П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к
р а ї н и

04.04.2014
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в особі судді палати в кримінальних
справах Вотьканича Ф.А.,

з участю представника Чопської митниці
- Яворського Б.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову судді Ужгородського
міськрайонного суду від 26 грудня 2013
року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1
громадянина Литовської Республіки,

визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.472
Митного Кодексу України та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 47636,85 грн.та
конфіскації на користь держави
безпосередніх предметів порушення
митних правил: одягу нового різного
асортименту та торгових марок в
кількості 396 шт., пральної машини ТМ
«BOSCH» та планетарного міксеру для
виготовлення хлібобулочних виробів ТМ
«Spar №22НІ-В» с/н0109101 загальною вартістю
47636,85 грн..

Згідно встановлених судом першої
інстанції обставин, 16 жовтня 2013 року о 03
год. 30 хв. в зону митного контролю на
ділянку «В'їзд» МП «Тиса» Чопської
митниці заїхав мікроавтобус «Мерседес
Спринтер» р.н.з. НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_3, який слідував з Англії в
Україну.

В ході митного контролю вказаного
транспортного засобу та ручної поклажі
було виявлено не вказані у митній
декларації та не заявлені при усному
опитуванні: одяг новий різного
асортименту та торгових марок в
кількості 396 шт., упакований в 5
картонних коробках та сумці, пральна
машина побутова ТМ «BOSCH» с/н WAQ243D0GB та
планетарний міксер для виготовлення
хлібобулочних виробів бувший у
використанні ТМ «Spar №22НІ-В» с/н0109101,
загальною вартістю 47636,85 грн., що
знаходились у вантажному відсіку
вказаного автомобіля.

Таким чином, на думку судді, ОСОБА_3 не
заявив за встановленою формою точні та
достовірні відомості про товар, який
підлягав обов'язковому декларуванню у
разі переміщення через митний кордон
України, чим вчинив правопорушення,
передбачене ст. 472 Митного кодексу
України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує
питання про скасування постанови суду
та закриття справи з підстав,
передбачених ст.22 КУпАП, внаслідок
малозначності вчиненого ним діяння. В
обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що вартість переміщуваного
ним вантажу значно менша, ніж та, що
заявлена митним органом під час
запровадження справи, окрім цього
умислу на порушення будь-яких митних
правил у нього не було, оскільки не знав
про необхідність декларування всіх
одиниць товару поштучно. Також ОСОБА_3
просить поновити йому строк на
апеляційне оскарження постанови судді
від 26 грудня 2013 року, оскільки
присутнім під час розгляду справи не
був, про що свідчить відсутність
повідомлення про день і час її
розгляду, а копію постанови отримав
після закінчення строку на апеляційне
оскарження.

Заслухавши пояснення представника
Чопської митниці про законність
прийнятого у справі рішення,
перевіривши матеріали
адміністративної справи, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3
до задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Суд першої інстанції на підставі
докладної перевірки і належної оцінки
сукупності зібраних у справі доказів
дійшов обґрунтованого висновку про
винуватість ОСОБА_3 у вчиненні
правопорушення за наведених у
постанові обставин, дав правильну
оцінку діям винної особи,
кваліфікувавши їх за статтею 472 МК
України.

Твердження ОСОБА_3 у апеляції про
невідповідність протоколу про
порушення митних правил вимогам ст.256
КУпАП та ст.494 МК України, через не
зазначення у ньому точної вартості
переміщуваного ним товару та
безпідставне застосування стягнення у
виді штрафу саме у розмірі, вказаному у
постанові судді є необґрунтованим і
повністю спростовано матеріалами
справи, зокрема, протоколом про
порушення митних правил, митною
декларацією, актом митного огляду та
додатком до нього, поясненнями
інспектора, який склав протокол, а
також висновком експерта від 1
листопада 2013 року за № 150, даного
спеціалістом-експертом ОСОБА_5, згідно
якого загальна вартість
переміщуваного ОСОБА_3 товару
становить 447636,85 грн..

Розгляд справи за відсутності ОСОБА_3
не призвів до неповноти у з'ясуванні
фактичних обставин справи та висновку
суду щодо наявності в його діях
порушення митних правил.

Вирішуючи питання про накладення
адміністративного стягнення, суд
першої інстанції врахував обставини
справи, характер вчиненого
правопорушення, особу винного і
застосував щодо ОСОБА_3 вид стягнення в
межах ст.472 МК України, а своє рішення з
цього приводу належним чином
мотивував, тому посилання останнього в
апеляції про суворість накладеного на
нього стягнення також є
необґрунтованими.

Разом з тим, слід взяти до уваги
твердження ОСОБА_3 про те, що розгляд
справи відбувся за його відсутності,
незважаючи на те, що ним було
висловлено волевиявлення про розгляд
справи у його присутності, однак даних
про належне сповіщення ОСОБА_3 про час
і місце розгляду справи в ній немає.
Зазначене свідчить і про те, що ОСОБА_3
отримано копію постанови суду поза
десятиденним строком на апеляційне
оскарження постанови судді від 26
грудня 2013 року, що не дало йому змогу, в
строки, встановлені законом, оскаржити
дану постанову.

Враховуючи викладене, причина пропуску
ОСОБА_3 строку на подачу апеляції, що
наведена в ній є поважною і такий слід
поновити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання ОСОБА_3 про поновлення
строку на апеляційне оскарження
постанови судді Ужгородського
міськрайонного суду від 26 жовтня 2013
року задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а постанову судді
Ужгородського міськрайонного суду від
26 грудня 2013 року у справі щодо ОСОБА_3 за
ознаками правопорушення,
передбаченого ст.472 МК України, - без
змін.

Постанова остаточна, оскарженню
не підлягає.

Суддя: