Справа №3/463/92/14
Личаківський районний суд м. Львова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м. Львів

суддя Личаківського районного суду
м.Львова - Леньо С. І.

З участю прокурора Проданець Н.В.

розглянувши адміністративні
матеріали, які надійшли з Управління
Служби Безпеки України у Львівській
області про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Львова, громадянина України, ІПН
НОМЕР_1, працюючого: ДП «Львівський
облавтодор» ПАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України», начальник філії
«Львівська дорожньо-експлуатаційна
дільниця», проживаючого АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Уповноваженим працівником СБУ у
Львівській області складено протокол
про адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 про те, що останній,
перебуваючи на посаді начальника філії
«Львівська дорожньо-експлуатаційна
дільниця» ДП «Львівський облавтодор»,
будучи посадовою особою юридичної
особи публічного права, всупереч
інтересам служби та держави не вжив
заходів щодо недопущення будь-якої
можливості виникнення конфлікту
інтересів і не повідомив невідкладно
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів та в
ході виконання своїх службових
обов'язків, використовуючи свої
службові повноваження щодо прийняття
рішення про матеріальне заохочення,
27.06.2013р. своїм наказом встановив собі
доплату в розмірі 2505,60 грн. до
заробітної плати за червень 2013р. шляхом
застосування коефіцієнту трудової
участі. Також, 31.07.2013р. ОСОБА_1 наказом №
61 встановив собі доплату в розмірі 835,20
грн. до заробітної плати за липень 2013р.
Розрахунок коефіцієнту трудової
участі працівників філії проводив
особисто ОСОБА_1 Доплата до заробітної
плати шляхом застосування коефіцієнту
трудової участі здійснювалась лише
окремим працівникам, в т.ч. ОСОБА_1, і при
цьому, останній для себе встановив
вищий коефіцієнт трудової участі у
порівнянні з іншими працівниками, яким
також була встановлена дана доплата до
заробітної плати. Таким чином, у ОСОБА_1
при прийнятті розпоряджень про
встановлення собі доплат до заробітної
плати, виникла суперечність між
особистими майновими інтересами та
його службовими повноваженнями, що
закон тлумачить як конфлікт інтересів,
і про що останній зобов'язаний був
негайно письмово повідомити директора
ДП «Львівський облавтодор». Своїми
діями, ОСОБА_1, допустив порушення вимог
п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»,
відповідальність за яке передбачено
ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 в останньому судовому засіданні
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення вину у
вчиненому заперечив. Первинно, просив
звільнити його від адміністративної
відповідальності та передати
матеріали справи на розгляд трудового
колективу, однак в подальшому позицію
захисту змінив та вважає, що в його діях
відсутні подія та склад
інкримінованого адміністративного
правопорушення. До адміністративної
відповідальності за вчинення
корупційного правопорушення може бути
притягнута лише посадова особа
юридичної особи публічного права, в той
час як на його думку, ДП «Львівський
облавтодор», являється юридичною
особою приватного права. Підприємство
створене на власності Компанії - ПАТ
«ДАК «Автомобільні дороги України»,
яка виступає їх засновником, і у
статутних капіталах дочірнього
підприємства частка держави є
відсутня. В такому випадку, коли майно
дочірнього підприємства не перебуває у
державній власності, таке підприємство
не може вважатись державним, що
характеризує його як юридичну особу
приватного права, і посадові особи
такої юридичної особи, відповідно до
закону не можуть бути притягнені
адміністративної відповідальності за
вчинення корупційного правопорушення.
Тому, просить провадження у справі
закрити у зв'язку з відсутністю в його
діях події та складу інкримінованого
правопорушення.

