Справа № 154/296/14-п Провадження №33/773/80/14
Суддя в 1 інстанції: Лященко О.В.
Категорія: ч.1 ст.172-4 МК України
Доповідач: Фідря О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2014 місто Луцьк

Суддя апеляційного суду Волинської
області Фідря О.М., з участю прокурора
Сасюка Л.О., особи, щодо якої був
складений протокол про
адміністративне правопорушення
ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,
розглянувши апеляційну скаргу
старшого прокурора відділу
прокуратури Волинської області Сасюка
Л.О. на постанову судді
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 20.02.2014 року, якою
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Заріччя, Володимир-Волинського району
Волинської області, українця,
громадянина України, освіта
середня-спеціальна, одруженого,
проживаючого в АДРЕСА_1, працюючого
помічником лікаря гігієніста
Володимир-Волинського міжрайонного
управління Державної санітарної
служби у Волинській області,
одруженого звільнено від
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.172-4 КУпАП, обмежившись усним
зауваженням,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення №2 від
23.01.2014 року, складеним старшим
оперуповноваженим в ОВС ВБК УБОЗ УМВС
України у Волинській області
Кондратюком Р.Т., ОСОБА_2, обіймаючи
посаду помічника лікаря гігієніста
Володимир-Волинського
міськміжрайонного управління
Державної санітарної служби у
Волинській області, будучи суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення у відповідності до п.п.
«ж» п.1 ч.І ст. 4 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», порушив обмеження,
встановлені п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» щодо сумісництва та
суміщення з іншими видами діяльності, а
саме, неправомірно займався іншою
оплачуваною діяльністю.

Так, згідно наказу Головного
управління державної
санітарно-епідеміологічної служби у
Волинській області № 02-ос від 02 січня
2013 року, ОСОБА_2 призначений на посаду
помічника лікаря гігієніста
Володимир-Волинського
міськміжрайонного управління
Головного правління
Держсанепідемслужби у Волинській
області з посадовим окладом відповідно
до штатного розпису.

Згідно наданої інформації за №7 від
10.01.2014 року заступника директора ПТМ
«Володимир-Волинськтеплокомуненерго»
Кравчука С.С., протягом 2013 року між
підприємством та гр. ОСОБА_2 було
укладено трудову угоду на проведення
останнім медичного огляду працівників
підприємства за виконання яких
проводилась оплата в сумі 250 гривень. У
відповідності до довідки про заробітну
плату ОСОБА_2 за 2013рік останньому було
нараховані грошові кошти в сумі 3 624
гривні.

Згідно наданої інформації № 01-03/5 від
13.01.2014 року директора КП «Полігон»
Козичка О.І., між комунальним
підприємством та гр. ОСОБА_2, укладено
трудову угоди в січні 2010 року, а в
подальшому було укладено
цивільно-правову угоду від 01 червня
2013року на проведення медичного
обстеження працівників перед виїздом
на лінію з відміткою в подорожньому
листі. За виконання вказаної роботи
ОСОБА_2 отримував грошову винагороду в
сумі 500 гривень. У відповідності до
наданої підприємством довідки про
доходи ОСОБА_2, протягом 2013року
підприємство виплатило останньому
грошові кошти в сумі 3 477 гривень 19 коп.

