П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/725/14-п

17 квітня 2014 року
м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області Вінтоняк
М.Б., розглянувши матеріали, які
надійшли від територіальної державної
інспекції з питань праці в
Івано-Франківській області, про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця і жителя АДРЕСА_1, приватного
підприємця, громадянина України

за ст.41 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 порушив вимоги трудового
законодавства.

Правопорушення ним вчинено при
наступних обставинах.

Проведеною 11-12 березня 2014 року
територіальною державною інспекцією з
питань праці в Івано-Франківській
області перевіркою додержання вимог
трудового законодавства підприємця
ОСОБА_1 виявлено порушення вимог
законодавства про працю, а саме: ч.1 ст. 53
КЗпП, так як під час розрахунку балансу
робочого часу напередодні святкових і
неробочих днів тривалість роботи
працівників скорочується на одну
годину. Підприємець ОСОБА_1 згідно
табеля обліку робочого часу за 7
березня 2013 року (8 березня 2013 року -
Міжнародний жіночий день), червень 2013
року, а саме: 21 червня 2013 року (23 червня
2013 року - Трійця), 27 червня 2013 року (28
червня 2013 року - День Конституції
України), 23 серпня 2013 року (24 серпня 2013
року - День незалежності України) не
скоротив працівникам робочий час на
одну годину; ст. 83 КЗпП України, так як
при звільненні працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі невикористані ним дні щорічної
відпустки, а також додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей.
Так, згідно трудового договору від
01.03.2012 р. по 14.01.2013 р., було звільнено з
роботи за згодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпПУ)
ОСОБА_4 з 14 січня 2013 року, згідно
трудового договору від 27.01.2012 р. по
04.02.2013 р., було звільнено з роботи за
згодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпПУ) ОСОБА_5 з 04
лютого 2013 року. Згідно відомості на
виплату грошей з даними працівниками
остаточний розрахунок (грошова
компенсація) не проведено; ч.2 ст. 30 ЗУ №
108, так як підприємцем ОСОБА_1 не
забезпечено достовірний облік
виконуваної працівниками роботи і
бухгалтерський облік витрат на їх
оплату праці у встановленому порядку, а
саме: згідно трудового договору від
01.03.2012 р. по 14.01.2013 р. ОСОБА_4 було
встановлено оплату праці в розмірі 1370
грн., згідно трудового договору від
27.01.2012 р. по 04.02.2013 р. ОСОБА_5 було
встановлено оплату праці в розмірі 1350
грн. Згідно відомості на виплату грошей
даним працівникам нараховувалася та
виплачувалася мінімальна заробітна
плата (1433,75 грн.); ст. 107 КЗпП України, так
як оплата за роботу у святкові і
неробочі дні не проводиться у
подвійному розмірі. Так працівники
відпрацювали у святкові і неробочі дні
1,7 січня 2013 року (Новий рік, Різдво
Христове), 8 березня 2013 року
(Міжнародний жіночий день), 1,2,5,9 травня
2013 року (День міжнародної солідарності
трудящих, Пасха, День Перемоги), 23,28
червня 2013 року (Трійця, День
Конституції України), оплата за роботу
не проведена в подвійному розмірі; ч.1
ст. 116 КЗпП України. При звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства
проводиться не в день звільнення. Так,
згідно трудового договору від 01.03.2012 р.
по 14.01.2013 р. було звільнено з роботи за
згодою сторін (п.1 ст. 36 КЗпПУ) ОСОБА_4 з 14
січня 2013 року, виплату заробітної плати
було проведено згідно платіжної
відомості від 16 січня 2013 року; згідно
трудового договору від 27.01.2012 р. по
04.02.2013 р., було звільнено з роботи за
згодою сторін (п.1 ст. 36 КЗпПУ) ОСОБА_5 з
04.02.2013 року, виплату заробітної плати
було проведено згідно платіжної
відомості від 15 лютого 2013 року; ч.1 ст. 117
КЗпП У. У разі невиплати в день
звільнення всіх коштів працівнику не
виплачується середній заробіток за
весь час затримки по день фактичного
розрахунку. Так, згідно трудового
договору від 01.03.2012 р. по 14.01.2013 р. було
звільнено з роботи за згодою сторін
ОСОБА_4 з 14 січня 2013 року, виплату
заробітної плати було проведено згідно
платіжної відомості від 16 січня 2013
року; згідно трудового договору від
27.01.2012 р. по 04.02.2013 р. було звільнено з
роботи за згодою сторін ОСОБА_5 з 04.02.2013
року, виплату заробітної плати було
проведено згідно платіжної відомості
від 15.02.2013 року; ч.5 ст. 80 КЗпПУ. Наявність
випадків ненадання щорічних відпусток
повної тривалості протягом двох років.
Так, ОСОБА_7 (провізор) - невикористана
щорічна відпустка за період 01.12.2010 -
01.12.2013 роки, ОСОБА_8 - невикористана
щорічна відпустка за період 29.08.2011 -
29.08.2013 роки та інші.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину
визнав, у вчиненому розкаявся.

Його вина у вчиненні правопорушення
доводиться даними акта перевірки №
09-14-075/220 від 11.-12.03.2014 року /а.с.1-4/,
протоколу про адміністративне
правопорушення № 09-14-075/178 від 12.03.2014
року /а.с.5/ та іншими матеріалами
справи.

При накладенні адміністративного
стягнення на правопорушника,
враховуючи характер вчиненого
порушення, особу порушника, ступінь
його вини, обставини, що пом'якшують
відповідальність: щире розкаяння
винного у вчиненому, а тому його слід
накласти адміністративне стягнення у
вигляді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП України з
порушника в дохід держави слід
стягнути 36 гривні 54 коп. судового
збору.

Керуючись ст.ст.221,283 КупАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1
КупАП, та накласти на нього стягнення у
вигляді штрафу тридцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян (п"ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір в розмірі 36 грн.(тридцять
шість гривень) 54 коп.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги чи протесту
прокурора.

Постанова може бути оскаржена або
на неї може бути внесено протест
прокурора в апеляційний суд
Івано-Франківської області протягом 10
днів з дня її винесення через
Надвірнянський районний суд.

Постанова підлягає пред'явленню до
виконання протягом трьох місяців з дня
набрання нею законної сили.

Суддя

Вінтоняк М.Б.