АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/9914/13-п
Провадження № 33/790/103/14
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року
м.
Харків

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду
Харківської області Шевченко В.В., за
участю особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності,
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на постанову судді Жовтневого
районного суду м.Харкова від 05 грудня
2013 року про притягнення

ОСОБА_3, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в
місті Харкові, працює водієм ХТД№2,
мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Жовтневого
районного суду м. Харкова від 05 грудня
2013 року ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КУпАП, та піддано стягненню у виді
позбавлення права керування всіма
видами транспортних засобів строком на
1 рік.

Не погодившись із зазначеним
судовим рішенням, ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову судді Жовтневого
районного суду м.Харкова від 05 грудня
2013 року, а провадження по справі
закрити за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення . В обґрунтування
доводів апеляційної скарги ОСОБА_3
посилається на те, що при складанні
протоколу про адміністративне
правопорушення були допущені чисельні
порушення вимог КУпАП і відомчих
нормативних актів, у зв*язку з чим він в
жовтні 2013 року звертався зі скаргою до
прокурора м.Харкова та начальника ВДАІ
області зі скаргою на дії інспектора
ДАІ щодо складання протоколу про
адміністративне правопорушення АВ2
№506037 від 08.10.2013 року. На переконання
апелянта, факт наявності у нього ознак
алкогольного сп*яніння не доведений,
оскільки за 25 хвилин до його зупинки,
він проходив медичний огляд в КП
«Тролейбусне депо №2» та був допущений
лікарем до роботи на лінії, а після
складання протоколу о 07 год. за власною
ініціативою пройшов медогляд в
обласному наркологічному диспансері, в
результаті чого одержав висновок про
відсутність ознак сп*яніння. Окрім
того, апелянт зазначає, що він не
відмовлявся від проходження медичного
огляду із застосуванням спеціальних
технічних засобів на місці зупинки
транспортного засобу , але інспектор
запропонував йому лише проїхати в
наркодиспансер, при цьому запевняв, що
лікар у будь-якому разі надасть
висновок про наявність алкогольного
сп*яніння. Під психологічним тиском він
(ОСОБА_3) підписав протокол та зазначив
те, що вимагав від нього інспектор. На
думку ОСОБА_3 рішення судом першої
інстанції прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
за його відсутності та без урахування
фактичних обставин справи, а
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ст.130 КУпАП є
безпідставним. Окрім того, апелянт
посилається на те, що застосоване до
нього адміністративне стягнення є
занадто суворим, оскільки він працює
водієм тролейбусу, тому позбавлення
його права керування тягне втрату
роботи, яка є єдиним джерелом отримання
засобів для існування.

Одночасно ОСОБА_3 просить поновити
строк на подачу апеляційної скарги.
Посилається на те, що про дату та час
розгляду справи він не був сповіщений
судом, оскільки за вказаною на поштових
відправленнях адресою не
зареєстрований та не проживає, тому
судових викликів не отримував; справа
розглянута за його відсутності, а про
прийняте 05 грудня 2013 року рішення він
дізнався лише 30 січня 2014 року.

Твердження апелянта щодо поважності
причин пропуску строку на апеляційне
оскарження матеріалами справи не
спростовуються, тому строк на подачу
апеляційної скарги підлягає
поновленню.

Дослідивши матеріли справи,
заслухавши пояснення особи, яку
притягнуто до адміністративної
відповідальності, ОСОБА_3, який
підтримав апеляційну скаргу у повному
обсязі, перевіривши доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню , виходячи з наступного:

При розгляді справи про
адміністративне правопорушення суд,
відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП,
повинен належним чином з'ясувати: чи
було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа в його
вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність, а також
з'ясувати інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи по суті. Постанова судді згідно
ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на
обставинах, встановлених при розгляді
справи, тобто на достатніх і
незаперечних доказах.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи, суддя не виконав вказані вимоги
закону в повному обсязі, належним чином
не дослідив всі обставини справи.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП,
апеляційний суд може дослідити нові
докази, які не досліджувались раніше,
якщо визнає обґрунтованим ненадання їх
до місцевого суду.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачає
відповідальність за:

- керування транспортними засобами
особами в стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп*яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції
;

- передачу керування транспортним
засобом особі, яка перебуває в стані
такого сп*яніння чи під впливом
лікарських препаратів;

- відмову від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного чи іншого сп*яніння або
щодо вживання лікарських препаратів,
що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається зі змісту протоколу
про адміністративне правопорушення
серії АВ2 №506037 (а.с.2), складеного
інспектором ВДАІ Комінтернівського РВ
ХМУ ГУМВС України в Харківській
області Карнаушенко С.В., 08 жовтня 2013
року о 05.20 год на вулиці Ньютона в
м.Харкові ОСОБА_3 керував тролейбусом
«Trolza» державний номер НОМЕР_1 з
ознаками алкогольного сп*яніння (запах
алкоголю із ротової порожнини), в
присутності двох свідків відмовився
від проходження медичного огляду на
стан сп*яніння.

