Провадж. № 3/639/2680/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року суддя Жовтневого
районного суду м. Харкова Кісь Д.П.,
розглянувши матеріали про
адміністративне правопорушення, що
надійшли від заст. начальника ВДАІ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження:
м. Харків, громадянки України, не
працюючої, проживаючої за адресою:
АДРЕСА_1,

за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 20.11.2013 року, приблизно о 09:50 год.,
керуючи автомобілем «Джилі», р/н
НОМЕР_1, при виїзді з паркувального м-ну
(просп. Ілліча-Кітаєнко) заднім ходом та
зміні напрямку руху, допустила
зіткнення з автомобілем «Хюндай», р/н
НОМЕР_2, чим заподіяла матеріальні
збитки, порушивши вимоги п. п. 10.9. та 10.1.
Правил дорожнього рух, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі за текстом -
ПДР), відповідно до яких:

- перед початком руху,
перестроюванням та будь-якою зміною
напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буде безпечним і не
створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху (п. 10.1. ПДР);

- під час руху транспортного
засобу заднім ходом водій не повинен
створювати небезпеки чи перешкод іншим
учасникам руху. Для забезпечення
безпеки руху він у разі потреби повинен
звернутися за допомогою до інших осіб
(п. 10.9. ПДР).

ОСОБА_2 в своїх письмових поясненнях,
складених одразу після виникнення ДТП,
зазначила, що 20.11.2013 року здійснювала
виїзд з паркувального місця,
попередньо впевнившись в тому, що
ліворуч рух автомобілей відсутній.
Закінчуючи маневр вона відчула удар в
задню частину її автомобілю.
Зупинившись, вона вийшла з машини та
побачила в'їзжаючий в її машину
автомобіль чорного кольору «Хюндай»,
р/н НОМЕР_2.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 проти вини ОСОБА_2 у
виникненні дорожньо-транспортної
пригоди заперечував, та зазначив від
імені особи стосовно якої складено
протокол про адміністративне
правопорушення, що в даній ДТП винен
автомобілю «Хюндай», оскільки дійсно
20.11.2013 року приблизно о 9-50 годині ОСОБА_2
виїжджала зі стоянки у зазначеному в
протоколі місці, але перед виїздом
заднім ходом вона побачила, що біля її
автомобілю нема інших автомобілів, а
таким чином переконалась в безпеці
виконання свого маневру, що не створює
перешкод іншим учасникам дорожнього
руху. В момент коли закінчила маневр
вона відчула зіткнення з іншим
автомобілем, коли вийшла з автомобілю,
то побачила, що в її автомобіль
врізався автомобіль «Хундай». Вважає,
що саме з вини водія автомобіля
«Хундай» сталося дана ДТП, адже його
дії перебувають в
причинно-наслідковому зв'язку з даною
ДТП. Також він уточним, що ОСОБА_2
виїжджаючи зі стоянки рухалась зі
швидкістю не більше 2 км/год. На початку
руху вона рухалась прямо, не змінюючи
напрямку. Виїхавши зі стоянки вона
почала змінювати напрямок руху і
зупинилась, коли відчула перешкоду. До
зіткнення ОСОБА_2 не бачила позаду
ніяких автомобілів.

В силу викладеної позиції представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні
заперечував провину ОСОБА_2 у допущенні
порушень ПДР в конкретній дорожній
обстановці, які б знаходились у
причинно-наслідковому зв'язку з
виникненням вищезазначеної дорожньої
пригоди.

Вислухавши пояснення представників
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, пояснення
ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи у
їх сукупності, приходжу до такого.

Як зазначив в своїх поясненнях водій
автомобіля «Хюндай», р/н НОМЕР_2, ОСОБА_6,
20.11.2013 року при паркуванні керованого
ним автомобілю до місця стоянки
отримав механічні пошкодження
зазначеного автомобілю іншим
транспортним засобом, що здійснював
маневр заднім ходом. При цьому подавав
попереджувальний сигнал клаксоном, на
що інший водій не відреагував.

