ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва
Паленик І.Г. за участі:

особи, яка притягувалась до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_1, розглянувши у залі
суду у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
судді Печерського районного суду м.
Києва від 28 листопада 2013 року щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в
Черкаській області, громадянин
України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою закрито
провадження у справі про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП, у
зв'язку з відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення.

Як убачається зі змісту постанови
судді районного суду, ОСОБА_1,
відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення, 19
жовтня 2013 року о 16 годині керуючи
автомобілем «Opel Omega»державний номерний
знак НОМЕР_5, рухаючись на виїзді з
мосту «Метро» на Набережне шосе в м.
Києві, не надав дорогу автомобілю «KIA
Magentis»державний номерний знак НОМЕР_6,
який рухався по тій же дорозі, в
незалежності від подальшого напрямку
його руху, внаслідок чого відбулося
зіткнення автомобілів, і транспортні
засоби отримали механічні пошкодження.

Своє рішення про закриття провадження
у справі суддя районного суду
мотивував відсутністю в діях ОСОБА_1
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, оскільки доводи останнього, що
саме водій автомобіля «KIA Magentis» ОСОБА_2
почав різко виконувати маневр повороту
для заїзду на паркувальний майданчик, і
саме це призвело до зіткнення
автомобілів повністю узгоджуються з
доказами, які містяться в матеріалах
справи, зокрема, даними, що містяться у
схемі місця дорожньо-транспортної
пригоди (надалі - ДТП) та аналогічними
письмовими поясненнями ОСОБА_1

Не погоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій
просить скасувати постанову судді
районного суду та визнати винним
ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП. Зокрема, апеляційна скарга
мотивована тим, що справа розглянута
суддею без всебічного, повного і
об'єктивного з'ясування обставин
справи, оскільки не було заслухано у
суді його пояснення, як іншого учасника
ДТП, а також свідків, не досліджувались
речові докази, показання технічних
приладів та засобів. Крім того, не
проведено автотехнічної експертизи,
яка могла б надати висновки стосовно
вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП та порушенні
ним правил дорожнього руху України
(надалі - ПДР України). З огляду на
викладене, на переконання ОСОБА_2 суддя
районного суду прийшов до помилкового
висновку про відсутність в діях ОСОБА_1
складу адміністративного
правопорушення, враховуючи при цьому і
те, що останній в порушення вимог п. 16.3
ПДР України не наддав перевагу його,
ОСОБА_2 транспортному засобу, який
рухався по головній дорозі, не
зупинився перед дорожньою
транспортною розміткою 1.12 та допустив
зіткнення з його автомобілем.

Одночасно, ОСОБА_2 просить поновити
йому строк на оскарження постанови
місцевого суду, як такий, що пропущений
з поважних на те причин, оскільки,
зокрема, його не було повідомлено про
розгляд справи та його результати, а
копію прийнятого рішення ним отримано
лише 03 лютого 2014 року.

В судові засідання призначенні на 26
лютого та 12 березня 2014 року ОСОБА_2 не
прибув, про місце і час розгляду
клопотання про поновлення строку на
апеляційне оскарження та апеляційної
скарги повідомлений належним чином, що
підтверджується матеріалами справи
про адміністративне правопорушення,
про причини неявки суд не повідомив, у
зв'язку з чим вважаю за можливе
провести розгляд справи за його
відсутності.

ОСОБА_1 в судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції заперечив проти
задоволення клопотання ОСОБА_2 про
поновлення йому строку на апеляційне
оскарження постанови судді районного
суду, а також проти доводів апеляційної
скарги останнього, вказавши при цьому
на законність прийнятого суддею
районного суду рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши
матеріали справи про адміністративне
правопорушення, дослідивши доводи
клопотання про поновлення строку на
апеляційне оскарження та апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
висновку, що клопотання ОСОБА_2 про
поновлення строку на апеляційне
оскарження постанови судді районного
суду підлягає задоволенню, а
апеляційна скарга - не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 в судовому засіданні присутнім
не був, оскільки не повідомлявся судом
першої інстанції про дату та місце
розгляду справи, копію прийнятого по
справі рішення отримав лише 29 січня 2014
року, що підтверджується штемпелем на
копії конверту (а.с. 28), а фактично подав
апеляційну скаргу 07 лютого 2014 року,
тобто у встановлений законом
десятиденний строк, у зв'язку з чим,
апеляційний суд вважає, що клопотання
ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а
пропущений ним строк на апеляційне
оскарження постанови судді районного
суду - поновленню, як такий, що
пропущений з поважних на те причин.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП,
завданням судді при розгляді справ про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Вищенаведені вимоги закону суддею
місцевого суду дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи про
адміністративне правопорушення, суддя
районного суду, розглядаючи дану
справу, достатньо повно, об'єктивно та
всебічно дослідив наявні у ній докази в
їх сукупності і, всупереч ствердженням
апеляційної скарги ОСОБА_2, дійшов
правильного висновку про відсутність в
діях ОСОБА_1 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП. При цьому суддя суду першої
інстанції ретельно перевірив дані, які
містяться в протоколі про
адміністративне правопорушення від 19
жовтня 2013 року, на схемі місця ДТП, та в
поясненнях учасників ДТП, відповідно
ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Доводи ОСОБА_2 про те, що він під час
виконання повороту праворуч в межах
нерегульованого перехрестя виконав
вимоги ПДР України при цьому, завчасно
зайняв крайнє праве положення на
проїжджій частині, знизив швидкість і
став повертати, спростовуються,
зокрема, поясненнями ОСОБА_1, який
пояснив, що не перешкоджав руху
автомобіля під керуванням водія
ОСОБА_2, однак останній почав різко
виконувати маневр повороту для заїзду
на паркувальний майданчик, що і
призвело до зіткнення транспортних
засобів, і вказані пояснення ОСОБА_1
узгоджуються з наявними у справі
доказами та постановою судді судової
палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Полтавської області
від 31 січня 2014 року.

Так, відповідно до зазначеної
постанови суду апеляційної інстанції,
апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без
задоволення та без змін залишено
постанову судді Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 17 січня 2014 року
про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП. А саме у
тому, що він 19 жовтня 2013 року о 16 годині
керуючи автомобілем «КІА» державний
номерний знак НОМЕР_6, по набережному
шосе в м. Києві, перед поворотом
праворуч завчасно не зайняв відповідне
крайнє положення на проїжджій частині,
під час зміни руху не переконався, що це
буде безпечним, внаслідок чого
допустив зіткнення з автомобілем
«Опель» державний номерний знак НОМЕР_4
під керуванням водія ОСОБА_1, через що
автомобілі отримали технічні
пошкодження.

Неправильного застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права при розгляді
справи суддею районного суду не
встановлено.

З урахуванням викладеного, вважаю, що
постанова судді районного суду, як
законна та обґрунтована підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
- без задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 294
КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити,
поновити йому строк на апеляційне
оскарження постанови судді
Печерського районного суду м. Києва від
28 листопада 2013 року.

Постанову судді Печерського районного
суду м. Києва від 28 листопада 2013 року,
якою закрито провадження у справі про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в
його діях складу адміністративного
правопорушення, залишити без змін, а
апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва
Паленик І.Г.

Справа № 33/796/323/2014 Категорія ст.124
КУпАПСуддя суду першої інстанції Смик
С.І. Головуючий : Паленик І.Г.