Справа № 359/1897/14-п Головуючий у І
інстанції Вознюк С. М.Провадження №
33/780/327/14 Доповідач у 2 інстанції
НагорнийКатегорія 138
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2014 року
м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Нагорний А.М., при секретарі -
ПоливянійД.С., з участю адвоката ОСОБА_2
та учасників дорожньої пригоди,
розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 18 березня 2014 року, якою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, а провадження по справі закрито
у зв'язку із закінченням строків
притягнення до адміністративної
відповідальності.

ОСОБА_3 визнано винним за те, що він
29.11.2013 року близько 08 години 15 хвилин на
автодорозі Київ-Харків, керуючи
автомобілем «NISSAN», д.н.з. НОМЕР_2, не
обрав безпечної швидкості руху, не
дотримався безпечної дистанції та
допустив зіткнення з автомобілем
«ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, який рухався
попереду в тому ж напрямку та перебував
під керуванням ОСОБА_4 В результаті -
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження, потерпілих немає.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3
вважає постанову судді
необгрунтованою та такою, що підлягає
скасуванню у зв'язку з порушенням норм
матеріального права, невідповідністю
висновків суду обставинам справи, а
також неповним з'ясуванням судом
обставин, що мають суттєве значення для
справи.

Апелянт стверджує, що він, керуючи
автомобілем «NISSAN», д.н.з. НОМЕР_2,
рухався по автодорозі Київ-Харків по
смузі в попутному напрямку з лівої
сторони від автомобіля «ГАЗ», д.н.з.
НОМЕР_1, який рухався із нижчою
швидкістю. Водій же вказаного
автомобіля, ОСОБА_4, раптово почав
швидко повертати ліворуч, чим грубо
порушив п. 10.3 ПДР України.

Також ОСОБА_3 стверджує, що він ніяким
чином не порушував ПДР України,
рухався зі швидкістю 90 км/год, як це
регламентують дорожні знаки, ніякими
доказами чи замірами гальмівного шляху
чи іншими - його твердження не
спростовуються.

При цьому, ОСОБА_3 стверджує, що винним у
зазначеному ДТП є водій ОСОБА_4, що
підтверджується записами з камер відео
спостереження, які встановлені на
автодорозі Київ-Харків.

Крім того, апелянт вказує на
неправомірність протоколу про
адміністративне правопорушення,
оскільки інспектором ДАІ не
встановлював всіх обставин ДТП та не
вжито додаткових заходів щодо
визначення винної особи.

ОСОБА_3 просить постанову суду
скасувати та прийняти нову постанову,
якою закрити провадження по справі у
зв'язку з відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення.

Заслухавши доповідача, думку ОСОБА_3 і
його представника, які підтримали
апеляційну скаргу; думку ОСОБА_4, який
пояснив, що має незначний водійський
стаж, а тому йому важко було визначити
чи достатньо часу на здійснення ним
маневру обгону, але настоював, що
ОСОБА_3 їхав з великою швидкістю;
вивчивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
провівши судове дослідження обставин
справи, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і
об'єктивне з'ясування обставин
справи, вирішення її в точній
відповідності з законом, забезпечення
виконання винесеної постанови, а також
виявлення причин та умов, що сприяють
вчиненню адміністративних
правопорушень, запобігання
правопорушенням, виховання громадян у
дусі додержання законів, зміцнення
законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи і
постанови, судом цих вимог закону судом
першої інстанції дотримано не в повній
мірі

Судом визнано доведеним, що водій
ОСОБА_3 порушив ПДР України, оскільки не
обрав безпечної швидкості руху та не
дотримався безпечної дистанції, що, на
думку судді, стало причиною зіткнення
транспортних засобів та їх механічних
пошкоджень.

Проте, такий висновок судом зроблений
без належного аналізу зібраних у
справі доказів, їх всебічного і повного
дослідження, і ґрунтується на
припущеннях.

Відповідно до п. 10.1. Правил дорожнього
руху України перед початком руху,
перестроюванням та будь-якою зміною
напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буде безпечним і не
створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху.

Відповідно до п.10.3 ПДР України у разі
перестроювання водій повинен дати
дорогу транспортним засобам, що
рухаються в попутному напрямку по тій
смузі, на яку він має намір
перестроїтися.

Зі схеми наслідків ДТП та пояснень її
учасників вбачається, що водій ОСОБА_4
здійснюючи поворот ліворуч, у
відповідності вимог п.п.101;103 ПДР, мав
переконатись, що його маневр буде
безпечним і не створить перешкод або
небезпеки іншим учасникам руху. Ці
обов'язки водія, а не порушення
швидкісного режиму, навіть якщо він і
мав місце, - знаходиться в причинному
зв'язку з наставшими негативними
наслідками. В матеріалах справи є
постанова суду стосовно водія ОСОБА_4, з
визнанням його невинним, однак
матеріали цієї адміністративної
справи судом не досліджені, причина -
чому водій ОСОБА_4 не впевнився в
безпеці свого маневру і не надав
можливості обігнати свій автомобіль, -
судом не перевірена. Висновок ж суду
про порушення водієм ОСОБА_3
швидкісного режиму, - на будь-яких
доказах не ґрунтується і є припущенням.

Крім того, надавши перевагу одним
поясненням перед іншими, суд у
постанові не навів переконливих
мотивів прийнятого рішення. При цьому,
посилаючись на запис камер відео
спостереження, суддя в постанові не
зазначив, - з чого саме вбачається вина
ОСОБА_3 у скоєнні ДТП, і які конкретно
його дії привели до негативних
наслідків.

Втім, дослідивши з участю всіх
учасників судового засідання вказану в
постанові суду відеозапис, суд
приходить до висновку , що будь-які
дані, які б вказували або доводили
чиюсь винуватість в даному ДТП - на
відеозапису відсутні. Допитана в
судовому засіданні свідок ОСОБА_5, яка
їхала пасажиром автомобіля «НІСАН», -
підтвердила обставини вказані в
апеляційній скарзі ОСОБА_3

При таких обставинах, рішення суду про
винуватість ОСОБА_3 є передчасним,
зробленим без повного і всебічного
дослідження всіх доказів і обставин
справи, а тому підлягає скасуванню.

Оскільки по даній справі сплили строки,
передбачені ст.38 КУпАП, справа
провадженням має бути закрита.

На підставі наведеного, керуючись ст. 38,
294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Постанову судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 18 березня 2014 року щодо ОСОБА_3 -
скасувати. Справу про притягнення
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП -
провадженням закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області
А.М.Нагорний