Справа № 742/1017/14 Головуючий у 1
інстанції Рябота В. І. Провадження №
33/795/79/2014 Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2014 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
в складі:

судді апеляційного суду - Григор'євої
В.Ф.,

захисника-адвоката - ОСОБА_1,

з участю особи, притягнутої до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 11
березня 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець,
громадянин України, тимчасово
працюючий у ПП ОСОБА_3, мешканець
АДРЕСА_1

- притягнутий до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та
на нього накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 3500
грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави у сумі 36 грн. 54 коп.

Як встановив суд першої інстанції, 04
лютого 2014 року близько 06 години 05
хвилин в м. Києві по пр. Глушкова ОСОБА_2
керував автомобілем ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_1
з явними ознаками алкогольного
сп'яніння (різкий запах алкоголю з
порожнини рота, тремтіння рук,
порушення координації рухів) та від
проходження медичного огляду на стан
сп'яніння ухилився в присутності
свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та
скоїв правопорушення, передбачене ч. 1
ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати дану постанову та закрити
провадження по справі за відсутністю в
його діях складу адміністративного
правопорушення. Вважає, що суддею при
винесенні постанови було порушено
норми матеріального та процесуального
права. Вказує, що 04 лютого 2014 року він
взагалі не був в м. Києві, ніколи не
управляв автомобілем ВАЗ-2108 та не писав
ніяких розписок інспектору ДПС
прапорщику міліції ОСОБА_9., в нього
немає посвідчення водія, яке зазначено
в протоколі. Крім того у рапорті
інспектора ДПС зазначено, що в салоні
автомобіля знаходилась людина
похилого віку інвалід І групи, але
чомусь ця особа не записана в свідки і
від неї не відібрано пояснення. Вважає,
що суд розглянув справу без його
участі, чим порушив його право на
захист.

Заслухавши суддю - доповідача по
справі, пояснення ОСОБА_2, який
підтримав у засіданні апеляційного
суду свою апеляційну скаргу з указаних
у ній підстав і просив її задовольнити,
постанову суду скасувати як незаконну,
а провадження у справі закрити за
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення,
захисника - адвоката ОСОБА_1, який
підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_2,
просив її задовольнити, а постанову
суду скасувати та провадження у справі
закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2
події і складу адміністративного
правопорушення, пояснення свідків:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, переглянувши
матеріали справи, дослідивши доводи,
викладені у апеляційній скарзі, вважаю,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні апеляційний суд, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи про
адміністративні правопорушення, а
саме: з протоколу про адміністративне
правопорушення від 04 лютого 2014 року
вбачається, що 04 лютого 2014 року близько
06 години 05 хвилин в м. Києві по пр.
Глушкова ОСОБА_2 керував автомобілем
ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками
алкогольного сп'яніння (різкий запах
алкоголю з порожнини рота, тремтіння
рук, порушення координації рухів) та
від проходження медичного огляду на
стан сп'яніння ухилився в присутності
свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та
скоїв правопорушення, передбачене ч. 1
ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_2 підтримав свою апеляційну
скаргу, просив скасувати дану
постанову та закрити провадження у
справі за відсутністю в його діях події
і складу адміністративного
правопорушення. Посвідчення водія на
право керування транспортним засобом
має з 18 років. 04 лютого 2014 року о 06
годині ранку він спав і ніяк не міг
знаходитись в м. Києві, так як на 08
годину ранку йому необхідно було йти на
роботу, а працює він на мийці
автомобілів без вихідних. У 2012 році він
звертався в МРЕО з приводу втрати
посвідчення водія на право керування
транспортним засобом та йому 10 січня 2012
року видали нове посвідчення водія на
право керування транспортним засобом.
В суд першої інстанції для дачі
пояснень його не викликали,
повідомлень поштою він не отримував.
Коли прийшла поштою постанова суду,
тоді він і дізнався, що на нього
складений протокол про
адміністративне правопорушення. Свій
автомобіль він має з 2012 року, марки
Мерседес НОМЕР_2. Родичів інвалідів він
немає.

Свідок ОСОБА_5 у апеляційному суді
пояснила, що ОСОБА_2 є її цивільним
чоловіком. 04 лютого 2014 року ОСОБА_2 спав
дома. О 7 годині ранку до нього зайшов
його товариш по роботі ОСОБА_6 і вони
разом пішли на роботу.