Прокурор Проданець Н.В. в судовому
засіданні висловилась в підтримання
складеного протоколу про
адміністративне правопорушення та
його обґрунтованість. Подію та склад
правопорушення вважає доведеною, а
позицію захисту особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності вважає не
обґрунтованою. Відповідно до вимог
чинного законодавства, юридична особа
публічного права створюється
розпорядчим актом Президента України,
органу державної влади, органу влади
АРК або органу місцевого
самоврядування. Дочірнє підприємство
створено Наказом Державної служби
автомобільних доріг України від
09.04.2002р. № 156, правонаступником якого є
Державне агентство автомобільних
доріг України (Укравтодор). Згідно з
положенням про Державне агентство
автомобільних доріг України
(Укравтодор), останній є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
КМУ, що на думку прокурора спростовує
позицію ОСОБА_1 про належність ДП
«Львівський облавтодор» до юридичних
осіб приватного права. Таке
підприємство створене згідно з наказом
органу державної влади, що
характеризує його як юридичну особу
публічного права, а його посадові
особи, ким є ОСОБА_1, в такому випадку є
суб'єктами адміністративного
корупційного правопорушення. Тому
останній підлягає притягненню до
адміністративної відповідальності, а
доведеність протиправності його дій
стверджується тим, що після складання
протоколу, останній добровільно
повернув кошти, які отримав у червні -
липні 2013р. в якості надбавки до
заробітної плати, тобто своїми діями по
поверненню коштів засвідчив
протиправність їх нарахування. Тому
вважає, склад адміністративного
правопорушення ОСОБА_1 доведеним, а
його - суб'єктом цього правопорушення,
за що він підлягає притягненню до
встановленої законом
відповідальності.

Заслухавши пояснення особи яка
притягається до адміністративної
відповідальності, думку прокурора,
з'ясувавши дійсні обставини справи
приходжу до висновку, що провадження у
справі підлягає закриттю у зв'язку з
відсутністю в діях ОСОБА_1 події та
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-7 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що
Наказом директора ДП «Львівський
облавтодор» № 64-ВК від 07.11.2012р., ОСОБА_1
призначено на посаду начальника філії
«Львівська ДЕД» ДП Львівський
облавтодор». Відповідно до пп. 5 Розділу
3 Посадової інструкції начальника
філії «Львівська ДЕД», останній
наділений правом приймати рішення про
моральне та матеріальне заохочення
працівників. Наказами начальника філії
№ 56 від 27.06.2013р. та № 61 від 31.07.2013р., які
погоджено головою профкому було
встановлено доплату до тарифних ставок
шляхом застосування коефіцієнта
трудової участі, згідно з яким ОСОБА_1
встановив собі надбавку доплату в
розмірі 2505,60 грн. до заробітної плати за
червень 2013р. та 835,20 грн. - до заробітної
плати за липень 2013р.

Слід погодитись з тим, що вчинення
таких дій за своєю природою може
підпадати під поняття конфлікт
інтересів, яке згідно із ст. 1 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» визнається як
суперечність між особистими майновими,
немайновими інтересами особи чи
близьких їй осіб та її службовими
повноваженнями, наявність якої може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи невчинення дій під
час виконання наданих їй службових
повноважень, і не повідомлення особою
безпосереднього керівника у випадках,
встановлених законом, про наявність
конфлікту інтересів тягне за собою
відповідальність за вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення. Однак, як зазначено в
примітці 1 ст. 172-7 КУпАП, суб'єктом
правопорушень у цій статті є особи,
зазначені у пункті 1, підпунктах «а»,
«б» пункту 2 частини першої статті 4
згаданого вище Закону.

Згідно з пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону,
суб'єктами відповідальності за
корупційні правопорушення є посадові
особи юридичних осіб публічного права.
На думку прокурора та повноважної
особи, яка склала протокол, ОСОБА_1 є
посадовою особою юридичної особи
публічного права, а тому підпадає під
дію цього Закону. Однак, з такими
висновками погодитись не можна
виходячи з наступного.

Дочірнє підприємство «Львівський
облавтодор» ПАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» створено відповідно до
Наказу Державної служби автомобільних
доріг України від 09.04.2002р.,
правонаступником якого є Державне
агентство автомобільних доріг України
(Укравтодор). Таке дочірнє підприємство
визнано правонаступником зобов'язань
та договорів ліквідованих обласних
об'єднань та реорганізованих дорожніх
державних підприємств.