В судовому засіданні ОСОБА_6 також
додав, що в той день на перехресті вул.
Китаєнко та просп. Ілліча заїхав на
паркову. Побачивши вільне місце, він
під'їхав та почав паркуватися заднім
ходом. Вировнявши свій автомобіль, він
побачив, що в його бік рухається заднім
ходом автомобіль «Джилі». При цьому він
стояв на місці. Уникнути зіткнення він
не міг, адже попереду рухалися інші
автомобілі. Він подавав
попереджувальний сигнал клаксоном,
проте водій автомобілю «Джилі» не
реагував, внаслідок чого відбулося
зіткнення. Відстань була приблизно 1,5-2
метри з моменту коли зазначений
автомобіль почав рух в його бік.

Постановою суду від 26.12.2013 року було
задоволено клопотання представника
ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, та призначено
по справі судову авто-технічну
експертизу.

Відповідно до висновку судової
автотехнічної експертизи №1321 від
28.03.2014 року як згідно пояснень водія
ОСОБА_2 та її представника - адвоката
ОСОБА_3, так і згідно пояснень другого
учасника ДТП - водія ОСОБА_5: 1) в даній
дорожньо-транспортній ситуації водій
автомобіля Geely МК ОСОБА_1 повинна була
діяти у відповідності до вимог п.п. 10.1
та 10.9 Правил дорожнього руху України; 2)
в даній дорожньо-транспортній ситуації
технічна можливість уникнути
зіткнення для водія автомобіля Geely МК
ОСОБА_1 визначалася виконанням вимог
п.п. 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху
України для чого в неї не було будь-яких
перешкод технічного характеру; 3) дії
водія автомобіля Geely МК ОСОБА_1 не
відповідають вимогам п.п. 10.1 та 10.9
Правил дорожнього руху України і
знаходяться, з технічної точки зору, в
причинному зв'язку з виникненням даної
дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, винуватість водія ОСОБА_2 у
даній дорожньо-транспортній пригоді
підтверджується й іншими доказами
наявними в матеріалах справи -
протоколом про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №111037, схемою
місця ДТП та додатком до неї, а також
фото таблицею, з яких вбачається,
зокрема, що саме водієм автомобілю «Geely
МК», д/н НОМЕР_1, ОСОБА_1 при здійсненні
маневру заднім ходом змінювався
напрямок його руху.

Щодо висновку судової автотехнічної
експертизи №1321 від 28.03.2014 року в тій
частині, що згідно пояснень водія
ОСОБА_2 та її представника - адвоката
ОСОБА_3: 1) в даній дорожньо-транспортній
ситуації водій автомобіля Hyundai Accent
ОСОБА_6 повинен був діяти у
відповідності до вимог п. 10.9 Правил
дорожнього руху України; 2) в даній
дорожньо-транспортній ситуації
технічна можливість уникнути
зіткнення для водія автомобіля Hyundai Accent
ОСОБА_6 визначалася виконанням вимог п.
10.9 Правил дорожнього руху України для
чого в нього не було будь-яких перешкод
технічного характеру; 3) дії водія
автомобіля Hyundai Accent ОСОБА_6 не
відповідають вимогам п. 10.9 Правил
дорожнього руху України і знаходяться,
з технічної точки зору, в причинному
зв'язку з виникненням даної
дорожньо-транспортної пригоди, то в цій
частині висновок експерту не
приймається до уваги суду, адже
стосовно водія ОСОБА_6 протокол про
адміністративне правопорушення не
складався, а отже суд позбавлений
можливості вирішувати питання щодо
накладення на нього адміністративного
стягнення.

Крім того, до вищезазначених пояснень
ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3 в частині
твердження про винуватість водія
ОСОБА_6 у настанні ДТП необхідно
ставитися критично, адже вони
спростовуються вищезазначеними схемою
місця ДТП та додатком до неї, а також
фото таблицею.

