Справа № 536/686/14-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року

Суддя Кременчуцького районного суду
Полтавської області Степаненко Ю.І.,
розглянувши справу, яка надійшла з
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Полтавській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
українця,

гр. України, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1 працюючого
директором ТОВ

«Сервіскомплект»,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

В С Т
А Н О В И В:

14 січня 2014 року при перевірці
державним інспектором праці
підприємства ТОВ «Сервіскомплект». за
юридичною адресою: село Піщане, вулиця
Київська, будинок №2-А, Кременчуцького
району Полтавської області, було
виявлено порушення вимог
законодавства про працю протягом
жовтня 2013 - лютого 2014 років директором
підприємства ОСОБА_1, а саме: порушення
ч. 2 статті 97 КЗпП України, ч. 1 статті 15
Закону України "Про оплату праці". Так,
умови оплати праці не визначені у
колективному договорі (колективний
договір не укладався); питання оплати
праці не погоджені з виборним органом
первинної профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його відсутності -
з іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (положення про оплату праці при
перевірці не надано).

Порушено ч. 1,2 статті 115 КЗпП
України, ч.1 статті 24 Закону України "Про
оплату праці" щодо не проведення
виплат заробітної плати не менше двох
разів на місяць через проміжок часу, що
не перевищує 16 календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.
Так, виплату заробітної плати
працівникам за другу половину січня 2014
року проведено 07.02.2014 року шляхом
зарахування коштів на особисті рахунки
в ПАТ КБ "Приватбанк", про що свідчить
платіжне доручення № 90 від 07.02.14 року до
відомості розподілу заробітної плати
на суму 2511,62 гривень. Виплату
заробітної плати за першу половину
лютого 2014 року проведено 25.02.2014 року
шляхом зарахування коштів на особисті
рахунки в ПАТ КБ "Приватбанк", про що
свідчить платіжне доручення № 101 від
25.02.14 року до відомості розподілу
заробітної плати на суму 110,00 гривень,
при цьому проміжок часу між виплатами
заробітної плати перевищує 16
календарних днів.

Порушено ч. 1 статті 116 КЗпП України
щодо не проведення окремим
працівникам, в день звільнення, виплат
всіх сум, що належать їм від
підприємства, установи, організації.
Так, наказом № 32 від 30.01.2014 року
звільнено начальника відділу збуту
(маркетингу) ОСОБА_2 з 30.01.14 року за
прогули без поважних причин по п. 4 ст. 40
КЗпП України. Виплату належних
працівникові сум при звільненні
проведено лише 07.02.2014 року шляхом
зарахування коштів на особистий
рахунок в ПАТ КБ "Приватбанк", про що
свідчить платіжне доручення № 90 від
07.02.14 року до відомості розподілу
заробітної плати, де за порядковим
номером 3 значиться прізвище ОСОБА_2 та
сума 1203,09 гривень.

Порушено ч. 1 статті 117 КЗпП України
щодо не проведення нарахування та
виплати середнього заробітну за весь
час затримки по день фактичного
розрахунку звільненим працівникам, у
разі невиплати в день звільнення всіх
коштів належних працівникові. Так,
наказом № 32 від 30.01.2014 року звільнено
начальника відділу збуту (маркетингу)
ОСОБА_2 з 30.01.14 року за прогули без
поважних причин по п. 4 ст. 40 КЗпП
України. Виплату належних працівникові
сум при звільненні проведено лише
07.02.2014 року шляхом зарахування коштів
на особистий рахунок в ПАТ КБ
"Приватбанк", про що свідчить платіжне
доручення № 90 від 07.02.14 року до
відомості розподілу заробітної плати
де за порядковим номером 3 значиться
прізвище ОСОБА_2 та сума 1203,09 гривень.
Середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку
ОСОБА_2 не нараховувався та не
виплачувався.

Порушено вимоги пункту 10 розділу IV
постанови Кабінету міністрів України
"Порядок обчислення середньої
заробітної плати", в частині не
проведення коригування на коефіцієнт
підвищення тарифних ставок (посадових
окладів) на підприємстві, що
проводяться у розрахунковому періоді,
так і в періоді, протягом якого за
працівником зберігається середній
заробіток, заробітна плата, включаючи
премії та інші виплати, що враховуються
при обчисленні середньої заробітної
плати, за проміжок часу до підвищення,
при обчисленні середньої заробітної
плати для нарахування виплат за час
щорічної відпустки. Так, при обчисленні
середньої заробітної плати для
нарахування компенсації за всі
невикористані дні щорічної відпустки
при звільненні ОСОБА_2 (наказ № 32 від
30.01.2014 року про звільнення) не проведено
коригування в зв'язку з підвищенням в
розрахунковому періоді посадового
окладу (грудень 2013 p.).

Порушено пункт 2.5 глави 2
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників, в частині
ознайомлення із кожним записом, що
заноситься до трудової книжки на
підставі наказу (розпорядження) про
призначення на роботу, переведення і
звільнення, під розписку в особовій
картці. Так, особові картки працівників
(типова форма П-2) на підприємстві
відсутні (при перевірці не надані).

Порушено пункт 2.14 глави 2
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників, в частині
занесення до трудової книжки
працівника відомостей про роботу. Так,
в трудовій книжці ОСОБА_1 (трудова
книжка серія НОМЕР_2) перед занесенням
запису за порядковим № 33 від 03.10.2013 року
про прийняття на посаду директора,
повне найменування підприємства не
зазначено.

Порушено підпункт „б" абзацу
першого пункту 7.1 глави 7 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, щодо ведення Книги обліку
руху трудових книжок і вкладишів до
них. Книга обліку руху трудових книжок
і вкладишів до них не ведеться
(відсутня, при перевірці не надана).

Тобто ОСОБА_1 вчинив
правопорушення, відповідальність за що
передбачена ч.1 ст. 41 КУпАП.

Свою вину правопорушник у суді
визнав повністю, щиро розкаявся, просив
не накладати суворого стягнення, до
адміністративної відповідальності
притягається вперше, вказані в
протоколі порушення ним усунені.

Крім повного визнання своєї вини
правопорушником, його вина
підтверджується протоколом про
адміністративне правопорушення, актом
перевірки та іншими письмовими
доказами справи.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1
притягається до адміністративної
відповідальності вперше та беручи до
уваги пом'якшуючі обставини - повне
визнання вини та щире каяття
правопорушника, суддя обирає стягнення
у виді штрафу.

Керуючись статтями 40-1, 283, 284 КУпАП,
п.5 ч.2 статті 4 Закону України "Про
судовий збір",

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, визнати винним за ч.1 ст.41 КУпАП
та накласти стягнення у виді штрафу в
розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень
в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави
36 (тридцять шість) гривень 54 копійок
судового збору.

Постанова судді про накладення
адміністративного стягнення може бути
оскаржена протягом десяти днів з дня
її винесення до Апеляційного суду
Полтавської області через
Кременчуцький районний суд.

Суддя
Ю. І. Степаненко