Справа № 359/159/14-п Головуючий у І
інстанції Туманова К. Л.Провадження №
33/780/245/14 Доповідач у 2 інстанції
ГабрієльКатегорія 255
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 березня 2014 року
м. Київ

Апеляційний суд Київської області в
складі судді судової палати з розгляду
кримінальних справ Габрієля В.О., з
участю особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
постанову судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 16 січня 2014 року -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 16 січня 2014 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, уродженця м.
Радомишль, Житомирської області та
мешканця АДРЕСА_1,

визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 173 КУпАП та
призначено йому стягнення у виді
штрафу у розмірі 5 (п'яти)
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 85 (вісімдесят
п'ять) грн..

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної
відповідальності за те, що 02 грудня 2013
року близько 22 год. 15 хв. ОСОБА_2 в
АДРЕСА_3, виражався нецензурною лайкою
в адресу ОСОБА_3 та ОСОБА_4, погрожував
їм фізичною розправою, на зауваження не
реагував, чим вчинив дії
відповідальність за які передбачена
ст. 173 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та закрити
провадження по даній справі у зв'язку
із відсутністю складу
адміністративного правопорушення у
діях ОСОБА_2 Окрім того, в клопотанні
доданому до матеріалів справи, просить
поновити йому строк на апеляційне
оскарження вищевказаної постанови.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він не
був належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи, а отже
судом було порушено його право на
правову допомогу і право подавати
відповідні докази, чим було допущено
однобічність судового процесу.
Однобічність та упередженість суду
полягає в повній некритичності оцінки
доказів допитаних як свідків осіб,
ігнорування логічної непослідовності
таких показів. Суд в загальних рисах
охарактеризував об'єктивну сторону
правопорушення, зазначив, що вона
полягала у чіплянні до громадян, які
проживають у будинку. Проте не
конкретизував у чому полягає таке
чіпляння. ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 є
особами, які без належних підстав
мешкають у будинку та роблять
неможливим фізичне перебування там
фактичного власника ОСОБА_7, а ОСОБА_2
перебував у будинку, щоб бути
неупередженим свідком подій, через це
він ніякої участі у подіях 02.12.2013 року
не брав. Він не міг вчасно, в межах
строків визначених ст. 294 КУпАП,
довідатися про наявність постанови
суду першої інстанції, оскільки навіть
сам текст постанови суд направив йому
на адресу, за якою він не проживає. Так
згідно відмітки у паспорті щодо місця
реєстрації, ОСОБА_2 має місце
проживання за адресою: АДРЕСА_1, у той же
час суд направив постанову на адресу:
АДРЕСА_2.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_2, який підтримав апеляційну
скаргу з посиланням на зазначені у ній
доводи, вивчивши матеріали
адміністративної справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Викладені у постанові висновки судді
про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
правильності кваліфікації його дій за
ст. 173 КУпАП, підтверджуються зібраними
у справі доказами.

Так, вина ОСОБА_2 підтверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення серії КХ № 0032042, який
був складений 09.01.2014 року за фактом
вчинення ОСОБА_2 дрібного хуліганства.

З пояснень ОСОБА_4, вбачається, що він
разом з ОСОБА_6, ОСОБА_5 роблять ремонт
даху на масандрі за адресою: АДРЕСА_3 та
у зв'язку з цим тимчасово проживають за
даною адресою. Ремонт вони роблять на
замовлення господарки - ОСОБА_8, яка
постійно проживає за вищевказаною
адресою з своїми дітьми. Також за цією
адресою проживає її бувший чоловік
ОСОБА_7, який іноді приїжджає
переночувати. 02.12.2013 року о 22 год. 00 хв. в
їхні двері постукав ОСОБА_2, який був
разом зі своїм товаришем ОСОБА_7.
Відчинивши двері ОСОБА_2 одразу почав
голосно запитувати чому останні
закриті і його ніхто не пускає. Трохи
пізніше останні зайшли до будинку та
почали словесно грубо та голосно
ображати ОСОБА_8 та її дітей, які вже
відпочивали, та прокинулись від його
погроз. Коли він спробував заспокоїти
правопорушника, ОСОБА_2 почав
погрожувати фізичною розправою йому,
ОСОБА_8 та її дітям. Внаслідок чого в них
виникла словесна перепалка, після чого
були викликані працівники міліції.

З пояснень потерпілої ОСОБА_8 та
свідків ОСОБА_9, ОСОБА_5, вбачається, що
останні підтвердили пояснення ОСОБА_4
та додали, що ОСОБА_2 не проживає за
вищезазначеною адресою та не мав права
вночі порушувати громадський порядок
своїми брутальними діями та зухвалою
поведінкою образливо чіплятися до
ОСОБА_8, ОСОБА_4, та проявляти неповагу
до всіх присутніх тоді ввечері 02.12.2013
року осіб в будинку.

Судом першої інстанції при
винесенні вказаної постанови з'ясовано
всі обставини, які мали значення для
правильного вирішення справи, і
наявних у справі доказів було
достатньо для прийняття законного та
обґрунтованого рішення.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою
адміністративного стягнення є
виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, а також
запобігання вчиненню нових
правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП при накладенні
стягнення враховується характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність.

Зазначені вимоги закону суддею, при
розгляді справи про притягнення ОСОБА_2
до відповідальності за ст. 173 КУпАП та
накладенні на нього стягнення у виді
штрафу були дотримані у повній мірі.

Також слід зазначити, що строк на
подачу апеляційної скарги ОСОБА_2
підлягає поновленню, оскільки згідно
штампу реєстрації в паспорті ОСОБА_2
проживає за адресою : АДРЕСА_1, а
повідомлення про розгляд справи було
направлено за адресою: АДРЕСА_1, інші
дані про належне повідомлення його про
дату, час та місце розгляду справи
відсутні.

З огляду на вищезазначене постанова
судді Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 16 січня 2014
щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам закону,
підстав для її зміни чи скасування суд
не вбачає у зв'язку із чим залишає цю
постанову без змін, а апеляційну скаргу
- без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 поновити строк на подачу
апеляційної скарги на постанову
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 16 січня 2014 року

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову судді
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 16 січня 2014 року
щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Копія вірна: суддя Апеляційного суду

Київської області
В.О. Габрієль