АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 607/580/14-пГоловуючий у 1-й
інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 33/789/32/14 Доповідач -
Галіян Л.Є.Категорія - ч.1 ст.172-6 КУпАп
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 р.
м.Тернопіль

Суддя судової палати в
кримінальних справах апеляційного
суду Тернопільської області Галіян Л.Є.

з участю:

прокурора - Топилка І.Б.

особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_1

представника відділу БКОЗ УСБУ в
Тернопільскій області - Пасічника О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
справу про адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6
КУпАП відносно ОСОБА_3 за апеляційною
скаргою заступника прокурора
Тернопільської області Янюка В. на
постанову Тернопільського
міськрайонного суду від 30 січня 2014
року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Тернопільського
міськрайонного суду від 30 січня 2014 року
провадження у справі про притягнення
до адміністративної відповідальності
ОСОБА_3 - закрито, у зв'язку з
відсутністю в її діях складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно протоколу про порушення
вимог ч.І ст.12 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» №1 від 15 січня 2014 року, ОСОБА_3
на підставі наказу №211-К від 11 липня 2013
року звільнена з роботи із займаної
посади головного інспектора відділу
митних платежів Тернопільської
митниці Держмитслужби України з 12
липня 2013 року. Будучи суб'єктом
декларування, тобто особою, яка
відповідно до підпункту «е» п.1 ч.І ст.4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» є суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, та будучи ознайомленою
з вимогами антикорупційного
законодавства, при звільненні з роботи
із займаної посади та припиненні
діяльності, пов'язаної з виконанням
функцій держави, ОСОБА_3 не подала
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період, не охоплений раніше поданою
декларацією за 2012 рік, чим порушила
вимоги фінансового контролю,
передбачені ч.І ст.12 України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» та вчинила адміністративне
корупційне правопорушення,
передбачене ч.І статті 172-6 КУпАП, а саме
- неподання декларації про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру, передбаченої
Законом України «Про засади
запобігання і протидії корупції».

Таким чином, ОСОБА_3 порушила
вимоги фінансового контролю,
передбачені ст.12 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» при наявній можливості
подати декларацію про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру при звільненні, та
достовірно знаючи про обов'язок подачі
такої декларації, не подала її до
сектору персоналу Тернопільської
митниці Міндоходів, чим вчинила
адміністративне корупційне
правопорушення, передбачене ч.І ст. 172-6
КУпАП - неподання декларації про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру, передбаченої
Законом України «Про засади
запобігання і протидії корупції».

В апеляційній скарзі заступник
прокурора Тернопільської області
просить скасувати вищезазначену
постанову суду та прийняти по справі
нову постанову, якою визнати ОСОБА_3
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6
КУпАП, та притягнути її до
відповідальності за цією статтею,
наклавши стягнення у вигляді штрафу в
розмірі десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 170 гривень.

Заслухавши думку прокурора, який
підтримав апеляційну скаргу та просить
її задовольнити, представника відділу
БКОЗ УСБУ в Тернопільській області,
пояснення ОСОБА_3, яка просить
постанову суду залишити без зміни, а
апеляційну скаргу прокурора без
задоволення, розглянувши матеріали
справи, дослідивши доводи апеляційної
скарги, приходжу до висновку, що
апеляційна скарга до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП у
зв'язку з відсутністю в її діях складу
вищевказаного адміністративного
правопорушення є обґрунтованим та
вірним.

Так, в силу підпункту «е» п.1 ч.І ст.4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції) суб'єктами
відповідальності за корупційне
правопорушення, передбачене ч.І ст. 172-6
КУпАП, є посадові та службові особи
органів прокуратури, Служби безпеки
України, дипломатичної служби доходів
і зборів.

Відповідно до ч.І ст.12 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» суб'єкт
декларування - особи, зазначені у п.1 ч.І
ст.4 цього Закону, які звільняються або
іншим чином припиняють діяльність,
пов'язану з виконанням функцій держави
або місцевого самоврядування, подають
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характер за
період, не охоплений раніше поданими
деклараціями.

