Справа № 521/2970/14-п
Провадження №3/521/1455/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року Малиновський районний
суд міста Одеси у складі:

головуючого
Граніна В.Л.

при секретарі
Шкребтієнко Г.М.

за участю:

прокурора прокуратури міста Одеси
Болгара А.В.

представника Південної митниці
Міндоходів Ткаченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Одесі справу, що
надійшла з Південної митниці
Міндоходів за протоколом складеним
відносно гр. України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, працюючого водієм в ПП
«ОСОБА_4.» передбаченого ст. 483 МК
України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.
Одеси надійшли протоколи №0371/50000/13 та
№0370/50000/13 від 11.04.2013 року про порушення
митних правил з відповідними
матеріалами, у відношенні гр. ОСОБА_3 за
ознаками скоєння правопорушення
передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Відповідно до протоколу про ПМП
№0371/50000/13 вбачається, що 15.05.2012 року до
зони діяльності митного поста
«Платонове» Південної митниці
Міндоходів прибув вантажний
автомобіль, державний номер
НОМЕР_1/НОМЕР_3 під керуванням водія
приватного підприємця «ОСОБА_4.»
(АДРЕСА_2), гр. ОСОБА_3 з товарами
«клінкерні блоки, взуття в асортименті
та тканина», які переміщувались
транзитом через митну територію
України.

До митного контролю та митного
оформлення ГР. ОСОБА_3 надано книжку МДП
НОМЕР_4, CMR НОМЕР_5, інвойс 07-05/03U від 07.05.2012
року, згідно з якими він переміщував з
Республіки Польща (відправник -
компанія «MIDOTRADE LLP» (788-790 Finchley Road, London
NW117TJ GB, Велика Британія) до Молдови на
адресу компанії «SHERIFF» LTD (м. Тирасполь,
вул. Шевченко 81/11) транзитом через митну
територію України товари: тканина у
кількості 1 620 вантажних місць вартістю
8 100 дол. США, взуття в асортименті у
кількості 24 вантажних місця, вартістю
240 дол. США та клінкерні блоки у
кількості 24 вантажних місця вартістю 480
дол. США. При цьому загальна вага товару
згідно з товаросупровідними
документами складала 24 150 кг. (вагові
характеристики кожного товару окремо
не зазначено).

Відповідно до наданих документів
вказані товари було ввезено на митну
територію України 09.05.2012 року в зоні
діяльності м/п «Краковець» Львівської
митниці Міндоходів на автомобілі
НОМЕР_2/НОМЕР_3 під митним забезпеченням
митних органів Польщі (2 пломби №UC 9762)
водієм приватного підприємця «ОСОБА_4.»
гр. ОСОБА_3, який згідно з графою 20
книжки МДП НОМЕР_4 повинен був
доставити товари у незмінному стані до
Південної митниці в строк до 17.05.2012
року.

Зазначений товар був оформлений в
митному відношенні та після митного
оформлення випущений за межі митної
території України.

Згідно з інформацією, отриманою від
митного органу Республіки Польща (лист
Держмитслужби України від 25.01.2013 року
№20/1-11/0919-ЕП), встановлено, що з
Республіки Польщі до України по книжці
МДП НОМЕР_4, С MR НОМЕР_5, фактично було
вивезено: цегла клінкерна у 144
упаковках загальною вагою 409 кг
вартістю 135,36 Євро (відповідно до
експортної декларації №12PL401010Е0089152), а
також товар: тканина в кількості 118
вантажних місць, трикотаж 432 вантажних
місця, взуття 24 вантажних місця,
загальною вагою 23 721 кг,. загальною
вартістю 131 149, 2 доларів США (відповідно
до доручень на видачу товару, що не
походить з ЄС, зі складу тимчасового
зберігання № 284/2012 від 08.05.2012 року та
№283/2012 від 08.05.2012 року).

Таким чином, на думку митного органу,
водієм автомобіля НОМЕР_2/НОМЕР_3 гр.
ОСОБА_3 були вчинені дії, спрямовані на
переміщення товарів через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю шляхом переміщення
одних товарів під виглядом інших.

