Справа № 361/1223/14-п Головуючий у І
інстанції Рабець М. Д. Провадження №
33/780/321/14 Доповідач у 2 інстанції
ЧеркасовКатегорія 147
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2014 року
м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Черкасов В.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову судді Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 06 березня 2014 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Бровари Київської області, громадянина
України, одруженого, на утриманні
маючого дитину, приватного підприємця,
проживаючого в АДРЕСА_1, раніше до
адміністративної відповідальності не
притягався,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік, а також стягнуто в дохід держави
судовий збір у розмірі 36,54 грн.,

В с т а н о в и в:

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 07
лютого 2014 року о 01 годині 30 хвилин в м.
Києві по вул. Електриків, 21 керував
автомобілем марки «Шевролет Авео» н.з.
НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного
сп'яніння (різкий запах алкоголю з
ротової порожнини, виражене тремтіння
пальців рук), від проходження медичного
огляду на стан сп'яніння у
встановленому законом порядку
відмовився в присутності двох свідків,
чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього
руху, а отже в його діях вбачається
склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на
те, що судом застосовано занадто суворе
стягнення, яке не відповідає вимогам
закону. При призначенні покарання
судом не були враховані такі
пом'якшуючі відповідальність
обставини як визнання вини та
розкаяння у вчиненому, що він раніше до
адміністративної відповідальності не
притягався. Також просить врахувати, що
він має на утриманні малолітню дитину
(2012 року народження). Крім того, його
робота пов'язана з постійним
використанням автомобіля для робочих
відряджень, тому позбавлення права
керування транспортними засобами
призведе до втрати джерела прибутку
його сім'ї. Також, вказує, що судом
першої інстанції належним чином не
досліджувалися дані про його особу
майновий стан та пом'якшуючі
відповідальність обставини, що є
порушенням вимог закону. На його думку,
суд відступився від повноти та
об'єктивності судового розгляду, що
суперечить рекомендаціям, які
відображені в п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 року
№ 14. Просить постанову суду першої
інстанції змінити в частині
призначеного адміністративного
стягнення, змінивши його на штраф.

В судове засідання правопорушник
ОСОБА_1 не з'явився, причини неявки суду
не повідомив.

Вивчивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляції, суд
приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Висновки судді про доведеність події
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та
винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні за
обставин, наведених у постанові,
підтверджуються зібраними у справі
доказами та не оскаржуються апелянтом.
Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130
КУпАП є правильною.

При вирішенні питання про накладення
адміністративного стягнення
відповідно до ст. 33 КУпАП суд враховує
характер вчиненого правопорушення,
особу порушника, ступінь вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують та
обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що
судом першої інстанції враховані всі
обставини передбачені ст. 33 КУпАП, а
також враховується те, що ОСОБА_1
допустив грубе порушення вимог Правил
дорожнього руху України. Крім того,
правопорушник не подав до суду доказів
на підтвердження доводів його
апеляційної скарги щодо наявності на
утриманні малолітньої дитини та
виробничої необхідності використання
автомобіля. Апеляційний суд із
застосуванням судом першої інстанції
видом адміністративного стягнення
погоджується, і підстав для його зміни
та пом'якшення не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294
КУпАП апеляційний суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову судді
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 06 березня 2014 року
щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
В.М. Черкасов