АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Холява О.І. Провадження №
33/789/42/14 Доповідач - Комендат
Р.Т.Категорія - ч.1 ст.185-3 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 р.
м.Тернопіль

Суддя судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Тернопільської області Комендат
Р.Т. ,

за участі особи притягнутої до
адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 27 січня 2014 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою судді Тернопільського
міськрайонного суду від 27 січня 2014 року
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.185-3 КУпАП і
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000
грн. (одна тисяча) гривень в доход
держави.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий
збір в розмірі (36 тридцять шість)
гривень 54 копійок в доход держави.

Як вбачається з ухвали суду першої
інстанції, у судовому засіданні 27 січня
2014 року захисник-адвокат ОСОБА_1 не
зважав на чотири зауваження
головуючого судді по справі, щодо
обов'язків присутніх у залі судового
засідання.

За таких обставин, суд вбачав в діях
адвоката ОСОБА_1 неповагу до суду, яка
виразилася в порушенні порядку під час
судового засідання та встановлених в
суді правил.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Тернопільського міськрайонного суду
від 27 січня 2014 року та закрити
провадження у справі, посилаючись на
те, що дана постанова не відповідає
матеріалам справи, є необґрунтованою і
формальною.

Апелянт вважає, що вказана постанова
судді підлягає оскарженню та просить
поновити йому строк апеляційного
оскарження, з огляду на наступне.

16.01.2014 року Верховною Радою України
було прийнято ряд законів, що обмежують
права громадян. Вказаним законом було
надано право суддям виносити
адміністративні постанови без
складання відповідного протоколу та
його оскарження.

За день до скасування цих законів, які
були скасовані Верховною Радою України
28.01.2014 року як антиконституційні, тобто
такі, що обмежують права та свободи
громадян, та такі, що були ухвалені в
ручному режимі, суддя 27.01.2014 року
накладає на нього стягнення за
неповагу до суду.

Також зазначає, що вказану постанову
суддя обґрунтував тим, що адвокат
ОСОБА_1, не зважив на чотири зауваження
судді щодо обов'язків присутніх у залі
судового засідання.

Апелянт не погоджується з такою
мотивацією, оскільки суддею не описано
у чому і у яких діях виразилася
неповага до суду.

З постанови суду не вбачається, що саме
вчинив захисник - адвокат ОСОБА_1 та не
зазначено конкретно до якого з
учасників адміністративного
провадження було вчинено порушення і в
чому виражались зауваження судді та не
реагування захисника, що призвело до
явної зневаги до суду.

На його думку, захисник є активним
учасником адміністративного
провадження, роль якого є захист прав
та інтересів клієнта.

Зазначає, що факт фіксування
правопорушення в суді відбувався без
будь-якої участі захисника, тобто
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
суддя у нарадчу кімнату не виходив,
пояснень не брав, постанова належним
чином вручена не була і досі, про неї
він взнав коли вона прийшла у КДК
Тернопільської області 14.03.2014 року.

Заслухавши доповідь-судді, особу
притягнуту до адміністративної
відповідальності - адвоката ОСОБА_1,
який підтримав подану ним апеляційну
скаргу, перевіривши матеріали справи
та обговоривши викладені у апеляційній
скарзі доводи, вважаю, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення,
виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова
по справі про адміністративне
правопорушення повинна містити:
найменування органу

(посадової особи), який виніс постанову,
дату розгляду справи; відомості про
особу, щодо якої розглядається справа;
опис обставин, установлених при
розгляді справи; зазначення
нормативного акта, який передбачає
відповідальність за дане
адміністративне правопорушення,
прийняте по справі рішення.

Однак, як убачається із змісту
постанови суду від 27 січня 2014 року, у
ній відсутній опис конкретних
обставин, установлених при розгляді
справи.

Так, у фабулі постанови суддя зазначив,
що у судовому засіданні 27 січня 2014 року
захисник-адвокат ОСОБА_1 не зважав на
чотири зауваження головуючого судді по
справі щодо обов'язків присутніх у залі
судового засідання, тобто вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.185-3 КУпАП - неповагу
до суду, яка виразилася в порушенні
порядку під час судового засідання та
встановлених у суді правил та наклав на
нього стягнення у виді штрафу в розмірі
1000 грн. в доход держави.

Однак, які саме обов'язки були порушені
адвокатом у постанові не зазначено.

В Україні немає окремого
нормативно-правового акту, який би
регламентував правила поведінки
присутніх в залі судового засідання.
Частково правила закріплені у
кримінально-процесуальному,
цивільно-процесуальному,
господарсько-процесуальному кодексах,
та в кодексі адміністративного
судочинства. У цих нормативних актах
містяться норми, що стосуються
неповаги до суду та порядок
притягнення особи до юридичної
відповідальності за їх вияв.