Дочірнє підприємство - юридична особа,
створена іншою юридичною особою
(засновником) як єдиним учасником.
Структура корпоративного управління і
режим майна дочірнього підприємства
визначаються його засновником на
власний розсуд.

Загальні положення про юридичну особу
наведені в Главі 7 Підрозділу 2 Розділу
ІІ Книги Першої ЦК України. Частиною 1
ст. 80 ЦК України наведено поняття
юридичної особи, а саме це організація,
створена і зареєстрована у
встановленому законом порядку.

Види юридичних осіб наведено у ст. 81 ЦК
України, згідно з якою вони поділяються
на юридичних осіб приватного права та
юридичних осіб публічного права.

Такий поділ проведено лише за одним
критерієм - порядком їх створення, і
головна відмінність між ними полягає в
тому, що юридичні особи приватного
права створюються на підставі
установчих документів (статуту або
засновницького договору, якщо інше не
встановлено законом), а публічні - на
підставі розпорядчого акта Президента
України, органу державної влади, органу
влади АРК або органу місцевого
самоврядування.

Виходячи з такого порядку створення,
можна виділити дві основоположні
ознаки юридичних осіб публічного права
- це реалізація публічних інтересів
держави чи територіальної громади, які
покладені на них законодавством
України та їх створення на підставі
розпорядчого акта. Враховуючи правові
форми участі держави в цивільних
відносинах, а також те, що держава може
створювати як юридичні особи
публічного так і приватного права (ст.
167 ЦК України), до цих ознак можна додати
ще одну не менш важливу ознаку, а саме
форма власності такої юридичної особи.
Оскільки держава наділена
повноваженнями для створення обох
видів юридичних осіб, слід вважати
встановленим, що саме ця ознака є
вирішальною при віднесенні юридичної
особи до того чи іншого виду. Якщо
підприємство створене на підставі
розпорядчого акту державної влади та
діє на основі державної власності з
метою реалізації публічних інтересів
держави чи територіальної громади,
тобто є державним підприємством, - воно
є юридичною особою публічного права. В
протилежному випадку, якщо
підприємство хоч і створено державою,
проте дії не на основі державної
власності, воно є юридичною особою
приватного права.

Майнова форма власності - це одна з
суттєвих відмінностей юридичних осіб
публічного та приватного права, які
створені державою. Наявність
відокремленого майна означає, що майно
юридичної особи відокремлено від майна
власників, які створили цю організацію,
в тому числі від держави, і в такому
випадку, форма участі цієї юридичної
особи в цивільно-правових відносинах
матиме приватно правовий характер,
тобто буде характеризувати її як
юридичну особу приватного права. В свою
чергу, якщо майно підприємства
перебуває в державній власності, і таке
підприємство створене на підставі
розпорядчого акту органу державної
влади, воно вважається юридичною
особою публічного права, оскільки
виключно підприємства державної форми
власності є основним суб'єктом
господарювання в сфері реалізації
економічної політики та публічних
інтересів держави.

Така логіка законодавця, щодо
відмінностей юридичних осіб
публічного та приватного права також
узгоджується з поняттям державного
підприємства, яке наведено в ст. 63 ГК
України, згідно з яким державним
підприємством є підприємство, що діє на
основі державної власності, а також з
нормами ст. 73 ГК України, де під
державним унітарним підприємством
слід розуміти підприємство, яке
утворено компетентним органом
державної влади в розпорядчому порядку
на базі відокремленої частини
державної власності, як правило без
поділу її на частки, і входить до сфери
його управління, в своєму найменуванні
містить слова «державне підприємство»
і не несе відповідальності за
зобов'язаннями власника і органу влади,
до сфери управління якого воно входить.
Майно державного унітарного
підприємства перебуває у державній
власності і закріплюється за таким
підприємством на праві господарського
відання чи праві оперативного
управління.

