АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №33/796/487/2014
Головуючий у першій інстанції - Римар
Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня 2014 року суддя судової
палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва Бєлан
Н.О., розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_4 за участю останнього та його
захисника адвоката ОСОБА_5 на постанову
судді Оболонського районного суду м.
Києва від 28 лютого 2014 року,-

встановила:

Цією постановою ОСОБА_4 визнаний винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1
КУпАП, та на нього накладено
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік.

Суд встановив, що 9 лютого 2014 року,
приблизно о 01 год. 50 хв. ОСОБА_4, керував
автомобілем «Мазда XEDOX», д.н.з. НОМЕР_1,
по бульвару Т.Шевченка, 35 в м. Києві з
ознаками наркотичного сп'яніння, а саме
наявність у нього поведінки, яка не
відповідає обстановці, блідий колір
шкіри, зіниці очей не реагують на
світло, млява мова, але на вимогу
працівників ДАЇ в порушення вимог п. 2.5
Правил дорожнього руху, від огляду на
стан наркотичного сп'яніння в
установленому законом порядку він
відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
постанову суду скасувати як незаконну,
а провадження у справі закрити за
недоведеністю його вини у вчиненні
цього правопорушення.

В обґрунтування своєї позиції апелянт
наполягає на тому, що обставини події у
протоколі працівниками ДАЇ викладені
не об'єктивно, бо він взагалі не вживає
наркотичні засоби, про що повідомляв
останнім, коли вони його зупинили та
безпідставно звинуватили у тому, що
начебто перебуває під наркотичним
сп'янінням, залишивши поза увагою його
пояснення про те, що як водій таксі він
займається перевезенням пасажирів на
власному автомобілі і у ту ніч
працював, поспішаючи на залізничний
вокзал, куди підвозив чотирьох
пасажирів. За твердженнями апелянта,
ураховуючи ці обставини, він дійсно
відмовився їхати до лікаря, але не
заперечував проти проведення такого
огляду на місці, проте який не був
проведений за відсутності у інспектора
ДАІ технічного приладу.

Апелянт стверджує, що у справі відсутні
докази, які б підтверджували його вину,
а ті, що покладені на обґрунтування
висновку суду у постанові, є
необ'єктивними, бо не відповідають
обставинам справи. Зокрема, він
наполягає на тому, що на місті
працівники ДАІ не проводили будь-якої
перевірки щодо його стану, не оглядали
автомобіль з метою виявлення у нього
наркотичних засобів, не намагалися
відібрати пояснення у пасажирів, а
після того, як за пропозицію
інспектора, він зазначив у протоколі
своє прохання до суду обмежитись
громадськими роботами, йому був
виданий тимчасовий талон і він не був
відсторонений від керування, навіть
притому, що була відібрана розписка у
сторонньої особи ОСОБА_6 про
доставлення автомобіля за місцем його
мешкання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4, його
захисника адвоката ОСОБА_5, які
підтримали апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи і
зіставивши їх з доводами, наведеними в
апеляції, вважаю, що вона підлягає
задоволенню з таких підстав.

Вказана постанова не може бути визнана
законною, бо суддею порушені вимоги
ст.280 КУпАП щодо необхідності
з'ясування при розгляді справи
обставин вчинення адміністративного
правопорушення.

Як убачається з постанови, на
обґрунтування висновку про
доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні
цього правопорушення, суддя формально
послався на протокол про
адміністративне правопорушення,
належним чином не дослідивши його
зміст, за яким інспектор ДАІ тільки
констатував у присутності двох свідків
відмову водія від проходження
медичного огляду на стан сп'яніння,
зазначивши тільки про те, що той був з
явними ознаками наркотичного
сп'яніння, які виявилися, зокрема у
тому, що поведінка не відповідає
обстановці.

Проте, у чому виразилася поведінка
ОСОБА_4, у протоколі не зазначено. Не
відображені такі дані і у поясненнях
свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, за
поясненнями яких той начебто ухилявся
від проходження огляду, у тому числі
відмовився й від проходження огляду в
медичному закладі.

Щодо розписки ОСОБА_6, який
зобов'язувався доставити транспортний
засіб ОСОБА_4 за місцем його проживання,
то у справі відсутні докази, які б
свідчили про відсторонення останнього
від керування автомобілем, більш того,
у протоколі про адміністративне
правопорушення в порушення вимог,
передбачених ст.265-2 КУпАП, відсутній
запис про тимчасове затримання
автомобіля, яким керував ОСОБА_4

За таких обставин зазначені у
протоколі ознаки, за яких інспектор ДАІ
дійшов висновку уважати, що ОСОБА_4
перебуває у стані наркотичного
сп'яніння - блідий колір шкіри, зіниці
очей не реагують на світло, є
непереконливими, притому, що у
протоколі інспектор навіть не
зазначив, на підставі якого
спостереження він дійшов такого
висновку, та відсутні будь-які дані про
проведення огляду на стан сп'яніння у
порядку, передбаченому ст.266 КУпАП.

Згідно до вимог частини другої та
третьої цієї статті огляд водія на стан
сп'яніння, у тому числі й наркотичного,
працівником міліції з використанням
спеціальних технічних засобів у
присутності двох свідків є
обов'язковим. І лише після цього, у разі
незгоди водія на проведення такого
огляду або з його результатами огляд
проводиться у відповідних закладах
охорони здоров'я.

Поряд з цим, у протоколі про
адміністративне правопорушення не
зазначено, які конкретно дії проявив
ОСОБА_4, відмовляючись від проходження
огляду на стан наркотичного сп'яніння,
не відображені й дії інспектора щодо
виявлення у того специфічних ознак
наркотичного сп'яніння, зокрема слідів
ін'єкцій, притому, що за поясненнями
апелянта, йому взагалі не пропонували
пройти огляд на місці та ігнорували
його заяви про те, що наркотичні засоби
він не вживає.

Як убачається зі змісту постанови,
при судовому розгляді справи суддею
вказані обставини залишені поза
увагою, при цьому також не дана належна
оцінка поясненням ОСОБА_4, іншим
письмовим документам, а з урахуванням
зазначених недоліків протоколу про
адміністративне правопорушення та
допущеної неповноти дослідження
зазначених у ньому обставин,
апеляційний суд позбавлений
можливості вирішити питання про
наявність у діях того цього складу
правопорушення та його винність.

За таких обставин постанову судді не
можна визнати законною, тому вона
підлягає скасуванню, а провадження у
справі - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

Постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову судді Оболонського
районного суду м. Києва від 28 лютого 2014
року відносно ОСОБА_4 скасувати, а
провадження у справі на підставі п. 1 ст.
247 КУпАП закрити за відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1
КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва   Н.О. Бєлан