Формулюючи фактичні обставини
адміністративного правопорушення, як
відмову водія від проходження
медичного огляду на стан сп*яніння,
автор протоколу безпідставно послався
на порушення ОСОБА_3 вимог п.2.9 ПДР
України, який передбачає заборону
керування транспортним засобом в стані
алкогольного сп*яніння або перебування
під впливом наркотичних чи токсичних
речовин, тоді як обов*язок водія на
вимогу працівника міліції пройти в
установленому порядку медичний огляд
для встановлення такого стану
передбачений п.2.5 ПДР України. Стан
сп*яніння у водія транспортного засобу
може бути встановлений лише в порядку,
передбаченому Інструкцією від 09.09.2009
року № 400/666 Про виявлення у водіїв
транспортного засобу ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп*яніння, або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції (далі по
тексту - Інструкція). Але протокол
містить вказівку про відмову водія
ОСОБА_3 від проходження медичного
огляду, що виключає одночасне
порушення водієм п.2.5 та п.2.9 ПДР
України.

При складанні протоколу про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_3 органом ДАІ допущені
порушення вимог Інструкції № 400/600 від
09 вересня 2009 року.

Так, відповідно до п. 1.2 Інструкції
огляду на стан сп'яніння підлягають
водії транспортних засобів, щодо яких в
уповноваженої особи Державтоінспекції
МВС є підстави вважати, що вони
перебувають у стані сп'яніння згідно з
ознаками такого стану. Згідно п. 1.3.
Інструкції ознаками алкогольного
сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини
рота; порушення координації рухів;
порушення мови; виражене тремтіння
пальців рук; різка зміна забарвлення
шкірного покриву обличчя; поведінка, що
не відповідає обстановці.

Разом з тим, у разі наявності ознак,
передбачених у пункті 1.3 Інструкції,
уповноважена особа Державтоінспекції
МВС проводить огляд на стан сп'яніння
на місці зупинки транспортного засобу
за допомогою спеціальних технічних
засобів, дозволених до застосування
МОЗ та Держспоживстандартом. А огляд на
стан сп'яніння проводиться в
найближчому закладі охорони здоров'я,
якому надано право на проведення
такого огляду відповідно до статті 266
КУпАП, лише у разі відмови водія
транспортного засобу від проходження
огляду на стан сп'яніння на місці
зупинки транспортного засобу або його
незгоди з результатами огляду,
проведеного уповноваженою особою
Державтоінспекції МВС (п. 1.7
Інструкції).

Як зазначав ОСОБА_3 у скарзі на дії
інспектора ДАІ ( а.с.29), в апеляційній
скарзі ( а.с.14) та пояснив в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції,
він виявляв бажання пройти огляд на
стан сп'яніння на місці зупинки
транспортного засобу, але одержав від
інспектора ДАІ відмову без пояснення
причин.

Протокол про адміністративне
правопорушення не містить відомостей
про те, що ОСОБА_3 було запропоновано
пройти медогляд за допомогою
спецзасобу на місці зупинки
транспортного засобу. Натомість в
поясненнях свідка ОСОБА_6 зазначено
лише , що ОСОБА_3 в його присутності
відмовився від проходження медогляду в
наркоцентрі (а.с.3), а пояснення іншого
свідка - ОСОБА_7 в цій частині взагалі не
конкретизовані ( а.с.4). Таким чином,
протокол та додані до нього матеріали
не містять безспірних доказів на
підтвердження факту відмови ОСОБА_3 від
продуття алкотестеру на місці зупинки
транспортного засобу та не
спростовують фактичних обставин, на
які посилається апелянт.

Окрім того, викликає сумніви і
наявність у ОСОБА_3 ознак алкогольного
сп*яніння, що є єдиною підставою для
проведення медичного огляду. Так, в
Журналі щозмінного передрейсового та
післярейсового медичних оглядів
водіїв міститься запис про проведений
08 жовтня 2013 року огляд водія лікарем КП
«Тролейбусне депо №2», в тому числі і
взяття проби на алкоголь, яка виявилась
негативною, та висновок за
результатами огляду про придатність
водія ОСОБА_3 до роботи ( а.с.23-25).
Як зазначав ОСОБА_3, огляд було
здійснено в КП «Тролейбусне депо №2»
перед виїздом на лінію о 05 год., а о 05
год.25 хв. він був зупинений інспектором
ДАІ на вул.Ньютона в м.Харкові. В
протоколі зазначено про наявність
ознаки алкогольного сп*яніння - запаху
алкоголя з порожнини рота; інших ознак,
що передбачені п.1.3 Інструкції, не
наведено. Натомість, пояснення свідків
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 взагалі не містять
даних про наявність у ОСОБА_3 будь-яких
ознак алкогольного сп*яніння.
Відповідно до висновку лікаря
Обласного наркологічного диспансеру
щодо результатів медичного огляду
ОСОБА_3 08 жовтня 2013 року о 07 год. ( через
півтори години після складання
протоколу), ознак сп*яніння у нього не
виявлено.

Оцінюючи зазначені докази у їх
сукупності, сумніви щодо доведеності
вини ОСОБА_3 апеляційний суд тлумачить
на його користь і вважає, що висновок
суду про наявність в діях ОСОБА_3 події
та складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1
КУпАП є необґрунтованим , а постанова
судді підлягає скасуванню із закриттям
провадження у справі на підставі п.1
ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О
В И В :

Поновити ОСОБА_3 строк на
апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити .

Постанову судді Жовтневого
районного суду м.Харкова від 05 грудня
2013 року про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження
у справі закрити на підставі п.1 ст.247
КУпАП.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили негайно після її
винесення , є остаточною й оскарженню
не підлягає.

Суддя апеляційного суду

В.В.Шевченко