Також треба зазначити про
суперечливість вказаних пояснень,
оскільки в поясненнях, наданих ОСОБА_2
одразу після виникнення ДТП, остання
зазначала, що, закінчуючи маневр заднім
ходом (тобто до його завершення під час
руху керованого нею авто) вона відчула
стук в задню частину її авто. Після чого
вона зупинилась, вийшла з автомобілю та
побачила «в'їзжаючий» в її машину
автомобіль чорного кольору «Хюндай».
Тобто згідно пояснень ОСОБА_2 між
відчутим нею стуком, характерним для
ДТП, та побаченим - як автомобіль
«Хюндай» «в'їзжає» в її нерухомий
автомобіль - минув певний проміжок
часу, що суперечить логічному розвитку
подій, а отже її пояснення в цій частині
є неспроможніми.

Щодо пояснень представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, що автомобіль Hyundai Accent під
керуванням ОСОБА_6 рухався заднім ходом
в момент зіткнення, то вони також
відхиляються, адже:

- суперечать поясненням самого ОСОБА_6,
який як в письмових поясненнях, наданих
одразу після ДТП, так і в судовому
засіданні не вказував, що рухався, а
навпаки зазначав, що намагався
уникнути ДТП, подаючи звуковий сигнал
та стояв на місці. При цьому пояснення
водія ОСОБА_6 є послідовними та не
суперечливими;

- суперечать поясненням самої ОСОБА_2,
яка вказувала, що не бачила іншого
автомобілю до зіткнення, а отже і не
може стверджувати, що автомобіль
«Хюндай», р/н НОМЕР_2, рухався.
Поясненням же ОСОБА_2 в частині того, що
автомобіль «Хюндай» зіткнувся з її
нерухомим автомобілем після того, як
вона вийшла з нього надана оцінка вище;

- адвокат ОСОБА_3 не був безпосереднім
свідком ДТП, а тому не може і
стверджувати про його механізм та
конкретні обставини, окрім як на
підставі зафіксованих наслідків ДТП, з
яких обставини, на які він посилається
не вбачаються.

Отже, суд дійшов висновку, що пояснення
водія ОСОБА_6 є правдивими та належним
чином не спростовані.

При цьому відповідно до висновку
судової автотехнічної експертизи №1321
від 28.03.2014 року згідно пояснень водія
ОСОБА_6 в його діях не вбачається
невідповідностей вимогам Правил
дорожнього руху України, які б
знаходились, з технічної точки зору, в
причинному зв'язку з виникненням даної
дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, суд дійшов висновку про
повну доведеність вини ОСОБА_2 у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, та невинуватість водія ОСОБА_6 у
настанні відповідної ДТП.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38
КУпАП, якщо справи про адміністративні
правопорушення відповідно до цього
Кодексу чи інших законів підвідомчі
суду (судді), стягнення може бути
накладено не пізніш як через три місяці
з дня вчинення правопорушення.

Як встановлено судом, відповідна
дорожньо-транспортна пригода мала
місце 20.11.2013 року.

З огляду на викладене, на час розгляду
справи 17.04.2014 року строки накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_2
за вчинення адміністративного
правопорушення, що є предметом даного
судового розгляду, сплили.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю у разі закінчення
на момент розгляду справи про
адміністративне правопорушення
строків, передбачених статтею 38 цього
Кодексу.

Таким чином, провадження у справі про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю
у зв'язку зі спливом строку накладення
на останню адміністративного
стягнення.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.
124, п. 7 ст. 247, ст. 273, ст. 280 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження по адміністративній
справі про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 - закрити у зв'язку з
закінченням строків, передбачених ст. 38
КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Харківської області
через Жовтневий районний суд м. Харкова
протягом десяти днів з дня її
ухвалення.

Суддя
Д.П.
Кісь