Відповідно до протоколу про ПМП
№0370/50000/13 вбачається, що 18.04.2012 року до
зони діяльності митного поста
«Платонове» Південної митниці
Міндоходів прибув вантажний
автомобіль, державний номер
НОМЕР_1/НОМЕР_3 під керуванням водія
приватного підприємця «ОСОБА_4.»
(АДРЕСА_2). гр. ОСОБА_3 з товарами
«клінкерні блоки та тканина», які
переміщувались транзитом через митну
територію України.

До митного контролю та митного
оформлення гр. ОСОБА_3 надано книжку МДП
НОМЕР_6, CMR НОМЕР_7, інвойс 10-04/04U від 10.04.2012
року, згідно з якими він переміщував з
Республіки Польща (відправник -
компанія «MIDOTRADE LLP» (788-790 Finchiey Road, London
NW117TJ GB, Велика Британія) до Молдови на
адресу компанії «SHERIFF» LTD (м. Тирасполь,
вул. Шевченко 81/11) транзитом через митну
територію України товари: тканина у
кількості 538 вантажних місць вартістю 5
380 дол, США та клінкерні блоки у
кількості 29 вантажних місць вартістю 580
дол. США. При цьому загальна вага товару
згідно з товаросупровідними
документами складала 23 550 кг. (вагові
характеристики кожного товару окремо
не зазначено).

Відповідно до наданих документів
вказані товари було ввезено на митну
територію України 11.04.2012 року в зоні
діяльності м/'п «Краковець» Львівської
митниці на автомобілі д.в.
НОМЕР_1/НОМЕР_3 під митним забезпеченням
митних органів Польщі (2 пломби №UCA 670)
водієм приватного підприємця «ОСОБА_4.»
гр. ОСОБА_3, який згідно з графою 20
книжки МДП № НОМЕР_8 повинен був
доставити товари у незмінному стані до
Південної митниці в строк до 19.04.2012
року.

Зазначений товар був оформлений в
митному відношенні та після митного
оформлення випущений за межі митної
території України.

Згідно з інформацією, отриманою від
митного органу Республіки Польща (лист
Держмитслужби України від 25.01.2013 року
№20/1-11/0919-ЕП), встановлено, що з
Республіки Польщі до України по книжці
МДП № НОМЕР_8, CMR НОМЕР_7, фактично було
вивезено: цегла клінкерна у 116
упаковках загальною вагою 402 кг
вартістю 169,36 доларів США (відповідно до
експортної декларації №12PL401010E0071017), а
також тканина в кількості 538 вантажних
місць, вагою 23 148 кг,. вартістю загальною
67 551, 25 дол. США та 117 442, 8 Євро (відповідно
до доручення на видачу товару, що не
походить з ЄС, зі складу тимчасового
зберігання № 219/2012 від 10.04.2012 року),
також згідно отриманих документів (а
саме CMR НОМЕР_7) одержувачем вказаного
вантажу є компанія «DOOO- ARMEKS» (м.
Тирасполь, вул. Леніна 44), а не «SHERIFF» LTD
(м. Тирасполь, вул. Шевченко 81/11), як
заявлено в товаросупровідних
документах наданих митним органам
України.

Таким чином, на думку митного органу,
водієм автомобіля НОМЕР_2/НОМЕР_3 гр.
ОСОБА_3 були вчинені дії, спрямовані на
переміщення товарів через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю шляхом переміщення
одних товарів під виглядом інших.

На підставі зазначеного
співробітниками Південної митниці
Міндоходів у відношенні гр. ОСОБА_3
складено вищезазначені протоколи про
порушення митних правил передбачені ч.
1 ст. 483 МК України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_3 участі
не приймав, однак приймала участь його
представник, яка заявила, що
провадження по справі слід закрити за
відсутністю складу адміністративного
правопорушення.