Постанова судді про визнання особи
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення має бути обґрунтована
достатніми і незаперечними доказами
(сукупність даних протоколу про
адміністративне правопорушення,
пояснення особи, яка притягається до
відповідальності, свідків, висновки
експертиз, речові докази тощо).

В той же час у постанові суду не
наведено пояснення і ставлення до
вчиненого правопорушення особи, яка
притягнена до відповідальності, інші
докази вини правопорушника, міркування
і мотивовані висновки суду, а лише
одним реченням зазначено ознаки
правопорушення, що є неприпустимо.

Адміністративні правовідносини,
пов'язані з проявом неповаги до суду, що
регулюються ст.185-3 КУпАП, необхідно
відрізняти від правовідносин, що
виникають у суді при розгляді
цивільних і кримінальних справ.

Таким чином, за ст.185-3 КУпАП можуть бути
кваліфіковані лише ті правопорушення,
що не підпадають під дії норм
процесуального законодавства.

У силу диспозиції ст.185-3 КУпАП проявом
неповаги до суду є злісне ухилення від
явки в суд свідка, потерпілого,
позивача, відповідача або в
непідкоренні зазначених осіб та інших
громадян розпорядженню головуючого чи
в порушенні порядку під час судового
засідання, а так само вчинення будь-ким
дій, які свідчать про явну зневагу до
суду або встановлених в суді правил.

Розглядаючи питання про
відповідальність за неповагу до суду,
суд повинен чітко визначити чотири
елементи протиправного діяння:

об'єкт зазіхання, об'єктивну і
суб'єктивну його сторони, суб'єкт
правопорушення.

У ст.185-3 КУпАП чітко виражені два
критерії - це суб'єкт правопорушення й
об'єктивна сторона цього
правопорушення.

Суб'єктом правопорушення за даною
нормою закону можуть бути лише: свідок,
потерпілий, позивач, відповідач, інші
громадяни.

Перелік цих осіб законом встановлений
як вичерпний і розширювальному
тлумаченню не підлягає, а тому
притягнення до адміністративної
відповідальності інших учасників
процесу-адвоката, прокурора не
засновано на законі.

Теж саме стосується перекладача і
експерта.

Цією ж нормою чітко окреслені вимоги,
пропоновані до об'єктивної сторони
правопорушення, це: ухилення від явки в
суд; непідкорення розпорядженню
головуючого; порушення порядку під час
судового засідання; вчинення будь-ким
дій, які свідчать про явну зневагу до
суду або встановлених у суді правил.

А тому, сам по собі факт здійснення
зазначених дій не може свідчити про
скоєння адміністративного
правопорушення і можливий лише за
умови злісності даного поводження до
чи під час судового засідання.

Враховуючи наведене, у випадку
невиконання розпоряджень головуючого
прокурором чи захисником, головуючий
робить їм попередження, а при
подальшому непідкоренні будь-кого із
зазначених осіб розпорядженням
головуючого розгляд справи за ухвалою
суду може бути відкладено, якщо
неможливо без шкоди для справи
замінити цю особу іншою.

Одночасно суд повідомляє про це
відповідно вищестоящого прокурора,
Міністерство юстиції України,
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури.

Таким чином, аналіз оскарженої
постанови суду першої інстанції, з
огляду на вищенаведені вимоги закону,
дають підстави вважати постанову суду
незаконною, яка постановлена з
порушенням чинного законодавства -
відсутність фабули вчиненого
правопорушення адвокатом ОСОБА_1 то
стосовно особи, яка не є суб'єктом
правопорушення ст.185-3 КУпАП, а тому
підлягає до скасування, а провадження у
справі закриттю.

Крім цього, у зв'язку із скасуванням
Верховною Радою України 28 січня 2014 року
спірних Законів, прийнятих 16.01.2014 року,
як такі, що обмежують права та свободи
громадянина, та такі, що були ухвалені в
ручному режимі, вважаю, що особа
притягнута до адміністративної
відповідальності за ст.185-3 КУпАП вправі
оскаржити прийняте судом першої
інстанції рішення в апеляційному
порядку, а тому поновити ОСОБА_1 строк
апеляційного оскарження оспорюваної
постанови.

На підставі наведеного та керуючись
ст.294 КУпАП,-

П о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне
оскарження постанови Тернопільського
міськрайонного суду від 27 січня 2014
року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1
задовольнити. Постанову судді
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 27 січня 2014
року про визнання ОСОБА_1 винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-3
КУпАП і накладення стягнення у виді
штрафу в розмірі 1000 грн. - скасувати, та
закрити провадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Р.Т. Комендат