Справа № 182/1692/14-п
Провадження № 3/0182/380/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2014 року
м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської обл..

Клименко І.В.

за участю секретаря
Степанової О.Ю.,

розглянувши матеріали, які надійшли
від взводу ДПС ДАІ Нікопольського МВ,
підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області, про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Нікополя Дніпропетровської обл.., не
працюючого, проживаючого АДРЕСА_1, ІПН
НОМЕР_1,

за вчинення правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Водій ОСОБА_2 23 лютого 2014 р. о
03-30 год. керував автомобілем ВАЗ 2105,
номерний знак НОМЕР_2 в м. Нікополі по
вул.. Херсонській з ознаками
алкогольного сп'яніння - різкий запах
алкоголю з автомобіля, невиразна мова,
виражене тремтіння рук. Від
проходження медичного огляду на стан
сп'яніння відмовився у присутності
двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил
дорожнього руху України. Попередне
порушення скоєне 02.02.2014 р.

В судовому засіданні ОСОБА_2
свою вину у вчиненні адміністративного
правопорушення не визнав. Пояснив, що
23.02.2014 р. у нічний час його зупинили
працівники ДАЇ. Він зупинився, але
потребував від працівників ДАЇ вказати
причину зупинки, оскільки він ніяких
порушень Правил дорожнього руху не
вчиняв. Інспектор ДАЇ сказав, що
проводиться відпрацювання м. Нікополя
по п'яним водіям. Він відповів, що не
знає такої причини зупинки. З
автомобіля він не виходив, передав
інспектору документи через відчинене
вікно. Коли інспектор ДАЇ сказав, що від
нього чутно запах алкоголю,
запропонував проїхати на медогляд, він,
не відмовляючись від проходження
огляду, продовжував наполягати на
роз'ясненні інспектором причини
зупинки. Протокол складався не в його
присутності, свідків не було, точніше
він бачив лише одного свідка, який
тільки підійшов до автомобіля, а потім
відійшов. Інспектор пропонував йому
ознайомитись зі змістом протоколу і
дати пояснення, але він відмовився,
оскільки в протоколі було вказано все
невірно. Потім він отримав протокол по
пошті. Вважає, що діяв правомірно.

Але вважаю, що винуватість ОСОБА_2
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130
КУпАП повністю доведена поясненнями
свідків, матеріалами адміністративної
справи.

Так, допитаний в якості свідка
інспектор ДПС Нікопольського ВДПС
Степаненко С.І. пояснив, що 23.02.2014 р. у
нічний час проводилися цільові заходи -
відпрацювання м. Нікополя для
виявлення фактів керування
транспортними засобами у стані
алкогольного сп'яніння. Був зупинений
автомобіль, який керував ОСОБА_2 Водій
зупинився і потребував пояснити
причину зупинки. Він йому відповів, що
згідно Інструкцією з питань діяльності
підрозділів ДПС ДАЇ МВС України,
затвердженої наказом № 111 проводиться
цільове відпрацювання м. Нікополя.
Водій відповів, що такої причини немає
і що його зупинили безпідставно. Він
посилався на наказ № 111, показував,
водій через вітрове скло передав
документи. Із салону автомобіля явно
відчувався запах спиртного, він сказав
про це водієві, той відповів, що пила
його жінка, яка була разом з ним в
автомобілі. Він тоді запропонував
водієві пройти огляд на стан сп'яніння
або на місці пристроєм «Драгер», або у
медичному закладі, але ОСОБА_2
відмовився від проходження такого
огляду. Тоді вони зупинили двох водіїв,
у присутності яких ОСОБА_2 відмовився
від проходження огляду, підписання
протоколу. Документи він складав у
своєму службовому автомобілі, ОСОБА_2 у
той час сидів в салоні свого
автомобілю.

Свідок ОСОБА_4 підтвердив, що він був
свідком того, як ОСОБА_2 відмовився
вийти з машини, передав документи через
вітрове скло, а також відмовився від
проходження огляду на стан сп'яніння.
Працівники ДАЇ також зупиняли іншого
водія-таксиста, який підписував
документи, як свідок. Чи був ОСОБА_2 у
стані алкогольного сп'яніння він не
знає.