Свідок ОСОБА_6 у апеляційному суді
пояснив, що знає ОСОБА_2 з дитинства.
Зараз вони разом працюють на автомийці
з 8 години ранку до 20 години вечора.
Кожного ранку він заходить до ОСОБА_2 і
вони разом йдуть на роботу. З Нового
року вихідних в них ще не було.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судове
засідання апеляційного суду не
з'явилися, причина неявки невідома.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи та
вирішення її в точній відповідності із
законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд, при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення, крім іншого,
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Зазначені вимоги закону судом були
виконані не в повному обсязі, внаслідок
чого поза увагою суду залишилися
обставини, які мають суттєве значення
для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 23 грудня 2005 року № 14 (із
змінами і доповненнями, внесеними
постановою Пленуму Верховного Суду
України від 19 грудня 2008 року № 18) «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» передбачено, що при
розгляді справ зазначеної категорії
необхідно з'ясовувати всі обставини,
перелічені у статтях 247, 280 КУпАП, у тому
числі шляхом опитування свідків та
призначення експертиз. Зміст постанови
судді має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У
ній, зокрема, потрібно навести докази,
на яких ґрунтується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів. Такі
положення закону судом було
проігноровано.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП
доказами у справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
свідків, а також іншими документами.
При цьому орган (посадова особа) оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

Висновку про винуватість ОСОБА_2 у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд
дійшов на підставі протоколу про
адміністративне правопорушення,
пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, та
не опитав в судовому засіданні самого
ОСОБА_2

Апеляційному суду ОСОБА_2 надав
документи, якими підтверджена
непричетність останнього до вчинення
даного адміністративного
правопорушення.

З наданих апеляційному суду документів
ОСОБА_2, та листа № 524 від 08 квітня 2014
року начальника центру надання послуг,
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів, з
обслуговування м. Прилук, Прилуцького,
Варвинського, Ічнянського та
Срібнянського районів (на правах
відділення м. Прилуки),
підпорядкованого УДАІ УМВС України в
Чернігівській області М.В. Гайдай
вбачається, що на час вчинення
правопорушення 04 лютого 2014 року, право
керування транспортними засобами
водія ОСОБА_2 посвідчувалось новим
посвідченням серії НОМЕР_3, виданим 10
січня 2012 року, а невідома особа
неправомірно скористалась втраченим
посвідченням водія, виданим 17 травня 2003
року на ім'я ОСОБА_2 серії НОМЕР_4.

Також, в момент скоєння правопорушення,
зазначеного в постанові суду, 04 лютого
2014 року о 6 год. 05 хв. ОСОБА_2 не
знаходився в м. Києві, оскільки
проживає в м. Прилуки та працює на
автомийці, і кожного ранку йому
потрібно о 07 годині виходити з дому на
роботу, щоб о 08 годині бути на місці.

Дана обставина підтверджується
довідкою від 08 квітня 2014 року виданою
приватним підприємцем ОСОБА_3, що
ОСОБА_2 04 лютого 2014 року з 08.00 години по
20.00 годину знаходився на робочому місці
в м. Прилуки.

Свідок ОСОБА_9., який складав протокол
про адміністративне правопорушення,
надіслав письмове пояснення щодо
вчинення адміністративного
правопорушення 04 лютого 2014 року ОСОБА_2,
який підтвердив фактичні обставини
справи та те, що встановлював особу
ОСОБА_2 відповідно до наданого
посвідчення водія на його ім'я.

Висновки суду першої інстанції не
можуть бути покладені в основу рішення
суду стосовно наявності в діях ОСОБА_2
ознак адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП, та спростовуються наданими
останнім документами.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що вина ОСОБА_2 у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП, не доведена, оскільки ОСОБА_2 04
лютого 2014 року перебував у м. Прилуки, а
не в м. Києві, що підтверджується
відповідними документами та
поясненнями вказаних свідків, а також
те, що невідома особа неправомірно
скористалась втраченим посвідченням
водія, виданим 17 травня 2003 року на ім'я
ОСОБА_2 серії НОМЕР_4, а тому постанова
суду першої інстанції відносно ОСОБА_2
підлягає скасуванню, а справа закриттю
на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за
відсутністю в його діях події і складу
адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 п.1
ст.247, ст. ст. 293, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 11
березня 2014 року про притягнення ОСОБА_2
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а
провадження в справі закрити у зв'язку
з відсутністю в його діях події і
складу адміністративного
правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя В. Ф. Григор’єва