Представник Південної митниці
Міндоходів та прокурор у судовому
засіданні вважали, що гр. ОСОБА_3 винний
у вчиненні адміністративного
правопорушення, його вина
підтверджується зібраними у справі
доказами, однак провадження у справі
слід закрити у зв'язку з закінченням
строків притягнення до
адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про
адміністративне правопорушення,
оцінивши в сукупності зібрані докази,
вислухавши думку учасників процесу,
суд не знаходить достатніх підстав для
визнання гр. ОСОБА_3 винним у порушені
митних правил передбачених ч.1 ст. 483 МК
України. При цьому суд виходить з
наступного.

Судом встановлено, що в зону митного
контролю митного поста Південної
митниці Міндоходів прибували
автомобілі, за державними номерами
НОМЕР_1/НОМЕР_3 під керуванням водія
приватного підприємця «ОСОБА_4.» гр.
ОСОБА_3

До митного контролю та митного
оформлення водієм гр. ОСОБА_3 були
надані книжки МДП, НОМЕР_4, НОМЕР_6 та CMR
№ НОМЕР_9, CMR НОМЕР_7, а також інвойси

Відповідно до цих документів водій
переміщував з Республіки Польща до
Молдови транзитом через митну
територію України товари. Товари були
оформлені у митному відношенні та
після митного оформлення випущені за
межи митної території України.

З метою з'ясування питання про
автентичність поданих митному органу
України документів на зазначений
товар, митницею було проведено
перевірку, в результаті якої було
встановлено, що замість товару, що були
вказані у документах фактично
переміщувалися інші товари.

Митний орган зазначає, що встановлено,
що після ввезення на митну територію
України, товари без дозволу митного
органу були вивантажені та замінені на
митній території України без сплати до
Держбюджету передбачених
законодавством податків, а замість
вказаних товарів завантажено інші
товари.

Однак, відповідно до ст. 191 МК України
передбачено, що Перевізники
зобов'язані під час прийняття товарів
до перевезення перевіряти точність
відомостей щодо кількості вантажних
місць, їх маркування, номери, зовнішній
стан товарів та їх пакування. У разі
неможливості такої перевірки вносити
відповідний запис до міжнародної
автомобільної накладної (СМR).

Статтею 193 МК України встановлено, що за
порушення встановленого порядку
переміщення товарів транзитом
перевізник притягується до
адміністративної відповідальності,
передбаченої цим Кодексом.

Як зазначено у пункті 37 частини 1 статті
4 МК України, перевізник - особа, яка
здійснює перевезення товарів через
митний кордон України та/або між
органами доходів і зборів на території
України або є відповідальною за такі
перевезення.

Відповідно до пункту 38 частини 1 статті
4 МК України, підприємство - будь-яка
юридична особа, а також
громадянин-підприємець.

Пунктом 43 частини 1 статті 4 МК України,
посадові особи підприємств - керівники
та інші працівники підприємств
(резиденти та нерезиденти), які в силу
постійно або тимчасово виконуваних
ними трудових (службових) обов'язків
відповідають за додержання вимог,
встановлених цим Кодексом, законами та
іншими нормативно-правовими актами
України, а також міжнародними
договорами України, укладеними у
встановленому законом порядку.

Згідно до статті 90 МК України, транзит -
це митний режим, відповідно до якого
товари та/або транспортні засоби
комерційного призначення
переміщуються під митним контролем між
двома митними органами України або в
межах зони діяльності одного митного
органу без будь-якого використання цих
товарів, без сплати митних платежів та
без застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності.

Як вбачається із частини 4 статті 92 МК
України, особа, на яку покладається
дотримання вимог митного режиму, для
поміщення товарів та/або транспортних
засобів комерційного призначення у
митний режим транзиту повинна подати
митному органу зазначені у цієї статті
документи.

В частині 3 статті 94 МК України
говориться, що для декларування
товарів, що не є підакцизними, замість
митної декларації залежно від виду
транспорту може використовуватися
накладна УМВС (СМГС), накладна ЦІМ (СІМ),
накладна ЦІМ/УМВС (ЦИМ/СМГС, CIM/SMGS),
книжка МДП (Carnet TIR).

Відповідно до частини 1 статті 193 МК
України, за порушення встановленого
порядку переміщення товарів транзитом
перевізник притягується до
адміністративної відповідальності,
передбаченої цим Кодексом.

