АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ 33/796/285/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Апеляційного суду м. Києва
Стрижко С.І., розглянувши апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову судді
Подільського районного суду м. Києва
від 23.01.2014 року про притягнення до
адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, який працює в СК «Провідна»
начальником відділу та проживає за
адресою: АДРЕСА_1, - за ст. 124 КУпАП,

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина
України, який працює охоронцем в ТОВ
«Карт-Ойл» та проживає за адресою:
АДРЕСА_2, - за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про
адміністративне правопорушення, серії
АБ2 № 282187, 19 грудня 2013 року ОСОБА_2 об 19
год. 00 хв., керуючи автомобілем «КІА», н.
з. НОМЕР_1, по вул. Електриків, 12-а в м.
Києві, не обрав безпечного бокового
інтервалу, внаслідок чого здійснив
зіткнення з автомобілем «Пежо», н. з.
НОМЕР_2, чим було пошкоджено
транспортні засоби та завдано
матеріальні збитки. Своїми діями водій
ОСОБА_2 порушив п. 13.1 Правил дорожнього
руху, тобто вчинив правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення, серії
АБ2 № 382191, 19 грудня 2013 року ОСОБА_3 о 19
год. 00 хв., керуючи автомобілем «Пежо»,
н. з. НОМЕР_2, по вул. Електриків, 12-а в м.
Києві, не обрав безпечного бокового
інтервалу, внаслідок чого здійснив
зіткнення з автомобілем «КІА», н. з.
НОМЕР_1, чим було пошкоджено
транспортні засоби та завдано
матеріальні збитки. Своїми діями водій
ОСОБА_3 порушив п. 13.1 Правил дорожнього
руху, тобто вчинив правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Подільського
районного суду м. Києва від 23 січня 2014
року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було визнано
винуватими у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено
на кожного адміністративне стягнення у
виді штрафу в доход держави в розмірі 20
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 340 грн.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням, ОСОБА_2 подав до Апеляційного
суду м. Києва апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на те, що постанова суду
першої інстанції є незаконною,
необґрунтованою та такою, що не
відповідає фактичним обставинам по
справі, просить її скасувати, а
провадження по справі закрити за
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних
вимог апелянт зазначає, що ОСОБА_2 під
час руху по вулиці Лебединській в м.
Києві, не порушувала Правил дорожнього
руху, а зіткнення відбулося фактично
через порушення правил ПДР іншим
водієм-учасником ДТП - водієм
автомобіля «Пежо», н. з. НОМЕР_2, ОСОБА_3,
який проігнорував вимоги п. 10.1, 10.3, 10.8,
12.3 ПДР України та перед початком руху,
зміною напрямку руху мав впевнитись в
безпеці маневру та надати дорогу
транспорту, який рухається в тій смузі,
куди він мав намір перестроїтись.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його
захисник підтримали подану апеляційну
скаргу та просили її задовольнити.
Другий учасник ДТП - ОСОБА_3
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги та стверджував, що
до порушення ПДР України припустився
саме ОСОБА_2, оскільки умисно вчинив
дії, які перешкодили нормальному руху
транспортного засобу ОСОБА_3, виконуючи
маневр перестроювання в смугу, в якій
він рухався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників ДТП, вивчивши матеріали
справи та представлені сторонами
додаткові документи, які не були
предметом розгляду у суді першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
уважає подану ОСОБА_2 апеляційну скаргу
такою, що підлягає частковому
задоволенню із скасуванням судового
рішення суду першої інстанції та
поверненням матеріалів
адміністративної справи до органів ДАІ
для встановлення дійсного механізму
ДТП з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративні й
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші підстави
для правильного вирішення справи.

Разом з тим, орган, який склав даний
протокол, та суд першої інстанції при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення цих вимог не виконали
та не надали належної оцінки усім
доказам, що містяться в матеріалах
справи.

Як убачається з матеріалів справи, під
час складання протоколів про вчинення
адміністративного правопорушення та в
подальшому у судових засіданнях,
обидва водія не заперечували того, що
фактично зіткнення транспортних
засобів відбулося на одній смузі для
руху.

При цьому, за поясненнями
водія-учасника ДТП ОСОБА_2, який
фактично наполягав на іншому механізмі
ДТП, останній, керуючи автомобілем
«КІА», знаходився у крайній правій
смузі для руху транспортних засобів. По
цій же смузі, позаду нього рухався
автомобіль «Пежо» під керуванням
ОСОБА_3, який перед звуженням смуги зі
сторони ОСОБА_3 почав фактично
змінювати напрямок руху, переміщуючи
свій транспортний засіб ліворуч, в
результаті чого і трапилось зіткнення
автомобілів. За таких обставин ОСОБА_2
вважає, що саме ОСОБА_3 порушив
відповідні пункти ПДР, однак не ті, які
були зазначені у протоколі про
адміністративне правопорушення.

Разом з тим, другий водій-учасник ДТП
ОСОБА_3 також заявляючи про інший
механізм ДТП, як під час оформлення
матеріалів, так і у судових засіданнях,
вказував, що з його сторони не було
будь-яких порушень вимог ПДР, а таких
порушень припустився ОСОБА_2, який,
рухаючись у лівій смузі руху, після
виявлення дорожнього знаку про
ремонтні роботи в цій смузі, став
змінювати напрямок свого руху,
перестроюючись у праву смугу, при цьому
не тільки не пропустив транспортний
засіб під керуванням ОСОБА_3, який вже
рухався у цій смузі, а й створював
аварійну ситуацію, притисняючи до
правого бордюру проїзної частини.
Більш того, саме про такий механізм ДТП
вказував ОСОБА_3 і у своїх первинних
поясненнях, склавши свою схему ДТП.

Крім того, у судовому засіданні у суді
апеляційної інстанції обидва учасника
ДТП зазначали, що схема ДТП, складена
працівниками ДАІ, не містить у собі
усіх необхідних даних. Зокрема, в
порушення вимог Інструкції з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху,
затвердженої Наказом МВС України № 77
від 26.02.2009 року, не зазначені ширина
проїзної частини разом із розмірами
кожної смуги для руху транспортних
засобів та відповідні роздільні смуги,
не вказано, чи дійсно права смугу руху,
на якій відбулось зіткнення
транспортних засобів, мало місце
звуження з правої сторони та у якому
місці по відношенню до місця зіткнення
автомобілів.

За таких обставин, пояснення вказаних
осіб, а саме учасників ДТП, які містили
у собі суттєві протиріччя щодо
механізму ДТП, працівниками ДАІ та
судом першої інстанції детально
досліджені не були, і як наслідок не
визначена їх достовірність.

Більш того, суд апеляційної інстанції
також позбавлений можливості повно,
всебічно та об'єктивно з'ясувати
обставини, за яких відбулася
дорожньо-транспортна пригода, зокрема
встановити механізм зіткнення
транспортних засобів та встановити
особу, яка є винуватою у даному ДТП,
встановити достовірність вказаних
пояснень учасників пригоди, оскільки
схема ДТП, яка була складена
відповідною посадовою особою та
підписана учасниками пригоди без
будь-яких заперечень, не містить у собі
усіх необхідних даних щодо
особливостей проїзної частини на
момент зіткнення.

А тому суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що необхідність
повернення справи до органів
Державтоінспекції для проведення
додаткової перевірки, в ході якої
необхідно усунути зазначені
суперечності, провести додатковий
огляд місця пригоди із складанням
відповідного протоколу, з'ясувати
механізм ДТП, у тому числі і при
необхідності шляхом проведення
експертних досліджень, та встановити
осіб, які припустилися порушення
Правил дорожнього руху, внаслідок чого
сталася дане ДТП.

Крім того, висновки працівників ДАІ, з
якими погодився суддя районного суду,
про одночасне порушення обидва ми
водіями саме пункту 13.1 ПДР, тобто не
дотримались безпечної дистанції під
час руху, взагалі є суперечливим,
оскільки порушення одного і того ж
пункту ПДР України одним
водієм-учасником ДТП, фактично
виключає порушення аналогічного
пункту ПДР України іншим
водієм-учасником ДТП.

До того ж, вирішення питання про
притягнення до адміністративної
відповідальності належить виключно до
компетенції органів
Державтоінспекції, які наділені
повноваженнями проводити усі
передбачені законом дії для
встановлення обставин, за яких
відбулася ДТП, з відповідним наступним
відображенням у схемі механізму ДТП та
складення адмінпротоколу відносно
особи чи осіб, які припустилися до
порушення правил дорожнього руху.

За таких обставин, апеляційна скарга
ОСОБА_2 підлягає задоволенню лише у
частині скасування постанови судді
районного суду, при цьому у повному
обсязі, у тому числі і стосовно ОСОБА_3,
з поверненням матеріалів до органів
ДАІ на додаткову перевірку для
встановлення дійсного механізму ДТП.
Крім того, у зв'язку із скасуванням
судового рішення, штраф та судовий
збір, сплачений ОСОБА_3, повинен бути
повернутий останньому.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294
КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову судді Подільського
районного суду м. Києва від 23 січня 2014
року відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
скасувати.

Матеріали справи з протоколами про
адміністративне правопорушення
повернути до ВДАІ Подільського РУ ГУ
МВС України в м. Києві для додаткової
перевірки на предмет встановлення
дійсного механізму ДТП з послідуючим
направленням за наявності на це
підстав матеріалів на новий судовий
розгляд з урахуванням вимог ст. 38 КУпАП.

У зв'язку із скасуванням постанови
судді, сплачені 27 січня 2014 року штраф у
розмірі 340 грн. та судовий збір у
розмірі 36,54 грн., відповідно до
квитанцій: ТВБВ 10026/104 РМ-10403 №82 та ТВБВ
10026/104 РМ-10403 №83 у ГУ Ощадбанку по м.
Києву та області, повернути ОСОБА_3.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва
підпис С.І. Стрижко