Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/132/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Ніколаєв М. В.
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Лещенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2014 року. Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Лещенко Р.М.,
за участі особи, яка притягнута до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу
останнього на постанову
Олександрійського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 06.02.2014
року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 06.02.2014 року ОСОБА_3 визнаний
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП та на нього накладено
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортним засобом строком на 1 (один)
рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнаний
винним в тому, що 16.01.2014 року о 10 годині 15
хвилин в м. Олександрія
Кіровоградської області по вулиці
Луначарського керував автомобілем «ІЖ
412» д/н НОМЕР_1 з явними ознаками
алкогольного сп'яніння. Від
проходження медичного огляду для
визначення стану алкогольного
сп'яніння та продування алкотестера
«Драгер» № 6810 ОСОБА_3 відмовився в
присутності двох свідків, чим порушив
вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В своїй апеляційній скарзі
ОСОБА_3, не оспорюючи встановлених
районним судом кваліфікації та
обставин вчиненого адміністративного
правопорушення, просить змінити
постанову суду стосовно нього та
накласти адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі двохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. Свої апеляційні вимоги
апелянт мотивує тим, що судом при
накладенні стягнення належним чином не
були враховані позитивна
характеристика з місця проживання,
визнання своєї провини та щире каяття у
вчиненому, а також те, що він вперше
притягається до адміністративної
відповідальності та наявність на
утриманні батька пенсійного віку, який
має ряд захворювань, в зв'язку з чим
виникає постійна необхідність в
транспортуванні хворого батька до
районної лікарні. Таким чином, на
переконання апелянта суд першої
інстанції без врахування перелічених
вище обставин, безпідставно наклав на
нього адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік.

Заслухавши ОСОБА_3, який підтримав свою
апеляційну скаргу, перевіривши
матеріали справи про адміністративне
правопорушення, зваживши доводи
апеляційної скарги, вважаю, що вона
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП районний суд
всебічно, повно і об'єктивно дослідив
всі обставини справи, та правильно
дійшов висновку про наявність в діях
ОСОБА_3 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1
КУпАП, так як відповідальність за
вказане адміністративне
правопорушення настає у разі керування
транспортними засобами особами в стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або під впливом лікарських
препаратів, що знижують їх увагу та
швидкість реакції, а також передачу
керування транспортним засобом особі,
яка перебуває в стані такого сп'яніння
чи під впливом таких лікарських
препаратів, а так само відмови особи,
яка керує транспортним засобом, від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_3 у скоєні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
підтверджується: протоколом про
адміністративне правопорушення серії
AB2 № 107015, в якому наявне пояснення
порушника про відмову від проходження
медичного огляду на встановлення стану
алкогольного сп'яніння (а.с.1);
поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з
яких вбачається, що вони були
очевидцями того, як 16.01.2014 року в м.
Олександрія по вул. Луначарського
водій автомобіля «ІЖ 412» д/н НОМЕР_1,
ОСОБА_3 відмовився проїхати до лікарні
на факт встановлення стану
алкогольного сп'яніння та відмовився
продути алкотест «Драгер» № 6810 (а.с. 2-3).

Ніяких порушень законодавства про
адміністративні правопорушення, які б
вплинули на правильність прийнятого
місцевим судом рішення, та були б
підставою для його скасування, під час
складання протоколу про
адміністративні правопорушення, та під
час розгляду справи в суді першої
інстанції, допущено не було.

Накладаючи на ОСОБА_3 адміністративне
стягнення, суд першої інстанції, у
відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, в
повному обсязі врахував характер
вчиненого правопорушення, особу
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують та
обтяжують відповідальність, в тому
числі і те, що він щиро розкаявся у
скоєному, однак свідомо вчинив
небезпечне правопорушення для
оточуючих, зокрема для пішоходів, а
тому обґрунтовано дійшов до висновку
про те, що необхідним і достатнім для
виховання ОСОБА_3 в дусі додержання
законів України, поваги до правил
співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень, буде
саме адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами в межах санкції
ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, ОСОБА_3 є
пенсіонером, а тому накладення на
нього адміністративного стягнення у
виді штрафу поставить його у скрутне
матеріальне становище.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3
не має.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суддя
апеляційного суду Кіровоградської
області

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а постанову
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 06.02.2014 року
про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
(один) рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Лещенко
Р.М.