АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року суддя судової
палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва Мосьондз
І.А., розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Святошинського районного
суду міста Києва від 5 червня 2013 року
про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.130 КУпАП -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Святошинського районного
суду міста Києва від 5 червня 2013 року
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано
адміністративному стягненню у виді
позбавлення права керувати
транспортними засобами строком на 1
(один) рік.

На дану постанову суду ОСОБА_2 28.02.2014
року подав апеляційну скаргу, в які
просить поновити йому строк на
апеляційне оскарження, скасувати
постанову судді та закрити провадження
в справі, за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП.

В обґрунтування поданої апеляційної
скарги зазначає, що постанова винесена
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, а її висновки
суперечить фактичним обставинам
справи. Вважає, що суддя, всупереч
вимогам ст.252 КУпАП, не забезпечив
всебічного, повного і об'єктивного
дослідження всіх обставин справи в їх
сукупності. В обґрунтування поданої
апеляційної скарги посилається на те,
що 26.03.2013 року о 00год. 12хв. він не міг
керувати транспортним засобом
«Сузукі» державний номерний знак
287-11КТ, і протокол про адміністративне
правопорушення відносно нього не
складався, оскільки в його
користуванні автомобіль «Сузузкі» не
перебуває, 26.03.2013 року в зазначений час
він знаходився дома зі своїми батьками,
які можуть це підтвердити. Зазначає, що
ще 15.05.2010 року він втратив посвідчення
водія, що підтверджується постановою
Солом'янського РУ ГУ МВС України в
м.Києві від 18.05.2010 року, яка була
прийнята на підставі його заяви, і до
цього часу його не відновлював. З
наведених підстав висновки суду про
доведеність його вини у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не
відповідають фактичним обставинам
справи, а постанова про притягнення
його до адміністративної
відповідальності є незаконною.

В обґрунтування поважності причин
пропуску встановленого законом строку
на апеляційне оскарження посилається
на те, що суддя під час розгляду справи
про адміністративне правопорушення не
повідомив його про час та місце
розгляду справи, що позбавило його
можливості взяти участь у її розгляді
та реалізувати свої права, надані
законом. Копію прийнятого суддею
рішення отримав лише 28.02.2014 року.

Вивчивши матеріали справи про
адміністративне правопорушення, суд
вважає, що клопотання ОСОБА_2 про
поновлення йому строку на апеляційне
оскарження постанови судді
Святошинського районного суду м.Києва
від 05.06.2013 року є законним і
обґрунтованим, а тому його задовольняє
та поновлює ОСОБА_2 строк на апеляційне
оскарження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його
захисника ОСОБА_3, які підтримали
апеляційну скаргу та просили її
задовольнити, дослідивши матеріали
справи про адміністративне
правопорушення, допитавши в якості
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, проаналізувавши доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2
підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав:

Із протоколу про адміністративне
правопорушення, складеного
інспектором ДПС СЗ ДПС ОП при МВС
України ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2
26.03.2013 року о 00 годині 12 хвилин керував
автомобілем марки «Сузукі Свіфт»
державний номерний знак 287-11КТ по
пр.Перемоги, 69 в м.Києві з ознаками
алкогольного сп'яніння, від
проходження у встановленому законом
порядку медичного огляду на стан
сп'яніння відмовився в присутності
свідків. Зазначеними діями ОСОБА_2
порушив п.2.5 Правил дорожнього руху
України, чим вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.130
КУпАП.

Розглянувши справу по суті, суддя
прийшов до висновку, що вина ОСОБА_2 у
вчиненні ним адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП, підтверджуються доказами, які
містяться в протоколі про
адміністративне правопорушення,
письмових поясненнях свідків.

Вивчивши матеріали справи про
адміністративне правопорушення,
вважаю, що суд першої інстанції під час
розгляду справи не дотримався вимог
ст.245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне
та об'єктивне дослідження обставини
вчиненого адміністративного
правопорушення, а його висновок про
доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є
передчасним і не ґрунтується на
матеріалах справи про адміністративне
правопорушення.

Так, допитаний в суді апеляційної
інстанції в якості свідка інспектор
ДПС СЗ ДПС ОП при МВС України ОСОБА_4
показав, що ним було зупинено водія
ОСОБА_2, який керував автомобілем марки
«Сузукі-Свіфт», державний номерний
знак 287-11КТ, з ознаками алкогольного
сп'яніння. Пройти медичний огляд у
встановленому законом порядку на
наявність стану сп'яніння водій
відмовився в присутності свідків.
Зазначив, що він не пам'ятає, на
підставі яких документів встановлював
дані про особу правопорушника та чи це
та сама особа, яка присутня в судовому
засіданні.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що
транспортний засіб марки
«Сузукі-Свіфт», державний номерний
знак 287-11КТ, на якому було вчинено
адміністративне правопорушення, він
продав по генеральному дорученню у
травні 2009 року. Хто на даний час володіє
даним транспортним засобом, йому не
відомо. ОСОБА_2 не знає і ніколи не
бачив.

Свідок ОСОБА_5 показала, що 26.03.2013 року о
00 год. 12 хв. її син ОСОБА_2 перебував
вдома. У користуванні ОСОБА_2, як і
членів сімї, транспортних засобів
немає.

Апеляційним переглядом встановлено,
при складанні протоколу про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП
службовими особами ДПС СЗ ДПС ОП при
МВС України допущена неправильність та
неповнота проведеної перевірки, яка
позбавляє як суд першої інстанції, так
і суд апеляційної інстанції, вирішити
питання про винуватість ОСОБА_2 у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП.

Допущена неповнота полягає в тому, що
особою, яка склала протокол про
адміністративне правопорушення за ч.1
ст.130 КУпАП та проводила перевірку за
цими обставинами, належним чином не
встановлено та не перевірено дані про
особу, яка вчинила адміністративне
правопорушення. Належні докази, що саме
ОСОБА_2 вчинено адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.130
КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Також не встановлено, в чиєму
користуванні на час вчинення
адміністративного правопорушення
перебував автомобіль марки
«Сузукі-Свіфт», державний номерний
знак 287-11КТ, оскільки дані обставини
мають істотне значення для правильного
вирішення справи.

З цих підстав справа про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає
поверненню до Департаменту ДАІ МВС
України, для доопрацювання. Під час
доопрацювання необхідно усунути
допущену неповноту проведеної
перевірки, з перевіркою доводів,
викладених в апеляційній скарзі.

Учасники справи проти повернення
справи для доопрацювання не
заперечують.

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Святошинського районного
суду міста Києва від 5 червня 2013 року,
якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано
адміністративному стягненню у виді
позбавлення права керувати
транспортними засобами строком на 1
(один) рік, - скасувати.

Матеріали справи з протоколом про
адміністративне правопорушення від 26
березня 2013 року серія АГ2 №240361
повернути до Департаменту ДАІ МВС
України, для доопрацювання.

Постанова апеляційного суду є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Справа №33/796/460/2014

Категорія КУпАП: ст.130

Головуючий у першій інстанції -
КосикЛ.Г.

Головуючий у апеляційній інстанції:
МосьондзІ.А.