Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/124/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2014 року. Суддя апеляційного
суду Кіровоградської області Ремез
П.М., за участю особи, що притягується до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3, розглянув у відкритому
судовому засіданні у м. Кіровограді
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на постанову судді
Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області від 07 лютого
2014 року, стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з вищою освітою,
працюючої головним державним
податковим ревізором-інспектором
відділу доходів і зборів фізичних осіб
Знам'янської ОДПІ, проживаючої за
адресою: АДРЕСА_1,

про притягнення її до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 163-1 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кіровоградського
районного суду Кіровоградської
області від 07 лютого 2014 року ОСОБА_3
визнано винною у скоєні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та на
неї накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу у розмірі 85 грн.

ОСОБА_3 визнана винною у тому, що вона
працюючи на посаді головного
бухгалтера ФГ «ОСОБА_4», порушила
порядок ведення податкового обліку, а
саме підприємством занижено за лютий
2013 року податок на додану вартість на
суму 10950 грн., чим порушено п. 198.2, п.198.3
п.198.6, ст.198 та п.209.2 і п. 209.6, ст.209
Податкового кодексу України, та скоєно
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати постанову
Кіровоградського районного суду від 07
лютого 2014 року та закрити провадження
по справі. Свої вимоги обґрунтовує тим,
що висновки суду викладені у постанові
не відповідають фактичним обставинам
справи. При цьому вказує на те, що є
протиправними та необґрунтованими
висновки акта перевірки проведеної
Кіровоградською ОДПІ в період з 04 по
10.12.2013 року, про визнання фіктивними
взаємовідносин між ФГ «ОСОБА_4» з його
контрагентом ФГ «Врожай-2012», оскільки
ОДПІ визнала нікчемним правочин по
купівлі продукції у ФГ «Врожай-2012», а
тому визнав доведеним факт завищення
ними податкового кредиту на суму 10950
грн., посилаючись на те, що податкове
законодавство не ставить у залежність
податковий облік певного платника
податків від інших осіб і фактичної
сплати контрагентами податку до
бюджету, а питання віднесення певних
сум до податкового кредиту поширюється
тільки на окремо взятого платника
податків і не залежить від розрахунків
з бюджетом третіх осіб. При цьому
вказує і на те, що між ФГ «Врожай-2012» та
ФГ «ОСОБА_4» дійсно було укладено
договір купівлі-продажу посівного
матеріалу, факт поставки якого
підтверджується видатковими
накладними, актом списання та оплатою
вартості товару, тому за результатами
поставки ФГ «Врожай-2012» виписало
їхньому господарству податкові
накладні, які складено у відповідності
до ст. 201 Податкового Кодексу України.
Також вказує і на те, що на даний час акт
перевірки та прийняте за його
наслідками повідомлення-рішення від
27.12.2013 року № оскаржено
господарством до Кіровоградського
окружного адміністративного суду.

Заслухавши пояснення скаржниці ОСОБА_3,
яка просила скасувати постанову суду, а
провадження по справі закрити за
відсутністю в її діях складу
адміністративного правопорушення,
перевіривши матеріали справи, зваживши
доводи апеляції вважаю, що апеляція
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП,
завданням судді при розгляді справ про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Однак, вказані вимоги закону були грубо
порушенні при розгляді даної справи
судом першої інстанції.

Положеннями ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,
передбачено настання відповідальності
за відсутність податкового обліку,
порушення керівниками та іншими
посадовими особами підприємств,
установ, організацій встановленого
законом порядку ведення податкового
обліку, у тому числі неподання або
несвоєчасне подання аудиторських
висновків, подання яких передбачено
законами України.

У відповідності до протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АА № 695702 від 17.12.2013 року, який складено
відносно ОСОБА_3, встановлено, що
остання працюючи на посаді головного
бухгалтера ФГ «ОСОБА_4», вчинила
порушення встановленого законом
порядку ведення податкового обліку,
чим порушила п. 198.2, п.198.3 п.198.6, ст.198 та
п.209.2 і п. 209.6 ст.209 Податкового кодексу
України, в результаті чого
підприємством занижено за лютий 2013
року податок на додану вартість на суму
10950 грн., (акт перевірки від 17.12.2013 року
№148/11-23-22-06/31754614), чим скоїла
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП (а.с.3).

З матеріалів справи вбачається, що за
результатами документальної
позапланової невиїзної перевірки
Фермерського господарства ОСОБА_4, яка
проводилась з 04.12.2013 року по 10.12.2013 року
з питань дотримання вказаним
господарством вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з ФГ
«Врожай-2012» (код за ) за
лютий 2013 року, було складено акт №
148/11-23-22-06/31754614 від 17.12.2013 року, в якому
зазначено, що вказана перевірка
проводилась у приміщенні
Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області без
присутності посадових осіб
підприємства, про що платник податків
повідомлений належним чином. У
результаті проведеної перевірки не
підтверджено наявність поставки
товарів від підприємства
постачальника, що свідчить про те, що
правочини між ФГ «Врожай-2012» та
підприємствами покупцями у тому числі
і ФГ «ОСОБА_4» за лютий 2013 року,
здійснені без мети настання реальних
наслідків, а тому на підставі ч.1,2 ст. 215,
ч.5 ст. 203 ЦК України такі правочини є
нікчемними і в силу ст. 216 ЦК України не
створюють юридичних наслідків, а тому
виявлено порушення вказаним
фермерським господарством порядку
ведення податкового обліку, а саме п.
198.2, п.198.3 п.198.6, ст.198 та п.209.2 і п. 209.6 ст.209
Податкового кодексу України, в
результаті чого господарством
занижено податок на додану вартість за
лютий 2013 року на суму 10950 грн.(а.с.4-12).

