Справа № 163/651/14-п Провадження №33/773/101/14
Суддя в 1 інстанції: Чишій С.С.
Категорія: ст. 472 МК України
Доповідач: Бешта Г. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2014 р. місто Луцьк

Суддя апеляційного суду Волинської
області Бешта Г.Б., з участю прокурора
Шевчука В.М., представника Ягодинської
митниці Пікалюка М.С., особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3, розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, жителя АДРЕСА_1,
водія ТзОВ «Бодекс-Україна» на
постанову судді Любомльського
районного суду від 13 березня 2014 року
про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст. 472 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_2
визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 472 МК України та на
нього накладено стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 158361 грн. 05 коп. з
конфіскацією в дохід держави - ковшової
платформи, серводвигуна, 6 дисків, 6 шин,
2 датчиків АБС, загальною вартістю 158361
грн. 05 коп., вилучених згідно протоколу
про порушення митних правил
Ягодинської митниці №0147/20500/2014 від
10.02.2014 року.

Стягнуто також з ОСОБА_2 в користь
Ягодинської митниці 5955 грн. витрат по
справі за зберігання товару, а також 36
грн. 54 коп. судового збору в користь
держави.

ОСОБА_2 притягнутий до
адміністративної відповідальності за
те, що він 10 лютого 2014 року близько 20
год. 20 хв., слідуючи з Республіки Польща
в Україну через митний пост «Ягодин»
Ягодинської митниці в якості водія
автомобіля «Вольво», реєстраціний
номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом
«Бодекс», реєстраційний номерний знак
НОМЕР_2, не задекларував за
встановленою формою встановлені на
напівпричіп ковшову платформу,
серводвигун, 6 дисків, 6 шин, 2 датчики
АБС загальною вартістю 158361 грн. 05 коп.,
чим вчинив правопорушення, передбачене
ст. 472 МК України.

У своїй апеляційній скарзі
ОСОБА_2, не оспорюючи доведеності своєї
вини та правильності кваліфікації дій
за ст. 472 МК України, в той же час
зазначає, що товар він перевозив без
ознак приховування й дане
правопорушення скоїв через свою
необізнаність. Також вказує що, як при
складанні протоколу не було зазначено,
так і при винесенні постанови не було
враховано всіх характеризуючих даних
щодо нього, зокрема, що в нього на
утриманні перебуває дружина та двоє
неповнолітніх дітей, а тому такий вид
стягнення поставить його сім'ю в
скрутне фінансове становище.

У зв'язку із вищенаведеним
просить змінити постанову судді в
частині накладеного адміністративного
стягнення, а саме скасувати постанову в
частині стягнення у вигляді
конфіскації в дохід держави ковшової
платформи, серводвигуна, 6 дисків, 6 шин,
2 датчиків АБС загальною вартістю 158361, 05
грн., а в іншій частині залишити
постанову без зміни.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення ОСОБА_2 та його представника,
які підтримали апеляційну скаргу,
підтвердили обставини зазначені у ній,
просили її задовольнити, прокурора та
представника митниці, які просили
залишити постанову судді без зміни,
перевіривши доводи апеляційної скарги
та вивчивши матеріали справи, приходжу
до висновку, що апеляційна скарга
ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції
про вчинення ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 472 МК
України, за обставин вказаних у
постанові, відповідає фактичним
обставинам справи, ґрунтується на
досліджених в суді першої інстанції
доказах та в апеляційній скарзі не
оспорюється, кваліфікація дій
останнього за ст. 472 МК України також є
вірною й не оспорюється.

Твердження ОСОБА_2 в своїй
апеляційній скарзі про неврахування
судом першої інстанції всіх
характеризуючих даних щодо нього є
безпідставними й до уваги не
приймаються, оскільки ОСОБА_2, будучи
попередньо ознайомленим про час, дату
та місце розгляду справи, так і не надав
суду будь-яких підтверджуючих
документів, які б характеризували його
особу, а тому дані обставини не могли
бути враховані судом під час винесення
рішення.

Крім того, як вбачається з
матеріалів справи, будь-яких доповнень
чи зауважень при складанні протоколу
про порушення митних правил (а.с. 1) і при
його ознайомленні ОСОБА_2 не зазначав, у
зв'язку з чим посилання у скарзі про
відмову працівниками митниці у
заявленому ним клопотанні щодо
зазначення у протоколі цих
характеризуючих даних є
безпідставними.

З огляду на те, що ОСОБА_2 знав правила
перетину кордону й обмеження, які
стосувалися вартості та ваги
переміщуваного товару, суд зробив
правильний висновок про умисне
недекларування ОСОБА_2 товару, який
підлягав обов'язковому декларуванню,
вартість якого становить 158361 грн. 05 коп.

За таких обставин, суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
необхідність накладення на ОСОБА_2
стягнення відповідно до санкції ст. 472
МК України у вигляді штрафу в розмірі 100
% вартості переміщуваного товару з їх
конфіскацією. При цьому конфіскація
предметів контрабанди є обов'язковою.

За таких обставин вважаю, що
постанова суду є законною та
обґрунтованою і підстав для її зміни,
чи скасування немає, а тому керуючись
ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
залишити без задоволення, а постанову
судді Любомльського районного суду від
13 березня 2014 року щодо ОСОБА_2 - без
зміни.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області
Г.Б. Бешта