Крім цього, у відповідності до наданої
інформації директора Володимир-
Волинської ЖЕК №1 за №1-03/06 від 13.01.2014
року Пасося A.B., в січні 2013року між
підприємством та ОСОБА_2 було укладено
договір підряду №1 про виконання робіт
з передрейсового медичного огляду
водіїв, з виплатою грошової винагороди
в сумі 100 гривень. В той же час, наказом
№ 122/1 від 30.08.2013 року директора
Володимир-Волинської ЖЕК № 1, у зв'язку
із приписом державної автомобільної
інспекції МВС України між
підприємством та ОСОБА_2, було
розірвано договір підряду у зв'язку із
відсутністю в останнього свідоцтва про
проведення щозмінних передрейсових та
післярейсових медичних оглядів водіїв
механічних транспортних засобів.
Заробітна плата ОСОБА_2 протягом 2013
року склала 804 гривні 76 коп.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи посадовою
особою структурного підрозділу
центрального органу державної
виконавчої влади та відповідно до п.п.
«ж» п.1 ч.І ст. 4 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» суб'єктом відповідальності
за корупційні правопорушення,
достовірно знаючи про встановлені
законодавством обмеження щодо
сумісництва та суміщення з іншими
видами діяльності, діючи умисно, маючи
на меті отримати прибуток, незаконно
займався іншою оплачуваною діяльністю
протягом 2013 року, що виразилось в
отриманні заробітної плати від ряду
комунальних підприємств міста на
загальну суму 7905 грн.95 коп., чим порушив
обмеження, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 7
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», відповідальність
за яке передбачена ч. 1 ст. 172-4 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Постановою судді
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області ОСОБА_2 звільнено
від адміністративної відповідальності
за ч.1 ст.172-4 КУпАП, обмежившись усним
зауваженням.

Провадження у справі закрито.

При прийнятті такого рішення суддею
враховано щире та дійове каяття ОСОБА_2
в суді, його позитивна характеристика,
тривалий стаж роботи в Державній
санітарній службі у Волинській
області, добровільне звільнення з
додаткової роботи.

На підставі вищенаведеного суддя
прийшов до висновку, що вчинене ОСОБА_2
корупційне діяння може бути визнане
малозначним та його може бути
звільнено від відповідальності за
вчинене на підставі ст.22 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді
старший прокурор відділу прокуратури
Волинської області Басюк Л.О. просить
її скасувати, постановити нову, якою
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП та
накласти на нього адміністративне
стягнення, яке передбачено санкцією
вказаної статті. Зазначає, що постанова
судді в частині звільнення ОСОБА_2 від
відповідальності у зв'язку з
малозначністю є незаконною та підлягає
скасуванню. Вважає, що вчинений ОСОБА_2
діяння не може бути визнане
малозначним.

Заслухавши прокурора, який просив
апеляційну скаргу задовольнити, ОСОБА_2
та його захисника, які просили
постанову судді залишити без зміни,
дослідивши матеріали справи, вважаю, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги прокурора
про те, що місцевий суд необґрунтовано,
керуючись ст.22 КУпАП, звільнив
правопорушника від адміністративної
відповідальності, з оголошенням усного
зауваження, є безпідставними.

Викладений в постанові судді висновок
про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4
КУпАП, відповідає фактичним обставинам
справи, є законним і обґрунтованим,
повністю узгодженим із наявними в
матеріалах справи доказами і
прокурором не оспорюється.

Орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення, згідно ст.280 КУпАП,
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при
малозначності вчиненого
адміністративного правопорушення суд
може звільнити порушника від
адміністративної відповідальності і
обмежитись усним зауваженням.

Як вбачається з постанови, вирішуючи
питання про вид та розмір
адміністративного стягнення, суддя
врахував ступінь вини ОСОБА_2, його щире
та дійове каяття в суді, особу, а саме,
що останній позитивно
характеризується, на протязі тривалого
часу працює в Державній санітарній
службі у Волинській області,
добровільно звільнився з додаткової
роботи, раніше до адміністративної
відповідальності не притягався,
відсутність обставин, що обтяжують
його відповідальність.

За таких обставин, суддя прийшов до
правильного висновку про можливість
визнати вчинене ОСОБА_2
адміністративне правопорушення
малозначним та, відповідно до ст.22
КУпАП України, звільнити його від
адміністративної відповідальності,
обмежившись усним зауваженням.

Враховуючи наведене, підстав для
задоволення апеляційної скарги
старшого прокурора відділу
прокуратури Волинської області ОСОБА_1
не знаходжу.

З урахуванням наведеного та керуючись
ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу старшого прокурора
відділу прокуратури Волинської
області Сасюка Л.О. залишити без
задоволення, а постанову судді
Володимир-Волинського міського суду
від 20 лютого 2014 року, щодо ОСОБА_2,
залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області
О.М.Фідря