративної справи та
протокол про адміністративне
правопорушення, складений 18 січня 2014
року по факту порушення вимог п. 2.4 ПДР
повернути до ВДАІ Шевченківського РУ
ГУМВС України в м. Києві для додаткової
перевірки та встановлення особи, яка
могла припуститись до порушень вимог
ПДР за обставин, викладених у
протоколі.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва підпис
СтрижкоС.І.