П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13.03.2014 року
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в особі судді Демченка С. М. за частю
прокурора Дербака Ю.Ю., особи, що
притягується до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 переглянув у
відкритому судовому засіданні справу
про адміністративне правопорушення за
апеляційним поданням прокурора міста
Ужгорода ОСОБА_2 на постанову судді
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 06.02.2014 року
щодо ОСОБА_1

Цією постановою провадження у справі
про адміністративне правопорушення за
ст. 7 Законом України «Про засади
запобігання і протидії корупції» та ч.
1 ст. 172-4 КУпАП відносно ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,
українця , мешканця АДРЕСА_1, не
працюючого закрито за відсутністю в
його діях ознак адміністративного
правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення ОСОБА_1, перебуваючи з
01.10.2013 року на посаді заступника
начальника гірської
пошуково-рятувальної частини
аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
Державної служби з надзвичайних
ситуацій України в Закарпатській
області, порушив встановлені Законом
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» обмеження щодо
сумісництва та суміщення з іншими
видами діяльності, здійснював
підприємницьку діяльність, є
засновником та керівником приватного
підприємства «Крот - Ужгород»,
внаслідок чого отримує прибуток. В його
діях наявні ознаки адміністративного
правопорушення, передбаченого п.1 ч.1 ст.
7 цього закону та ч.1 ст. 172-4 КУпАП.

Постанова судді мотивована тим, що при
призначенні на посаду ніякого звання
ОСОБА_1 присвоєно не було. Згідно
посадової інструкції заступник
начальника ГПРЧ відноситься до
оперативного складу ГПРЧ, є
працівником з ненормованим робочим
днем і в протоколі жодним чином не
зазначено, на підставі якого
нормативного документа дана посада
віднесена до начальницького складу.
Підприємство ПП «Крот-Ужгород» було
зареєстровано 19.03.2010 року, а ОСОБА_1, як
приватний підприємець, зареєстрований
15.03.2000 року. ОСОБА_1 було призначено на
вказану посаду в порядку переведення з
Територіального управління МНС у
Закарпатській області, де він був
влаштований на роботу в кінці 2011 року.
Під час прийому на роботу відносно
ОСОБА_1 повинна бути проведена
спеціальна перевірка, яка б виявила
неможливість зайняття ним вказаної
посади, але цього не було зроблено.

В апеляційному поданні прокурор
порушує питання про скасування
постанови судді, просить ухвалити нову
постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-4 КУпАП. На його думку, постанова
судді прийнята з порушенням вимог норм
матеріального і процесуального права,
є незаконною і не відповідає
матеріалам справи. При ухваленні
постанови суддя не взяв до уваги всі
наявні у справі докази, а також не вжив
заходів до повного, всебічного та
об'єктивного з'ясування обставин
справи. Вважає, що суддею не враховано
вимоги п.п. «ж», п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», що ОСОБА_1 є
суб'єктом відповідальності за вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення та хибним є посилання
суду на непроведення спеціальної
перевірки, як на підставу, що виключає
склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-4 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, промову
прокурора, який просив апеляційне
подання задовольнити, постанову судді
скасувати, ухвалити нову постанову,
якою визнати ОСОБА_1 винним і
притягнути до відповідальності за
ч.1ст. 172-4 КУпАП, виступ особи, що
притягується до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, який просив
апеляційне подання прокурора залишити
без задоволення, а постанов судді - без
змін, перевіривши матеріали справи про
адміністративне правопорушення,
обговоривши доводи апеляційного
подання, апеляційний суд прийшов до
наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Як видно з протоколу № 656/16/Б про
порушення Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції» від
15.10.2013 року (а. с. 1-5) та матеріалів справи
ОСОБА_1 призначений в порядку
переведення з ТУ МНС у Закарпатській
області з 01.10.2013 року на посаду
заступника начальника гірської
пошуково-рятувальної частини
аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
ДСНС України у Закарпатській області.

Відповідно до посадової інструкції
заступника начальника гірської
пошуково-рятувальної частини АРЗ СП
Управління ДСНС України в
Закарпатській області затвердженої
начальником аварійно-рятувального
загону спеціального призначення
Управління ДСНС України в
Закарпатській області 04.10.2013 року
особа, яка займає цю посаду є особою
начальницького складу підрозділу
цивільного захисту і в силу положень
підпункту « д » пункту 1 частини 1
статті 4 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції» є
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення.

За таких обставин зазначені у
протоколі твердження, що ОСОБА_1 з 01.10.2013
року - дати призначення на вказану
посаду, згідно вимог пункту 1 частини 1
статті 7 цього Закону забороняється
займатися іншою оплачуваною або
підприємницькою діяльністю є
підставними і ґрунтуються на законі.

Разом з тим, в матеріалах справи
відсутні будь-які докази, які б
свідчили про здійснення ОСОБА_1 такої
діяльності під час перебування на
вказаній посаді. Не вказав та не надав
суду такі докази і прокурор, який
підтримав подання в апеляційному суді.

Існуючі в справі докази про
зайняття ОСОБА_1 підприємницькою
діяльністю і отримання ним прибутків
до призначення 01.10.2013 року на цю посаду
апеляційний суд до уваги не бере,
оскільки автор протоколу та прокурор,
який бере участь у розгляді справи
обвинувачують у вчинені корупційного
правопорушення у зв'язку з
перебуванням даної особи саме на
вищевказаній посаді і саме з 01.10.2013
року.

Суддя на дану обставину увагу не
звернула і, прийшовши до правильного
висновку про відсутність складу
інкримінованого ОСОБА_1
адміністративного правопорушення,
безпідставно обґрунтувала своє
рішення відсутністю звання у
останнього, віднесенням його посади до
оперативного складу ГПРЧ та
відсутністю нормативного документа
про віднесення зайнятої ним посади
заступника начальника ГПРЧ до
начальницького складу, а також
відсутністю висновків спеціальної
перевірки про неможливість зайняття
ОСОБА_1 вказаної посади.

Крім того, закриваючи справу, суддя в
резолютивній частині помилково
вказала на підставу такого рішення - ст.
7 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції» та на
ч. 1 ст. 172 - 4 КУпАП.

Враховуючи, що висновок про
відсутність складу адміністративного
правопорушення в діях ОСОБА_1 є вірним,
апеляційний суд приходить до
переконання про необхідність змінити
постанову судді з наведених вище
підстав.

Керуючись п.1 ст. 247 та ст. 294 КУпАП,
апеляційний суд

П О С Т А Н О
В И В :

постанову судді Ужгородського
міськрайонного суду від 06.02.2014 року
щодо ОСОБА_1 змінити .

Провадження у справі про
звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого п.1 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» та ч. 1 ст. 172 - 4 КУпАП
закрити за відсутністю в його діях
складу даного правопорушення.

Судовий збір у розмірі 36 гривень 54
копійки віднести за рахунок держави.

В іншій частині постанову судді
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя: