Справа№464/1947/14-п
пр.№ 3/464/397/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2014 року

м.Львів

Суддя Сихівського районного суду
м.Львова Борейко С.В., розглянувши
справу про адміністративне
правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою: АДРЕСА_1,

генеральний директор ПАТ
«Концерн Хлібпром»,

серія та номер паспорта НОМЕР_1, -

за ч.1 ст.162-1 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

до суду після дооформлення надійшла
справа відносно ОСОБА_1 про вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.162-1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу
до висновку про необхідність закриття
такої з наступних підстав.

У ст.254 КУпАП передбачено, що завданням
провадження в справах про
адміністративне правопорушення є:
своєчасне, повне, і об'єктивне
з'ясування обставин справи, вирішення
її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду. Чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Так, з протоколу про адміністративне
правопорушення від 13 січня 2014 року
серії АА № 142928 вбачається,
що «генеральний директор ПАТ «Концерн
Хлібпром» ОСОБА_1 вчинив
правопорушення, а саме: неповернення
виручки в сумі 27872,16 дол.США за
експортовану продукцію, чим порушено
ст.1 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків іноземній
валюті» від 23.09.1994 №185/94-ВР (із змінами і
доповненнями)».

В суді захисник особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 вину у вчинені інкримінованого
ОСОБА_1 правопорушення заперечив та
пояснив, що у діях правопорушника
відсутній склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162-1
КУпАП, оскільки товариство
неодноразово направляло вимоги до ТОВ
«Ланжерон» (від 12.07.2013, 03.09.2013) щодо
погашення заборгованості за
контрактом від 01.08.2011 № 019986, однак
останній на вказані вимоги направив
листи-відповіді (05.09.2013, 01.11.2013) з яких
вбачається, що погашення
заборгованості на момент звернення із
вимогами неможливе, оскільки відбулась
зміна політики торгових зв'язків між
Україною та Російською Федерацією,
однак зобов'язується погасити таку
заборгованість. Вважає, що у діях особи,
яка притягується до адміністративної
відповідальності відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.162-1 КУпАП, оскільки
умислу в ухиленні щодо повернення
виручки в Україну за експортовану
продукцію відсутній, поза як, такий
вчиняв усі необхідні дії з метою
повернення такої виручки, що
підтверджено матеріалами доданими до
заперечення від 06.03.2014.

З диспозиції ч.1 ст.162-1 КУпАП
адміністративна відповідальність
настає у разі умисного ухилення
службових осіб підприємств, установ,
організацій незалежно від форми
власності або громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності від
повернення в Україну у передбачені
законом строки виручки в іноземній
валюті від реалізації на експорт
товарів(робіт, послуг) або інших
матеріальних цінностей, отриманих від
цієї виручки, а також умисне
приховування будь-яким способом такої
виручки, товарів або інших
матеріальних цінностей.

Відповідно до ст.10 цього Кодексу
адміністративне правопорушення
визнається вчиненим умисно, коли особа,
яка його вчинила, усвідомлювала
протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її шкідливі
наслідки і бажала їїх абюо свідомо
допускала настання цих наслідків.

Аналізуючи викладене, суддя приходить
до переконання, що при розгляді справи
про адміністративне правопорушення не
було встановлено наявність умислу в
діях ОСОБА_1 по ухиленню від повернення
виручки в іноземній валюті від
реалізації на експорт товарів,
оскільки вказані в протоколі порушення
виникли через несвоєчасне виконання
умов контракту по оплаті товару
контрагентом ТОВ «Ланджерон»(Росія,
Москва); правопорушник вчиняв дії щодо
повернення виручки в іноземній валюті
в Україну, що підтверджено поданими
доказами, а відтак, суддя приходить до
висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній
склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162-1
КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у
справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю за
відсутності події і складу
адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, провадження по
справі про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1
необхідно закрити за відсутності
події та складу правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.162-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.221, 247 ч.1 п.1, 283, 284 КУпАП,
суддя,-

п о с т а н о в и в :

закрити провадження по справі відносно
ОСОБА_1 за ч.1 ст.162-1 КУпАП за відсутності
події та складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або
прокурором протягом 10 днів з
дня винесення до апеляційного суду
Львівської області через Сихівський
районний суд м.Львова. Постанова
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги.

Суддя

С.В.Борейко