На підставі складеного акту перевірки
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією прийнято
податкове повідомлення-рішення від
27.12.2013 року № (а.с.36).

Як видно з наданої скаржником до
апеляційного суду копії податкової
декларації з податку на додану
вартість поданої платником податку ФГ
«ОСОБА_4» за лютий 2013 року, вона
підписана одною особою керівником
господарства та головним бухгалтером -
ОСОБА_4, оскільки лише останній мав
право підпису у звітах до податкової
інспекції (а.с.52-57).

Крім того, як вбачається з наданої в
апеляційному суді скаржницею копії
трудової книжки, ОСОБА_3 хоч і працювала
на посаді головного бухгалтера ФГ
«ОСОБА_4» з 01.09.2012 року і по 22.04.2013 року,
однак не мала права підпису у
банківських документах та звітах до
податкової інспекції, що
підтверджується відповідною довідкою
господарства від 11.03.2014 року (а.с.44-46,59).

Тобто, на момент вчинення
правопорушення, яке поставлено у
провину ОСОБА_3, хоч і була посадовою
особою ФГ «ОСОБА_4», проте не мала права
підпису на банківських документах та
на звітах до податкової інспекції,
тобто не відповідала за податкову
звітність підприємства, оскільки
відповідно наданої в апеляційному суді
довідки з ФГ «ОСОБА_4», господарство
рахувалося з правом одного підпису та
електронний цифровий підпис на
бухгалтера не видавався. Крім того, як
вбачається з вищевказаних документів,
вона не складала та не підписувала
податкову декларацію з податку на
додану вартість від платника податку
ФГ «ОСОБА_4» за лютий 2013 року, в якій
виявлено заниження податку на додану
вартість на суму 10950 грн., тобто
фактично не вчиняла порушення
встановленого законом порядку ведення
податкового обліку, а тому не може
нести відповідальність за вказане
правопорушення.

За таких обставин, районний суд
помилково дійшов висновку про те, що
ОСОБА_3 працюючи на посаді головного
бухгалтера ФГ «ОСОБА_4» порушила
порядок ведення податкового обліку, що
виразилось у заниженні господарством
податку на додану вартість за лютий 2013
року, оскільки скаржниця на той час хоч
і працювала на посаді головного
бухгалтера ФГ «ОСОБА_4», однак не була
відповідальною за податкову звітність
підприємства.

Більш того, як вбачається з долученої
до справи районним судом копії ухвали
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 16.01.2014 року,
у цей день відкрито провадження в
адміністративній справі за позовом
Фермерського господарства ОСОБА_4 до
Кіровоградської ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 27.12.2013 року №
(а.с.31). Тобто, на момент розгляду
даної справи вказане
повідомлення-рішення є неузгодженим.

Відповідно до п. 56.22 ст. 56 Податкового
кодексу України, якщо платник податків
оскаржує рішення податкового органу в
адміністративному порядку до
контролюючих органів та/або до суду,
обвинувачення особи в ухиленні від
сплати податків не може ґрунтуватися
на такому рішенні контролюючого органу
до закінчення процедури
адміністративного оскарження або до
остаточного вирішення справи судом.

Однак, визнаючи винною ОСОБА_3 у
порушенні порядку ведення податкового
обліку, суд першої інстанції не
врахував і того, що ФГ «ОСОБА_4»
проводиться процедура
адміністративного оскарження дій
Кіровоградської ОДПІ, яка і на даний
час не завершена, тобто податкове
повідомлення-рішення від 27.12.2013 року №
, було неузгодженим у
встановленому законом порядку, отже
фактично в діях ОСОБА_3 відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

У відповідності з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,
провадження у справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочате, а розпочате
підлягає закриттю, за відсутністю
події і складу адміністративного
правопорушення.

На підставі викладеного, постанова
Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області від 21 січня 2014
року, якою ОСОБА_3 визнано винною у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-1
КУпАП, як незаконна підлягає
скасуванню, а провадження по справі -
закриттю.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, п.2 ч.8 ст. 294
Кодексу України про адміністративні
правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 07
лютого 2014 року, якою ОСОБА_3 визнано
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-1
КУпАП та накладено на неї
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 85 гривень - скасувати,
а провадження по даній справі закрити
за відсутністю в її діях складу
адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили
негайно є остаточною й оскарженню не
підлягає.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Ремез
П.М.