Згідно матеріалів справи, на час
звільнення ОСОБА_3 була службовою
особою органу доходів і зборів та
відповідно до ч.І ст.12 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» та зобов'язана була подати
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період, не охоплений раніше поданими
деклараціями, тобто за січень-липень 2013
року, а отже остання належить до
суб'єктів відповідальності за
корупційне правопорушення.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено
відповідальність за вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення, а саме: неподання або
несвоєчасне подання декларації про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру, передбаченої
Законом України «Про засади
запобігання і протидії корупції».

В даному випадку корупційним
правопорушенням є виключно умисне
діяння, що містить ознаки корупції,
вчинене особою, зазначеною у ч.І ст.4
цього Закону, за яке законом
установлено кримінальну,
адміністративну, цивільно-правову та
дисциплінарну відповідальність. Якщо
правопорушення, передбачене ч.І ст.172-6
УпАП, вчинене через необережність, то
відповідальність особи за цією статтею
настати не може.

Разом з тим, у матеріалах справи
взагалі відсутні докази умисних дій
ОСОБА_3, спрямовах на неподання або
несвоєчасне подання декларації про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру, передбаченої
Законом України «Про засади
запобігання і протидії корупції» та в
судовому засіданні такі не здобуті.

Більше того, відсутність умислу у
діях ОСОБА_3 на вчинення нею
інкримінованого їй правопорушення
доводиться наступним.

Судом встановлено, що після
звільнення ОСОБА_3 із займаної нею
посади, остання надіслала декларацію
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період, не охоплений раніше поданими
деклараціями на адресу Тернопільської
митниці Міндоходів 30.12.2013 року.

На час складання протоколу про
порушення вимог ч.1 ст12 ЗУ «Про засади
запобігання і протидії корупції» та ч.1
ст,172-6 КУПАП, а саме 15.01.2014 року ОСОБА_3 у
своїх поясненнях також від 15.01.2014 року
повідомляла, що декларацію вона
заповнила та подала Тернопільської
митниці Міндоходів, однак дана
обставина залишилася поза увагою
особи, уповноваженої на складання
протоколу у справі про адміністративне
правопорушення, що він сам в судовому
засіданні під час розгляду справи в
суді апеляційної інстанції підтвердив
та пояснив, що такі пояснення ОСОБА_3
ним не перевірялися.

При цьому, ч.І ст.12 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» для даної категорії
суб'єктів не встановлено конкретного
терміну подачі такої декларації, як це
передбачено для працюючих суб'єктів
декларування, а встановлено лише
обов'язок її подати.

Також у матеріалах справи не
представлено доказів того, що ОСОБА_3
достовірно було відомо про
необхідність подати декларацію до
Тернопільської митниці Міндоходів у
зв'язку із її звільненням за період не
охоплений попередньою декларацією, що
судом першої інстанції у постанові
достатньо мотивовано.

Тому вірним є висновок суду першої
інстанції про те, що відсутність в діях
ОСОБА_3 умислу на неподання декларації
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
2013 рік означає відсутність складу
адміністративного корупційного
правопорушення вцілому.

На підставі викладеного, вважаю
правильним рішення судді першої
інстанції, який зроблений на підставі
всебічного та повного з'ясування
обставин та дослідженні доказів у
справі, яким дав вірну юридичну оцінку
та закрив провадження у справі у
зв'язку з відсутністю ознак складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КупАП.

Враховуючи наведене, приходжу до
висновку про те, що постанова судді
першої інстанції ґрунтується на
вимогах закону, є мотивованою, у зв'язку
з чим апеляційні вимоги прокурора про
її скасування задоволенню не
підлягають.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Тернопільської області
залишити без задоволення, а постанову
Тернопільського міськрайонного суду
від 30 січня 2014 року, відносно ОСОБА_3 -
без зміни.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Л.Є. Галіян