Справа № 368/187/14-п Головуючий у І
інстанції Кириченко В. І.Провадження №
33/780/337/14 Доповідач у 2 інстанції
КапічонКатегорія 147
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 квітня 2014 року

м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської
області Капічон О.М., розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
судді Кагарлицького районного суду
Київської області від 12 лютого 2014 року,
якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Херсона, громадянина України, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
проживає за адресою: АДРЕСА_2,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та накладено на нього
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами на
строк 1 рік, стягнуто на користь держави
судовий збір 36 грн. 54 коп.,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови, 20 січня
2014 року, близько 02 години 30 хвилин,
ОСОБА_1 по вулиці Заболотного, 44 у місті
Києві, керував транспортним засобом,
автомобілем Део Нексія, державний
номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками
алкогольного сп'яніння (запах алкоголю
з ротової порожнини, нерозбірлива
мова), від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду для
встановлення стану алкогольного
сп'яніння водій відмовився в
присутності двох свідків, чим порушив
п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить поновити строк на апеляційне
оскарження, скасувати постанову та
закрити провадження у справі. Пропуск
строку на апеляційне оскарження
мотивує тим, що йому не було відомо про
розгляд справи, а постанова від 12
лютого 2014 року була отримана ним лише 31
березня 2014 року. ОСОБА_1 обґрунтовує
свої апеляційні вимоги тим, що під час
слухання справи в суді першої
інстанції він повістку про виклик до
суду не отримав, тому про слухання
справи 12 лютого 2014 року не знав, у
зв'язку з чим не міг скористатися
своїми правами, передбаченими ч. 1 ст. 268
КУпАП. Також апелянт вказує на
відсутність в його діях складу
адміністративного правопорушення,
оскільки, за словами ОСОБА_1, він не
перебував в стані алкогольного
сп'яніння та не відмовлявся від
проходження медичного огляду.

Дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
суд приходить до висновку, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Доводи апелянта щодо поновлення строку
на апеляційне оскарження є слушним, а
тому згідно ст. 289 КУпАП приходжу до
висновку, що строк оскарження
пропущений з поважних причин і його
слід поновити.

Що стосується посилання апелянта на
відсутність в його діях складу
адміністративного правопорушення, то
слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього
руху України водій повинен на вимогу
працівників міліції пройти в
установленому порядку медичний огляд
для встановлення стану алкогольного
сп'яніння, впливу наркотичних чи
токсичних речовин.

З протоколу про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 943954 від 20
січня 2014 року і пояснень свідків ОСОБА_3
та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1
відмовився від огляду на стан сп'яніння
в медичному закладі та із
застосуванням приладу «Драгер». Із
пояснень ОСОБА_1, викладених в
протоколі про адміністративне
правопорушення, вбачається, що він
особисто відмовився проходити
медичний огляд та за день до обставин,
викладених в протоколі, вживав пиво.
Доводи, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі
стосовно того, що він не відмовлявся
від проходження огляду та не перебував
у стані алкогольного сп'яніння,
спростовуються поясненнями свідків та
не знаходять свого підтвердження в
матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП,
справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу
може бути розглянуто лише у випадках,
коли є дані про своєчасне її сповіщення
про місце і час розгляду справи і якщо
від неї не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи. З
матеріалів вбачається, що повідомлення
про час та місце розгляду справи
№368/187/14-п було відправлене ОСОБА_1 4
лютого 2014 року та отримано ним особисто
05 лютого 2014 року. Таким чином, ОСОБА_1
був своєчасно повідомлений про час та
місце розгляду справи і мав можливість
реалізувати свої права, передбачені ч. 1
ст.268 КУпАП та його неявка не
перешкоджала розгляду справи.

Суд, при розгляді справи про
адміністративне правопорушення,
виконуючи вимоги ст. 280 КУпАП з'ясував
та вказав в постанові, що ОСОБА_1
порушив п. 2.5 ПДР України, за що
передбачена відповідальність за ч. 1 ст.
130 КУпАП, його винність підтверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення та поясненнями свідків,
обставин, які пом'якшують або обтяжують
відповідальність, та підстав для
закриття провадження за відсутності в
діях правопорушника складу
адміністративного правопорушення, суд
не встановив.

При накладенні стягнення суд,
відповідно до ст. 33 КУпАП врахував
характер вчиненого правопорушення,
обставини справи, особу порушника.

За вказаних обставин, постанова судді є
законною, і підстав для її скасування
не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити строк ОСОБА_1 на апеляційне
оскарження постанови Кагарлицького
районного суду Київської області від 12
лютого 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову судді Кагарлицького
районного суду Київської області від 12
лютого 2014 року відносно ОСОБА_1 -
залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
О.М.
Капічон