Справа № 749/404/14
Номер провадження 3/749/176/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" квітня 2014 р.
м. Щорс

Щорський районний суд Чернігівської
області в складі:

в складі: головуючого-судді
Чигвінцева М.С.,

при секретарі
Скорій Л.О.,

з участю особи, яка притягується

до відповідальності
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Щорсі справу про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та
мешканця АДРЕСА_1, працюючої
бухгалтером приватного
виробничо-торгівельного підприємства
«Яна», юридична адреса м. Щорс, вул.
Червоноармійська, 141, Чернігівської
області, ІН НОМЕР_1, громадянки України,
раніше до адміністративної
відповідальності не притягувалася, -

за ст . 41 ч.1
КпАП України ,-

В С Т А Н О В И В :

21.03.2014 року головним державним
інспектором з питань праці Світко В.В.,
при перевірці Приватного
виробничо-торгівельного підприємства
«Яна» встановлено, що бухгалтер ОСОБА_2
вчинила адміністративне
правопорушення, а саме:

Трудові книжки і вкладиші до них
заповнюються у відповідних розділах
українською та російською мовами.
Всупереч вимогам пункту 2.1 глави 2
Інструкції №58 трактористу ОСОБА_4,
трактористу -машиністу ОСОБА_5 та
медпрацівника ОСОБА_6 записи про
призначення здійснені тільки
українською мовою, при цьому в трудовій
книжці медпрацівника ОСОБА_6 відсутній
підпис власника трудової книжки., що є
порушенням вимог пункту 2.1 глави 2
Інструкції №58.

На підприємстві не забезпечений
достовірний бухгалтерський облік
виконуваної працівником роботи та
бухгалтерський облік витрат на оплату
праці, а саме табеля обліку
використання робочого часу, згідно
пояснення бухгалтера ОСОБА_2 на ім'я
начальника ТДІзПП ОСОБА_7 «
бухгалтерський облік ведеться в
комп'ютерній программі 1С:7, тому табель
робочого часу заповнюється в загальній
кількості днів та часу ( автоматично)».
В наданих для перевірки табелях обліку
робочого часу всім працівникам
протягом робочого часу проставлений
знак «-», що унеможливлює забезпечення
достовірного обліку виконуваної
працівником роботи та бухгалтерського
обліку витрат на оплату праці у
встановленому порядку та встановлення
мінімальних державних гарантій, що є
порушенням вимог частини другої статті
30 ЗУ № 108 «Про оплату праці».

При звільненні комерційного
директора ОСОБА_8 відповідно до наказу
№ 12 від 30.09.2013 року період роботи, за
який розраховувалася компенсація
невикористаної відпустки становить з
01.02.2012 року по 30.09.2013 року, тобто
кількість днів невикористаної
відпустки становить 40 календарних днів
при тривалості основної щорічної
відпустки 24 календарних дні, але згідно
розрахунку компенсації невикористаної
відпустки оплата компенсації
здійснена лише за 39 календарних дні. А
при звільненні охоронника ОСОБА_9
відповідно до наказу № 16 від 12.12.2013 року
компенсація невикористаної відпустки
становить не нарахована взагалі, що
видно з розрахунково-платіжної
відомості за грудень 2013 року.
Відпрацьований період за який
необхідно здійснити нарахування і
виплату компенсації невикористаної
відпустки становить з 01.05.2013 року по
12.12.2013 року, при цьому ОСОБА_9 є
інвалідом І групи, тобто кількість днів
невикористаної відпустки становить 18
календарних днів при тривалості
основної щорічної відпустки інваліда І
групи 30 календарних дні. Згідно ст. 116
КЗпП України при звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства,
провадяться в день звільнення. Однак,
розрахункові кошти ОСОБА_9 виплачені 13
січня 2014 року замість 12.12.2013р.

На момент перевірки повний
розрахунок з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не
здійснений, так як компенсація
невикористаної відпустки нарахована
та виплачена не в повному обсязі.., що є
порушенням вимог частини 1 ст.116 КЗпП
України та вимог ст.. 83 ЗКпПУкраїни

В судовому засіданні
ОСОБА_2., свою вину визнала.

Суд, вислухавши ОСОБА_2,
дослідивши матеріали справи: протокол
про адміністративне правопорушення №
25-25-029/283 від 21.03.2014 року, акт (витяг)
перевірки додержання суб"єктами
господарювання законодавства про
працю та загальнообов"язкове державне
соціальне страхування № 25-25-029/0293,
вважає, що дії ОСОБА_2 вірно
кваліфіковані за ст.41 ч.1 КпАП України,
як порушення трудового законодавства,
ОСОБА_2 винна у вчиненні даного
правопорушення і підлягає
адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 401 КУпАП судовий збір у
провадженні по справі про
адміністративне правопорушення у разі
винесення судом (суддею) постанови про
накладення адміністративного
стягнення сплачується особою, на яку
накладено таке стягнення.

Враховуючи обставини вчиненого
правопорушення, особу порушника, суд
вважає, що на нього слід накласти
стягнення, передбачене ст.41 ч.1 КпАП
України.

Керуючись ст .ст.401, 41 ч.1, 221, 245-249,
276-285 КпАП України ,суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1
КпАП України і накласти на неї
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу на користь держави в розмірі 595 (
п"ятсот дев"яносто п"ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 36 (тридцять шість)
грн. 54 коп.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.22 Закону України
"Про виконавче провадження"
постанова може бути
пред"явлена до виконання протягом
трьох місяців.

Штраф, відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, має
бути сплачений особою, щодо якої він
застосований, не пізніш як через
п'ятнадцять днів з дня вручення йому
копії постанови
про накладення штрафу, а в разі
оскарження або опротестування такої
постанови - не пізніш як через
п'ятнадцять днів з дня повідомлення про
залишення скарги або протесту без
задоволення. В разі несплати штрафу у
встановлений ч.1 ст.307 КУпАП строк,
стягується подвійний розмір штрафу у
порядку примусового виконання
постанови відповідно до ст.308 КУпАП.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
її законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або на
неї може бути внесено протест
прокурора протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна
скарга, протест прокурора, подані
після закінчення цього строку,
повертаються апеляційним судом особі,
яка її подала, якщо вона не заявляє
клопотання про поновлення цього
строку, а також якщо у поновленні
строку відмовлено.

Апеляційна скарга, протест
прокурора подаються до відповідного
апеляційного суду через місцевий суд,
який виніс постанову.

Суддя:
М.С. Чигвінцев