Пунктом 1 частини 1 статті 335 МК України
зазначено, що під час переміщення
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення через митний
кордон України декларант, уповноважена
ним особа або перевізник залежно від
виду транспорту, яким здійснюється
перевезення товарів, надають митному
органу в паперовій або електронній
формі документи та відомості, які
вказані у цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи,
протоколи про порушення митних правил
були складені майже через рік з моменту
здійснення перевезення та ще через рік
були направлені до суду для розгляду.

Під час митного оформлення транзиту
зазначеного товару ніхто із
інспекторів ПМП Південної митниці
Міндоходів не перевіряв наявність
пломб, огляд товару також ніхто не
здійснював, а тому не було виявлено
умисного порушення митних правил в
діях гр. ОСОБА_3, оскільки товар був
завантажений, запакований та
опломбований відправником і тому
провадження по справі підлягає
закриттю у зв'язку з недоведеністю вини
особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності.

Митні органи мали можливість
перевірити відомості, які знаходяться
в книжках МДП та інвойсах на той час,
коли проводилось митне оформлення
товару. Однак товари були випущені
митним органом у вільний обіг,
оформлені в митниці з додержанням усіх
умов переміщення товарів в режимі
імпорт, передбачених ст.75 МК, що
передбачає подання митному органу
документів, що засвідчують підстави, та
умови ввезення товарів на митну
територію України, сплату податків і
зборів, якими обкладаються товари під
час ввезення на митну територію
України, дотримання вимог,
передбачених законом, щодо заходів
нетарифного регулювання та інших
обмежень.

Також, беручи до уваги правову позицію
Верховного Суду України, що для
притягнення до відповідальності за
порушення ст. 352 МК України (ст. 483 по МК
України 2012 року) необхідна наявність
умислу в діях особи, яка притягується
до адміністративної відповідальності,
а саме що не можна розглядати як
контрабанду дії особи, яка, здійснюючи
транзитне перевезення товарів через
територію України, надала митним
органам супровідні документи з
відомостями, що не відповідають
дійсності, без умислу порушити митні
правила, передбачені чинним
законодавством України. Про це указано
в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду
від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику
у справах про контрабанду та порушення
митних правил «(Із змінами, внесеними
згідно з постановою Пленуму Верховного
Суду України № 8 від 30 травня 2008-р.). В
цій же Постанові роз'яснено, що
незаконне переміщення предметів із
приховуванням від митного контролю
передбачає їх переміщення через митний
кордон України з подання митному
органу як підстави для переміщення
товарів підроблених документів або
таких, що містять неправдиві дані.
Підробленими треба вважати як фальшиві
документи, так і справжні, до яких
внесено неправдиві відомості чи окремі
зміни, що перекручують зміст
інформації щодо фактів, які ними
посвідчуються, а також документи
підробленими підписами, відбитками
печаток та штампів.

Документами, що містять неправдиві
дані, є зокрема, такі, в яких відомості
щодо суті угоди, найменування,
асортименту, ваги, кількості чи
вартості товарів, а також їх
відправника чи одержувача, держави, з
якої вони вивезені чи в яку
переміщуються, не відповідають
дійсності.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 483 МК
України, дане правопорушення
характеризується діями, що спрямовані
на переміщення товарів через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю, тобто з
використанням спеціально виготовлених
сховищ (тайників) та інших засобів або
способів, що утруднюють виявлення
таких товарів, або шляхом надання одним
товарам вигляду інших, або з поданням
митному органу як підстав для
переміщення товарів підроблених
документів, одержаним незаконним
шляхом, або таких, що містить
неправдиві відомості.

Таким чином, правопорушення,
передбачені ст.483 МК України можуть
бути вчинені лише умисно.

Відповідно до ст. 10 КУпАП
адміністративне правопорушення
визнається скоєним умисно, коли особа,
яка його вчинила, усвідомлювала
протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її шкідливі
наслідки і бажала їх або свідомо
допускала настання цих наслідків.

