АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/348/14-п
Номер провадження 33/786/73/14
Категорія:ст.172-7 КУпАП
Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д. О.
Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО
АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду
Полтавської області Герасименко В.М.,

з участю прокурора - Коннової Н.В.

адвоката - ОСОБА_2

особи, що притягується до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу про корупційне
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою заступника
прокурора м.Кременчука Полтавської
області на постанову Крюківського
районного суду м.Кременчука
Полтавської області від 13 лютого 2014
року.

Цією постановою провадження в справі
про адміністративне правопорушення
відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Павлиш Онуфріївського району
Кіровоградської області, мешканця
АДРЕСА_3, працюючого на посаді
заступника начальника відділу митного
оформлення №1 митного поста
«Кременчук» Полтавської митниці
Міндоходів,

за ст.172-7 КпАП України закрито у зв'язку
з відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про
адміністративне правопорушення,
ОСОБА_3 призначений на посаду
заступника начальника відділу митного
оформлення № 1 митного пункту
«Кременчук» Полтавської митниці
Міндоходів на підставі наказу № 157о від
18 вересня 2013 року, має 12 ранг 6 категорії
посад державного службовця, спеціальне
звання «Радник податкової та митної
справи 2 рангу» та в розумінні
підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» являється
суб»єктом відповідальності за
корупційне правопорушення. Згідно
посадової інструкції заступника
начальника відділу митного оформлення
№ 1 «Кременчук» Полтавської митниці
ОСОБА_3 визначено, що останній
зобов»язаний, зокрема, забезпечувати
здійснення митного контролю та
оформлення товарів і транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон України підприємствами,
установами, організаціями різних форм
власності та фізичними особами;
контролювати діяльність підприємств,
що здійснюють декларування на підставі
договору та митних складів на
території діяльності митного поста;
готувати пропозиції до Полтавської
митниці Міндоходів щодо порушення
перед Міністерством доходів і зборів
України клопотання про скасування
відповідних ліцензій, у разі виявлення
правопорушень з боку вищезазначених
суб»єктів.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення,
Управлінням СБУ в Полтавській області
встановлено, що у місті Кременчуці
здійснює господарську діяльність
товариство з обмеженою
відповідальністю
«Кременчукзовнішторг», яке є митним
брокером та надає послуги з
декларування на підставі договору
товарів, що переміщуються через кордон
України, а їх митний контроль та
оформлення проводиться на митному
пункті «Кременчук» Полтавської
митниці. Також встановлено, що в період
з 11 листопада 2013 року по 27 грудня 2013
року товариство з обмеженою
відповідальністю
«Кременчукзовнішторг» зазначалось у 11
деклараціях, митний контроль та
оформлення по яким проводились
співробітниками з пункту «Кременчук»,
які є підлеглими ОСОБА_3, що могло
вплинути на об»єктивність та
неупередженість при прийнятті рішень,
а також на вчинення чи не вчинення
наданих останньому службових
повноважень. Директором та засновником
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Кременчукзовнішторг», а також особою,
яка безпосередньо здійснює
декларування на підставі договору
товарів суб»єктів
зовнішньоекономічної діяльності є
колишня дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_4 Як
зазначається у протоколі про
адміністративне правопорушення ОСОБА_3
та ОСОБА_5 спільно проживають у
квартирі АДРЕСА_4, що належить ОСОБА_5,
вони пов»язані спільним побутом та
мають взаємні і обов»язки. За місцем
реєстрації в гуртожитку публічного
акціонерного товариства Крюківський
вагонобудівний завод» АДРЕСА_1 ОСОБА_3
фактично не мешкає. Пов»язаність
спільним побутом підтверджується
наданням ОСОБА_5 ОСОБА_3 права керування
її власним автомобілем «Сітроен» С 4,
державний номерний знак НОМЕР_1, фактом
керування ОСОБА_3 вказаним вище
транспортним засобом у стані
алкогольного сп»ягніння, спільні
поїздки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до Російської
Федерації для відвідування батьків
бувшої дружини. Окрім того, як на думку,
особи, що складала протокол про
адміністративне правопорушення
доказом спільного побуту та проживання
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є наявність у
соціальній інтернет-мережі
«Однокласники» особистих фото ОСОБА_3
із відповідними коментарями. За
викладених обставин, як зазначається в
протоколі про адміністративне
правопорушення, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є
близькими особами в розумінні статті 1
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» і в даному випадку
має місце конфлікт інтересів, тобто
суперечність між особистими майновими,
немайновими інтересами особи чи
близьких їй осіб та її службовими
повноваженнями, наявність якої може
вплинути на об»єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих їй службових
повноважень.

Крім того, у відповідності до вимог
статті 14 Закону України «Про засади
запобігання і протидїї корупції»
ОСОБА_3 зобов»язаний вживати заходів
щодо недопущення будь-якої можливості
виникнення конфлікту інтересів та
невідкладно у письмовій формі
повідомляти безпосереднього керівника
про наявність конфлікту інтересів,
однак таких дій ОСОБА_3 не вчинив.

В апеляційній скарзі заступник
прокурора м.Кременчука Полтавської
області ставить питання про скасування
постанови судді першої інстанції та
постановлення нової постанови, якою
визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ст.172-7
КУпАП та призначити йому
адміністративне стягнення у виді
штрафу в межах санкції статті, оскільки
суд, на думку прокурора, прийшов до
хибного висновку з приводу
недоведеності фактів пов'язаності
ОСОБА_5 і ОСОБА_3 спільним побутом та
спільного проживання, оскільки не
звернув уваги на наявні в матеріалах
докази та не надав їм належної оцінки.

Вислухавши прокурора, який підтримав
подану апеляційну скаргу з підстав в
ній зазначених, особу, що притягується
до адміністративної відповідальності
ОСОБА_3 та в його інтересах захисника -
адвоката ОСОБА_2 про безпідставність
апеляційноъ скарги, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляції, вважаю, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Так, розглядаючи справу про
адміністративне правопорушення суд,
відповідно до вимог ст. 280 КУпАП,
повинен з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна особа в його вчиненні чи підлягає
вона адміністративній
відповідальності, а також з'ясувати
інші факти, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ст.172-7 КпАП
України, відповідальність передбачена
за неповідомлення особою
безпосереднього керівника у випадках,
передбачених законом, про наявність
конфлікту інтересів.

Згідно визначених в статті 1
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» термінів
«конфлікт інтересів» - це суперечність
між особистими інтересами особи та
службовими повноваженнями, наявність
якої може вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих їй службових
повноважень, а «близькими особами» є -
подружжя, діти, батьки, рідні брати і
сестри, дід, баба, онуки, усиновлювачі,
усиновлені, а також інші особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом і мають взаємні права і
обов'язки із суб'єктом
відповідальності за корупційне
правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення, ОСОБА_3 притягується до
адміністративної відповідальності за
вчинення корупційного
адміністративного правопорушення, що
полягає в неповідомленні ним
безпосереднього керівника про
наявність конфлікту інтересів,
оскільки його підлеглими -
співробітниками митного пункту
«Кременчук» здійснювався митний
контроль та оформлення митних
декларацій, наданих митним брокером -
Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Кременчукзовнішторг», директором та
засновником якого є колишня дружина
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 спільно проживають, пов'язані
спільним побутом та мають взаємні
права і обов'язки.

Доказами, що підтверджують факт
спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4
особа, що склала протокол про
адміністративне правопорушення,
вказала пояснення коменданта
гуртожитку, де зареєстрований ОСОБА_3,
про те, що останній за адресою АДРЕСА_2,
фактично не мешкає; пояснення старшого
дільничного інспектора міліції КВМ
УМВС України в Полтавській області.
Доказами пов'язаності ОСОБА_3 та ОСОБА_4
спільним побутом та наявності взаємних
прав та обов'язків зазначені факт
керування та користування ОСОБА_3
автомобілем, що належить на праві
власності ОСОБА_4, а також їх спільні
поїздки за межі України.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів
при розгляді справ про адміністративні
правопорушення ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні усіх обставин справи в їх
сукупності.

Як убачається з матеріалів справи, суд,
зазначені вимоги закону виконав та
ретельно перевірив всі обставини
справи, в зв'язку з чим висновок суду
щодо закриття адміністративного
провадження відносно ОСОБА_3 за
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення є
обґрунтованим та вірним.

Будучи допитаним у суді першої
інстанції та в судовому засіданні
апеляційного суду ОСОБА_3 вину у
вчиненні вказаного корупційного
правопорушення не визнав, вказуючи на
те, що митний контроль та оформлення
зазначених в протоколі про
адміністративне правопорушення
декларацій, декларантом за якими
виступало ТОВ «Кременчукзовнішторг»
він не здійснював. Окрім того,
заперечив пов'язаність його та ОСОБА_4
спільним побутом та наявність між ними
взаємних прав та обов'язків, оскільки
шлюб між ними розірвано в 1999 році,
тривалий час вони проживають окремо та
спілкується він з колишньою дружиною з
приводу матеріального утримання
доньки.

Так, в ході судового розгляду матеріалу
встановлено, що шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 розірвано 11.08.1999 року, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи свідоцтвом про розірвання шлюбу
серії НОМЕР_2, виданим відділом
реєстрації актів громадянського стану
Крюківського райвиконкому
м.Кременчука Полтавської області.

Згідно довідки ПАТ «Крюківський
вагонобудівний завод» з місця
проживання про склад сім'ї №9 від 03.02.2014
р. ОСОБА_3, 1969 року народження)
зареєстрований та постійно проживає у
квартирі АДРЕСА_2, його донька ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_6, була зареєстрована за
вказаною адресою та знята з реєстрації
26.08.2011 року в зв'язку з виїздом на
навчання до м.Харкова.

Допитані в суді першої інстанції
свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зазначили, що
їм достовірно відомо, що ОСОБА_3
постійно проживає за місцем
реєстрації, а саме в гуртожитку ПАТ
«Крюківський вагонобудівний завод».
Окрім того, свідок ОСОБА_7 зазначила, що
останні 2-3 роки вона зустрічається з
ОСОБА_9 та разом з ним проживає, що також
підтвердив суду і свідок ОСОБА_8

Посилання прокурора в апеляційній
скарзі, як на доказ, що підтверджує факт
спільного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4,
на пояснення старшого дільничного
інспектора міліції КМВ УМВС України в
Полтавській області ОСОБА_10, не
заслуговує на увагу, оскільки дана
особа письмовому поясненні наданому
співробітникам СБУ вказувала лише про
те, що він бачив ОСОБА_3 в дворі будинку
№14а по вул.Гвардійській в м.Кременчуці,
оскільки в дворі зазначеного будинку
він, ОСОБА_3, ставить автомобіль
«Сітроен». Тобто дане пояснення не є
безумовним підтвердженням факту
спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно даних свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу ОСОБА_4 є
власником автомобіля «Сітроен С 4» н.з.
НОМЕР_1, правом керування якого, згідно
особливих відміток, має ОСОБА_3. Разом з
тим, дана обставина не свідчить про
пов'язаність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спільним
побутом і наявність в них взаємних прав
та обов'язків. Окрім того, згідно
пояснень в суді першої інстанції
ОСОБА_4 необхідність зазначення ОСОБА_3,
в свідоцтві про реєстрацію
транспортного засобу, як особи, що має
право керувати даним транспортним
засобом, була обумовлена тяжким станом
її здоров'я, що потребувало
оперативного втручання, що
підтверджується відповідною довідкою
лікувального закладу, та відсутність
інших близьких осіб, чи родичів. Саме
стан здоров'я після хірургічної
операції та відсутність достатнього
досвіду її, як водія, були, в свою чергу,
підставами їх спільних з донькою
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 поїздок до Росії, де
проживають батьки ОСОБА_4.

З врахуванням викладеного, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про те, що зазначені в протоколі факти
спільного проживання ОСОБА_3 разом з
колишньою дружиною ОСОБА_4 та
пов'язаності їх спільним побутом є
недоведеним, що протирічить доводам
апеляційної скарги прокурора.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що
підстав для задоволення апеляційної
скарги прокурора та скасування чи
зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного та
керуючись ст.294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора м.Кременчука Полтавської
області залишити без задоволення, а
постанову судді Крюківського
районного суду м.Кременчука
Полтавської області від 13.02.2014 року,
якою провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_3 за ст.172-7 КУпАП закрито
за відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення -
залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
В.М.Герасименко