Також вина ОСОБА_2
підтверджується наявними у справі
матеріалами: протоколом про
адміністративне правопорушення АБ2 №
803149 від 23.02.2014 р., підписати який і дати
пояснення ОСОБА_2 відмовився, а також
власноруч написаними ОСОБА_4 і ОСОБА_5
письмовими поясненнями, рапортом
інспектора ДПС, карткою про вчинення
02.02.2014 р. ОСОБА_2 правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, беззаперечних та
переконливих доказів того, що ОСОБА_2 не
керував транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння і не
відмовлявся від проходження огляду на
стан сп'яніння, він суду не надав.

Його посилання, що інспектор ДПС
порушував вимоги діючого
законодавства тим, що не назвав причину
зупинки, не відповідають дійсності. Сам
ОСОБА_2 підтвердив, що інспектор
називав причину - проведення
відпрацювання по м. Нікополю «П'яний
водій», але він не вважає таку причину
законною.

Але п. 13.1.9 Інструкції з питань
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС, затвердженої
наказом МВС України від 27.03.2009 р. № 111
передбачено право зупинення
автомобілів у разі проведення цільових
заходів (операцій, відпрацювання,
оперативних планів) для перевірки
документів на право керування
транспортним засобом. А відповідно до
Порядку направлення водіїв
транспортних засобів для проведення
огляду затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р.
№ 1103, а також Інструкцією про виявлення
у водіїв транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції,
затвердженою наказом Міністерства
внутрішніх справ України та
Міністерства охорони здоров'я України
09.09.2009 № 400/666 передбачено, що огляду на
стан сп'яніння підлягають водії
транспортних засобів, щодо яких у
уповноваженої особи Державтоінспекції
МВС є підстави вважати, що вони
перебувають у стані алкогольного
сп'яніння згідно з ознаками такого
стану: запах алкоголю з порожнини рота;
порушення координації руху; порушення
мови, виражене тремтіння пальців рук;
різка зміна забарвлення шкіряного
покриву обличчя; поведінка, що не
відповідає обстановці.

При наявності таких ознак відмова від
проходження такого огляду тягне за
собою адміністративну
відповідальність.

При таких обставинах вважаю,
що факт відмови ОСОБА_2 від проходження
медичного огляду знайшов своє
підтвердження в судовому засіданні.

Дії правопорушника
кваліфіковані правильно за ч.2 ст. 130
КУпАП, як відмова особи, яка керує
транспортним засобом від проходження
огляду на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо вживання лікарських препаратів,
що знижують увагу та швидкість реакції,
вчинене протягом року після вчинення
будь-якого з порушень, передбачених ч.1
ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення
відповідно до ст.. 33 КУпАП враховується
характер вчиненого правопорушення,
особу порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують та обтяжують
відповідальність.

Накладене адміністративне
стягнення в кожному конкретному
випадку має бути необхідним і
достатнім для виправлення
правопорушника та попередження
вчинення ним нових правопорушень.

Враховуючи характер вчиненого
адміністративного правопорушення,
котре стосується безпеки дорожнього
руху та полягає в грубому порушенні
порядку користування правом керування
транспортним засобом, з метою сприяння
вихованню ОСОБА_2 в дусі додержання
законів України, поваги до правил
співжиття, а також запобігання
вчиненню ним нових правопорушень,
вважаю необхідним обрати
правопорушнику адміністративне
стягнення у вигляді позбавлення права
керування транспортними засобами без
оплатного вилучення транспортного
засобу.

Керуючись ст. ст. 221, 283, ч.2 ст.130
КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним у
вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130
Кодексу України про адміністративні
правопорушення і накласти
адміністративне стягнення у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами на строк два
роки без оплатного вилучення
транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір у розмірі 36
(тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку або на неї може
бути внесено протест прокурора
протягом 10 днів з дня її винесення і
набирає чинності після закінчення
строку на оскарження.

Постанова може бути пред'явлена
до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя: І. < По батькові >. Клименко