Митними органами не указано в чому
конкретно полягало саме приховування
особою товару, а також не надано
доказів у підтвердження того, що товар
був замінений, окрім відповіді митних
органів Польщі, з якої також не
вбачається в чому саме порушення
митних правил гр. ОСОБА_3

При тому, що товар був завантажений,
запакований та опломбований
відправником. І будь яких достатніх
доказів того, що водій, а саме гр.
ОСОБА_3, маючи прямий умисел на
переміщення товарів через митний
кордон України шляхом надання одним
товарам вигляду інших, митними
органами не надано, а також враховуючи,
що наявність пломб та огляд товарів
митним органом не проводився, суд
вважає недоказаним участь гр. ОСОБА_3 в
скоєні правопорушення, передбаченого
ч. 1 ст. 483 МК.

Також не встановлено, чому саме
притягується до відповідальності гр.
ОСОБА_3, оскільки відповідно ст. 8
Конвенції про договір міжнародного
дорожнього перевезення вантажів від
19.05.1956 року, до якого Україна
приєдналась в серпні 2006 року,
значиться, що при прийнятті вантажу до
перевезення водій несе
відповідальність лише за зовнішній
стан вантажу та його упакування, а
також точність даних в накладній CMR
відносно кількості вантажних місць та
їх розмітки. А в сенсі трактування
поняття «перевізник» нормами МК
України митними органами не доведено,
що в даному випадку він є саме
перевізником.

Відповідно до ст. 62 Конституції України
обвинувачення не може ґрунтуватися на
доказах, одержаних незаконним шляхом, а
також на припущеннях, вина особи, яка
притягається до відповідальності
повинна бути доведена органом який
склав протокол, а доводи вини повинні
ґрунтуватися на доказах, об'єктивність
яких не викликала б жодних сумнівів.
Усі сумніви щодо доведеності вини
особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа
при розгляді справи про порушення
митних правил зобов'язана з'ясувати: чи
було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують та/або
обтяжують відповідальність, чи є
підстави для звільнення особи, що
вчинила правопорушення, від
адміністративної відповідальності, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Таким чином, матеріали справи не
містять доказів про наявність у діях
гр. ОСОБА_3 умислу на порушення митних
правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК
України.

Також, на думку суду, на даний час
пройшов строк притягнення гр. ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності,
встановлений ст. 467 МК України.

Однак суд не може закрити справу з
підстав закінчення строків
притягнення до адміністративної
відповідальності, так як судом
встановлено, що в діях гр. ОСОБА_3
відсутній склад адміністративного
правопорушення передбаченого ч.1 ст. 483
МК України. Тому справа повинна бути
закрита саме з цих підстав.

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України у справі про
порушення митних правил суд (суддя)
виносить одну з постанов, передбачених
частиною першою статті 527 цього
Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України у справі
про порушення митних правил суд (суддя),
що розглядає справу, виносить, зокрема,
постанову про закриття провадження у
справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України
провадження у справах про порушення
митних правил здійснюється відповідно
до цього Кодексу, а в частині, що не
регулюється ним, - відповідно до
законодавства України про
адміністративні правопорушення.

Таким чином, оскільки Південною
митницею Міндоходів не виконані дії по
збору доказів, що мають значення для
цієї справи, передбачений ст. 495 МК
України, а висновки митного органу не
підтверджуються достовірними
доказами, суд вважає, що це є підставою
для закриття провадження по справі,
через відсутність складу
адміністративного правопорушення,
відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 62 Конституції України,
ст.ст.483, 527, 528, 529 МК України, ч.1 п.1 ст. 247,
ст. 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення
до адміністративної відповідальності
гр. ОСОБА_3 - закрити на підставі п. 1 ст.
247 КУпАП, за відсутністю складу
адміністративного правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Постанова суду (судді) у справі про
порушення митних правил може бути
оскаржена особою, стосовно якої вона
винесена, представником такої особи,
прокурором або митним органом, який
здійснював провадження у цій справі.
Порядок оскарження постанови суду
(судді) у справі про порушення митних
правил визначається Кодексом України
про адміністративні правопорушення та
іншими законами України.

Суддя