Справа № 359/898/14-п Головуючий у І
інстанції Криворучко І. В.Провадження
№ 33/780/211/14 Доповідач у 2 інстанції
НагорнийКатегорія 429
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2014 року
м. Київ

Суддя судової палати з кримінальних
справ Апеляційного суду Київської
області Нагорний А.М., з участю
прокурора Шум І.І., представника
Київської митниці Захарова А.О. та з
участю правопорушника ОСОБА_3, -
розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу на
постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07 лютого 2014 року, якою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 471 Митного кодексу України та
накладено стягнення у вигляді штрафу у
розмірі 100 (ста) неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, з
конфіскацією на користь держави
вилученого товару.

ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної
відповідальності за те, що він 07.01.2014
року о 13 год. 20 хв. під час проходження
митного контролю в зоні митного
контролю залу «Приліт» терміналу «Д»
ДП МА «Бориспіль», прилетівши до
України із Швейцарії, для переходу
митного контролю обрав «зелений
коридор», чим відповідно до ч. 5 ст. 366 МК
України, заявив про те, що переміщувані
ним через митний кордон України товари
не підлягають письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами, не
підпадають під встановлені
законодавством заборони та обмеження
щодо ввезення на митну територію
України.

Під час проведення вибіркового митного
контролю ручної поклажі на каналі
«зелений коридор» залу «Приліт»
терміналу «Д» на рентген-апараті, після
перетину ОСОБА_3 «білої лінії», яка
позначає закінчення зони спрощеного
митного контролю «зелений коридор», а
також після проведення опитування
вказаного громадянина щодо наявності в
нього товарів (предметів), переміщення
яких через митний кордон України
заборонено або обмежено
законодавством України, у нього було
виявлено 3 мобільні телефони, зазначені
предмети знаходилися в ручній поклажі
пасажира.

Із вказаних предметів мобільні
телефони «Nokia» та «Samsung» було пропущено
пасажиру як його особисті речі, згідно
вимог ст. 370 МК України, а новий
мобільний телефон «Iphone 5S» в упаковці
виробника - було вилучено як предмет
контрабанди.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив
встановлений ст. 366 МК України порядок
проходження митного контролю в зонах (
коридорах ) спрощеного митного
контролю, чим вчинив правопорушення,
передбачене ст. 471 МК України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3
заявляє, що постанова суду першої
інстанції прийнята з численними
порушеннями норм матеріального та
процесуального права, без всебічного,
повного і об'єктивного з'ясування
обставин справи, без врахування
обставин, що пом'якшують
відповідальність та встановлення чи
було йому заподіяно майнову шкоду.

Апелянт стверджує, що вилучений
телефон він ввозив на територію
України для особистого користування, а
не у якості подарунку, як зазначено в
оскаржуваній постанові.

Окрім цього, скаржник зазначає, що
встановлений оскаржуваною постановою
факт проходження перевірки ручної
поклажі на рентген-апараті не
відповідає фактичним обставинам,
оскільки він самостійно та добровільно
пред'явив працівникові органу доходів
та зборів наявні у нього мобільні
телефони, про що зазначено в протоколі
про порушення митних правил.

ОСОБА_3 також вказує, що суд першої
інстанції не врахував обставин, що
пом'якшують відповідальність, зокрема
того, що порушення митних правил було
допущено вперше та з необережності, а
також того, що правопорушник визнає
свою вину та щиро розкаюється у
скоєному.

До того ж, ОСОБА_3 вказує на відсутність
в законодавстві України порядку та
процедури отримання дозволу на
ввезення на територію України
мобільного телефону фізичною особою
для особистого користування, а також на
перевищення органами доходів та зборів
повноважень у зв'язку з самовільним
визначенням, які із ввезених мобільних
телефонів є його особистими речами.

Апелянт просить постанову суду
скасувати та прийняти нову постанову,
якою його від адміністративної
відповідальності звільнити,
обмежившись усним попередженням, а
також повернути йому вилучений
мобільний телефон.

Заслухавши доповідь, учасників
процесу, перевіривши постанову суду,
матеріали справи і доводи апеляційної
скарги, вважаю апеляційну скаргу
частково обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України,
завданнями провадження у справах про
порушення митних правил є своєчасне,
всебічне, повне та об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її з дотриманням вимог
закону, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
порушень митних правил, та
запобіганням таким порушенням.

Як вбачається з матеріалів справи і
постанови суду зазначені вимоги закону
судом дотримані не в повному обсязі.

Вирішуючи питання про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3, суд дав неповну оцінку доказам
по справі, неповно та необ'єктивно
з'ясував обставини справи, послався на
обставини справи, які фактично в
матеріалах справи відсутні.

Так, в оскаржуваній постанові суд
першої інстанції суд зазначив, що
вилучений мобільний телефон
правопорушник привіз на подарунок
своїм друзям, проте із протоколу про
порушення митних правил вбачається, що
даний телефон ОСОБА_3 ввозив на митну
територію України для особистого
користування.

Крім того, висновок суду про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності є
передчасним і постановленим на
підставі недостатньо повно оформлених
матеріалах про порушення митних
правил.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 370 МК України,
особистими речами вважаються
стільникові (мобільні) телефони у
кількості не більше двох штук. При
цьому, ст. 4 МК України особистими
речами визначає товари, нові і такі, що
були у вжитку, призначені для
забезпечення звичайних повсякденних
потреб фізичної особи.

З протоколу про порушення митних
правил вбачається, що ОСОБА_3 ввозив на
митну територію України 3 мобільних
телефони, які є його особистими речами -
два б/в «NOKIA» та «SAMSUNG», а також новий
мобільний телефон «IPhone 5 S», проте з яких
підстав у правопорушника вилучено саме
новий мобільний телефон - ні в
протоколі про порушення митних правил,
ні в оскаржуваній постанові не вказано.
Втім, з диспозиції ст.370 МК України
вбачається, що особа може ввезти два
таких телефони, з чого слід зробити
висновок, що право вибору який телефон
ввозити, а від якого відмовитись
належить особі а не митному органу.

Поряд з цим, встановлено що вчинене
правопорушення ОСОБА_3 скоїв з
необережності, перевозив лишній
телефон для особистого користування,
будь-яких корупційних дій в цьому
правопорушенні - не вбачається, в
скоєному він розкаявся, що в сукупності
зі всіма обставинами справи,
відповідно положень ст.22 КУпАП, вказує
на малозначність вчиненого
правопорушення, і є підставою для
звільнення правопорушника від
адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись
ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07 лютого 2014 року щодо ОСОБА_3
скасувати.

Постановити нову постанову, якою у
відповідності до положень ст.22 КУпАП,
визнати вчинене ОСОБА_3
адміністративне правопорушення
малозначимим і від адміністративного
стягнення його звільнити, обмежившись
усним зауваженням.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області
А.М.Нагорний