ПОСТАНОВА

іменем України

23.01.2014 року
м.Дніпропетровськ

Суддя Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська
Воробйов В.Л., розглянувши справу про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, уродженця та
мешканця м.Дніпропетровська, адвоката,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, в
скоєні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

15.12.2013 року о 12-15 ОСОБА_1, керуючи
автомобілем «Субару Аутбек» №? НОМЕР_3,
рухаючись по другорядній дорозі -
вул.Клари Цеткін міста
Дніпропетровськ, виїхав на перехрестя
з головною дорогою -
вул.Паторжинського, де не надав дорогу
та скоїв зіткнення з автомобілем
«Тойота Авенсіс» № НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_2, який рухався
по головній дорогі.

Водій ОСОБА_1, керуючи транспортним
засобом, у даній дорожньо-транспортній
пригоді порушив вимоги п.16.11 Правил
дорожнього руху України (подальше ПДР
України), під час якої вказані
транспортні засоби отримали механічні
ушкодження, завдано матеріальні
збитки.

ОСОБА_1 свою провину не визнав та суду
пояснив, що дійсно він, при викладених в
протоколі про адміністративне
правопорушення місці та час, керуючи
автомобілем «Субару Аутбек» №? НОМЕР_3,
рухався по другорядній дорозі -
вул.Клари Цеткін. Перед виїздом на
перехрестя з головною дорогою -
вул.Паторжинського він переконався, що
може виїхати на перехрестя з головною
дорогою без всяких перешкод, оскільки
не бачив на головної дорозі
транспортних засобів, яким би згідно
ПДР України довжин був надати дорогу. В
той час, як він почав рух, зліва по ходу
його руху, з'явився на головній дорозі
автомобіль «Тойота Авенсіс» № НОМЕР_2,
під керуванням водія ОСОБА_2, який
рухався, на його думку, десь 90 км/годину.
Він загальмував, але водій ОСОБА_2 не
прийняв ніяких мір до гальмування та
скоїв зіткнення.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 провину не
визнав, суд вважає, дослідивши наявні
докази, що ОСОБА_1 винен в скоєні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП, тобто
порушенні ним, як учасником дорожнього
руху правил дорожнього руху, що
спричинило пошкодження транспортного
засобу, який належить відповідній
установі.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні
адміністративного правопорушення
підтверджується:

-показаннями суду потерпілого ОСОБА_2,
що він, при викладених в протоколі про
адміністративне правопорушення місці
та час, керуючи автомобілем «Тойота
Авенсіс» № НОМЕР_2, який належить
прокуратурі Дніпропетровської
області, рухався по головній дорогі -
вул.Паторжинського. Раптово для нього,
з другорядної дорогі - вул.Клари Цеткін,
виїхав на перехрестя, безпосередньо
поблизу від нього, ОСОБА_1, який керував
автомобілем «Субару Аутбек» №? НОМЕР_3,
та не надав йому дорогу. В результаті
порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України
було скоєне зіткнення та пошкодження
транспортних засобів;

-протоколом про адміністративне
правопорушення серії АБ2 № 835366 від
15.12.2013 року, де викладені обставини, при
яких ОСОБА_1 скоїв адміністративне
правопорушення;

-схемою місця ДТП від 15.12.2013 року та
фототаблицею до неї, з яких вбачається,
що водій ОСОБА_2 рухався по головній
дорогі, а водій ОСОБА_1 рухався по
другорядній дорогі.

ОСОБА_1 свою провину не визнав та
просив суд допитати свідків, провести
автотехнічну експертизу.

Суд вважає ці клопотання не
обґрунтованими та спрямованими ОСОБА_1
уникнути відповідальність за скоєне
адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що нема необхідності в
допиту свідків, на яких наполягав
ОСОБА_1, оскільки винність ОСОБА_1 явно
очевидна, свідки не були встановлені
під час складання схеми, протоколу та
збору необхідних документів, і є явно
зацікавленими особами.

Крім того, враховуючи, що висновок
експерта є тільки одним із доказів,
який судом оцінюється на ряду з іншими
об'єктивним доказами, і не є
пріоритетним перед іншими доказами,
суд вважає, що не має необхідності в
проведенні судової автотехнічної
експертизи, оскільки обставини та
механізм дорожньо-транспортної
пригоди є таким наявним та очевидним,
що не потребує спеціального досвіту і
обов'язкового призначення
автотехнічної експертизи.

Згідно зі ст.251 КУпАП суду надані
об'єктивні та інші безперечні докази
провини водія ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП, що дозволяє
суду без проведення автотехнічної
експертизи, оцінивши інші об'єктивні
докази, визнати ОСОБА_1 винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення.

Суд вважає, що запобіганню
дорожньо-транспортної пригоди була би
необхідна увага з боку водія ОСОБА_1 до
дорожньої обстановці, при виконанні
свого маневру та безумовному виконанню
ним вимог п.16.11 ПДР України, коли він,
рухаючись по другорядній дорогі,
повинен був надати дорогу
транспортному засобу під керуванням
водія ОСОБА_2, який наближався к даному
перехрестю проїзних частин по головній
дорогі, незалежно від напрямку їх
подальшого руху.

Призначаючи ОСОБА_1 вид
адміністративного стягнення,
відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, суд
враховує характер вчиненого
правопорушення, особу порушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення
в кожному конкретному випадку має бути
необхідним і достатнім для виправлення
правопорушника та попередження
вчинення ним нових правопорушень.

При цьому суд констатує той факт, що в
справі відсутні обставини, які у
відповідності до ст.35 КУпАП обтяжують
відповідальність ОСОБА_1 за скоєне
адміністративне правопорушення, коло
яких у коментованій статті дано
вичерпаний, закритий перелік обставин,
що обтяжують відповідальність за
адміністративне правопорушення, який
не може бути розширено суб'єктами
адміністративної юрисдикції.

Відповідно ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення
наданого даному громадянинові права
керування транспортними засобами
застосовується за грубе або повторне
порушення порядку користування цим
правом або за систематичне порушення
порядку користування цим правом.

З огляду на обставини
дорожньо-транспортної пригоди, суд
вважає, що характер вчиненого ОСОБА_1
правопорушення, не свідчить про грубе
порушення порядку користування правом
керування транспортними засобами.

Крім того, призначаючи вид покарання,
враховую характер і міру громадської
небезпеки скоєного, особу
правопорушника, те, що автомобілі
застраховані і тому може бути вирішено
питання про відшкодування шкоди, в
матеріалах справи відсутні відомості
або заяви потерпілого, щодо
призначення особі покарання у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами, відсутні
відомості про те, що він у минулому
притягався до адміністративної
відповідальності, в тому числі і за
аналогічні правопорушення.

Разом з тим, з огляду на обставини
дорожньо-транспортної пригоди, зокрема
те, що водій ОСОБА_1 не виконав вимоги
п.16.11 ПДР України, в результаті чого
допустив зіткнення з іншим
транспортним засобом. Характер
вчиненого ним правопорушення, не
свідчить про грубе порушення порядку
користування правом керування
транспортними засобами, тому вважаю за
можливе обрати ОСОБА_1 адміністративне
стягнення у вигляді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.245, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП і піддати
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу у розмірі 400 (чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
(, одержувач УДКСУ в АНД
районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області МФО 805012
р/рахунок 0003 код надходжень КЕКД
22030001 ОКПО 37989300 банк отримувача ГУ
ДКСУ у Дніпропетровської області
м.Дніпропетровськ) 36 гривні 54 копійку
судового збору.

Скарга на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подана протягом 10 днів з дня
винесення постанови.

Суддя:
В.Л.Воробйов