Однак, як вбачається з п. п. 3.3, 4.2 статуту
ДП «Львівський облавтодор», його
засновником є ПАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України». Майно підприємства
складається з сукупності речей,
майнових прав, інших цінностей,
вартість яких відображається на
самостійному балансі підприємства, яке
передається засновником підприємству
в господарське відання та іншого майна,
набутого підприємством на засадах, не
заборонених чинним законодавством і
цим статутом. Власником майна,
переданого до господарського відання
підприємства засновником залишається
засновник, проте підприємство має
вчиняти передбачені законодавством
заходи задля захисту такого майна.

Таким чином, наведені вище обставини та
норми матеріального права дають
підстави для висновку, що ДП
«Львівський облавтодор», не є
юридичною особою публічного права,
оскільки створений він хоч і
центральним органом виконавчої влади,
проте на базі відокремленої частини
ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги
України». У відповідності до п. п. 6.1, 6.3
Статуту ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги
України», Компанія є правонаступником
майнових прав та інших активів
державних дорожніх підприємств, майно
яких передано до статутного фонду
компанії. Компанія є власником майна,
переданого їй засновником до
статутного капіталу. Враховуючи те, що
саме останній являється власником
майна підприємства, виключається
можливість віднесення ДП «Львівський
облавтодор» до категорії державних
підприємств, і відповідно - до
категорії юридичних осіб публічного
права.

Державні акціонерні компанії, ким є ПАТ
«ДАК «Автомобільні дороги України», за
своїм правовим статусом є акціонерними
товариствами (а не державними
підприємствами), що створені державою,
а відповідно, остання через
компетентний і уповноважений орган
отримує лише корпоративні права
(дивіденди, право на управління тощо),
що випливає з п. 2 Розпорядження КМУ від
23.11.2011р. № 1221-р «Питання управління
Державною службою автомобільних доріг
об'єктами державної власності». В свою
чергу, дочірні підприємства державних
акціонерних компаній створені самою
компанією, а не державою, перебувають
вони на власності саме компанії, а не
держави, і це свідчить про
підприємницьку й приватно правову
природу таких дочірних підприємств,
тобто характеризує їх як юридичних
осіб приватного права.

Більше того, про правильність таких
висновків свідчить те, що Державне
агентство автомобільних доріг України
(Укравтодор), як правонаступник
Державної служби автомобільних доріг,
згідно з п. 6 Положення про Державне
агентство автомобільних доріг України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011р. № 456/2011, реалізує
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи -
управління в Автономній Республіці
Крим, обласні, Київське та
Севастопольське міські, районні
управління. Вказаним вище
Розпорядженням КМУ від 23.11.2011р.
затверджено Перелік державних
підприємств, установ та організацій, що
належать до сфери управління Державної
служби автомобільних доріг.

Поряд з цим, нормами ст. 8 ГК України
закріплено участь держави, органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування в господарській
діяльності, і де прямо вказано, що
господарська компетенція органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування реалізується від імені
відповідної державної чи комунальної
установи. Оскільки до згаданого вище
Переліку не ввійшли ні ПАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України», ні її
дочірні підприємства, немає підстав
вважати їх державними підприємствами,
позаяк центральний орган виконавчої
влади - Укравтодор не реалізує свої
повноваження в сфері дорожнього
господарства безпосередньо через ПАТ
«ДАК «Автомобільні дороги України» або
через його дочірні підприємства, а
реалізує їх через свої територіальні
органи. Тому, знову ж таки, виключається
можливість віднесення таких
організацій до юридичних осіб
публічного права.

З огляду на викладене, прийшовши до
висновку про належність ДП «Львівський
облавтодор» до юридичних осіб
приватного права, немає підстав для
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності,
оскільки посадові особи таких
юридичних осіб, згідно з Законом не є
суб'єктами адміністративного
корупційного правопорушення і
відповідно, діяння цих осіб не містять
в собі ознак корупційного
правопорушення. Тому, провадження у
справі підлягає закриттю у зв'язку з
відсутністю в діях ОСОБА_1 події та
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-7 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. ст.ст. 247 п.1, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-7 КУпАП закрити у зв'язку з
відсутністю в його діях події та складу
адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга, протест прокурора
до Апеляційного суду Львівської
області протягом десяти днів з дня її
винесення через місцевий суд.

Суддя:
Леньо С. І.