Справа № 274/866/14-п Провадження № 3/0274/410/14
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області Корбут В.В.,
розглянувши 07.03.2014 р. матеріали, що
надійшли з Відділення Державної
автомобільної інспекції
Бердичівського міського відділу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Житомирській області,
про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1., проживає за
адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1, не працює, за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною першою ст. 130
Кодексу України про адміністративні
правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

15.01.2014 р. о 01:55 у м. Житомирі по вул.
Домбровського Желдибін Віталій
Анатолійович керував автомобілем ВАЗ
2107 (номерний знак НОМЕР_2) з явними
ознаками алкогольного сп'яніння -
різкий запах алкоголю з ротової
порожнини, почервоніння обличчя, та в
порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306
відмовився від проходження медичного
огляду для визначення стану
алкогольного сп'яніння.

Вказане підтверджується протоколом
про адміністративне правопорушення
серії АА2 № 530027 від 15.01.2014 р., іншими
матеріалами справи та поясненнями
ОСОБА_1, наданими під час розгляду
справи.

Так, ОСОБА_1 свою вину визнав, розкаявся
та пояснив, що 14.01.2014 р. разом з дружиною
поїхав у гості в Черняхівський район
Житомирської області, де випив близько
100 г горілки. Алкогольні на повії він
вживає дуже помірно, оскільки хворіє на
цукровий діабет. Пізно у вечорі йому
подзвонила теща - ОСОБА_2, та повідомила,
що у однієї з його дочок, котра
залишилась з нею в смт. Гришківці
Бердичівського району Житомирської
області, дуже висока температура та
погане самопочуття, вона не знає, що
робити. Так як він випив кілька годин
тому лише 100 г горілки та відчував себе
тверезим, вирішив з дружиною виїхати до
тещі з дитиною, оскільки злякались за
стан здоров'я останньої. У м. Житомирі
його автомобіль зупинив інспектор
Державної автомобільної інспекції та
запропонував проїхати до медичної
установи для проведення огляду на стан
алкогольного сп'яніння. Проте він
змушений відмовитися від проходження
огляду у медичному закладі через те, що
поспішав до дочки, дуже хвилюючись за
її стан здоров'я.

Вказані обставини підтвердив свідок -
ОСОБА_3 (дружина).

Крім того, ці обставини
підтверджуються письмовими
поясненнями ОСОБА_2, яка в силу свого
віку та стану здоров'я не змогла
з'явитись для надання особистих
пояснень.

Те, що ОСОБА_1 хворіє на цукровий
діабет, підтверджується випискою з
історії хвороби № 25442.

Відповідно до частини першої ст. 130
Кодексу України про адміністративні
правопорушення керування
транспортними засобами особами в стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або під впливом лікарських
препаратів, що знижують їх увагу та
швидкість реакції, а також передача
керування транспортним засобом особі,
яка перебуває в стані такого сп'яніння
чи під впливом таких лікарських
препаратів, а так само відмова особи,
яка керує транспортним засобом, від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції - тягнуть за собою
накладення штрафу на водіїв від
двохсот до трьохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян або позбавлення права
керування транспортними засобами на
строк від одного до двох років, або
адміністративний арешт на строк від
семи до десяти діб і на інших осіб -
накладення штрафу від двохсот до
трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян або
адміністративний арешт на строк від
семи до десяти діб.

Враховуючи викладене, вважаю, що ОСОБА_1
є винуватим у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною першою ст. 130
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Між тим, зважаючи на обставини скоєння
ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, вважаю за можливе
визнати останнє малозначним.

Частиною першою ст. 22 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
передбачено, що при малозначності
вчиненого адміністративного
правопорушення орган (посадова особа),
уповноважений вирішувати справу, може
звільнити порушника від
адміністративної відповідальності і
обмежитись усним зауваженням.

Частиною другою ст. 283 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
встановлено, що постанова про закриття
справи виноситься при оголошенні
усного зауваження.

Таким чином, ОСОБА_1 має бути оголошено
усне зауваження, а провадження у справі
підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 22, 130, 221, 276, 280, 283, 284
Кодексу України про адміністративні
правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною першою ст. 230
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності у зв'язку з
малозначністю вчиненого
правопорушення та оголосити йому усне
зауваження.

Провадження у справі закрити.

Роз'яснити, що постанова може бути
оскаржена протягом десяти днів з дня її
винесення шляхом подання (внесення)
через Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області до Апеляційного
суду Житомирської області апеляційної
скарги (подання прокурора).

Суддя
В.В.
Корбут