Справа № 640/367/13- п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2014 р.

Київський районний суд міста Харкова:

Головуючий - суддя
Золотарьова Л.І.

за участю секретаря
Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу, що надійшла з
Управління Державтоінспекції ГУМВСУ в
Х/о, про притягнення до
адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Харків, громадянина України,
проживаючого: АДРЕСА_1,

в скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2012 року о 10-35 год. ОСОБА_1, керуючи
автомобілем «Ніссан Х-TRAIL» д/н НОМЕР_3 по
вул. Академіка Павлова на перехресті з
вул. Блюхера в м. Харкові, не виконав
вимоги пункту 16.5 ПДД, не дав автомобілю
«Мерседес» д/н НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_2, закінчити проїзд перехрестя,
внаслідок чого сталося зіткнення та
завдано матеріальної шкоди, чим
порушив вимоги п. 16.5 ПДР України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
допитавши учасників ДТП, свідків,
приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні адміністративного
правопорушення не визнав, пояснив, що
30.12.2012 року приблизно в 11 години він
стояв першим на перехресті вул. Блюхера
та вул. Академіка Павлова. Він їхав по
вул. Академіка Павлова з вул. Героїв
Праці, стояв на червоний колір
світлофора. Коли включився зелений -
він поїхав. Коли майже проїхав
перехрестя, з лівої сторони його вдарив
автомобіль «Мерседес». Протокол
відносно нього було складено 08 січня 2013
року.

Допитаний як свідок водій ОСОБА_2
пояснив, що 30.12.2012 року приблизно в 11
годин, керуючи автомобілем «Мерседес»,
він їхав по вул. Блюхера до перехрестя з
вул. Академіка Павлова (їхав зверху), та
почав перетинати перехрестя на зелений
сигнал світлофора, повертаючи наліво.
Попереду нього стояв автомобіль, який
виконував маневр лівого повороту та
пропускав автомобілі, які рухались у
зустрічному напрямку. Стоячи вже
всередині перехрестя, він пропускав
зустрічній транспорт. Не продовжити
рух, стоячи в середині перехрестя, він
не міг, оскільки перешкоджав руху всім
автомобілям, тому і вимушений був
закінчити проїзд перехрестя. Коли він
знаходився в середині перехрестя та
надавав перевагу в русі автомобілям, що
рухались у зустрічному напрямку, на
світлофорі загорівся жовтий сигнал
світлофора. Почавши рух зі швидкістю 5
км/год. та проїхавши приблизно 0,5 м.,
закінчуючи переїзд перехрестя, в нього
в'їхав зі швидкістю 30 км/год. «Ніссан»
під керуванням ОСОБА_1, який рухався на
жовтий сигнал світлофору, перед
зеленим сигналом світлофору.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5
пояснив, що 30.12.2012 року він, будучи
інспектором, оформляв ДТП, яке було на
перехресті вул. Блюхера та вул.
Академіка Павлова. Оскільки він не зміг
встановити провину учасника ДТП, то він
передав матеріал дізнавачу ОСОБА_6.

Допитаний свідок ОСОБА_7 пояснив, що
30.12.2012 року приблизно о 11 годині він
рухався з боку ринку «Барабашова» по
вул. Академіка Павлова. Він стояв на
перехресті вул. Академіка Павлова та
вул. Блюхера, намагаючись повернути
ліворуч. Він пропускав на зелене світло
світлофору потік машин. На перехресті
по вул. Блюхера стояли 2 автомобілі, за
якими стояв і «Мерседес». Оскільки рух
був жвавий, автомобілі пропустили
потік машин. Йому включився зелений
колір світлофору, також почав рух
зустрічний потік машин. «Ніссан» їхав
йому назустріч. При завершенні маневру,
в «Ніссан» врізався «Мерседес».
Мерседес перед початком руху стояв
перед світлофором, оскільки не міг
«вміститися».

Суд до уваги не приймає та відноситься
критично до пояснень правопорушника
ОСОБА_1, та свідка ОСОБА_7 в частині
твердження, що водій ОСОБА_2 почав рух
на червоне світло, на рівні світлофора,
оскільки їх пояснення викладені
суперечливо та викликають сумніви в
достовірності.

Зокрема, ОСОБА_1 стверджував, що ОСОБА_2
в'їжджав на перехрестя на червоний
сигнал світлофору, в судовому
засіданні (а.с. 40) пояснив, що «перед
зіткненням гальмування не
застосовував, а зупинився від удару»
тобто не бачив що діялось ліворуч.

Однак в цій частині твердження ОСОБА_1 є
позбавлене логічного сенсу, у зв*язку з
тим що він же стверджує що ОСОБА_2
ліворуч рухається на червоне світло.

Свідок ОСОБА_7, який безпосередньо в
день ДТП чи інший час пояснень не
надавав, пояснив суду, що на перехресті
по вул. Блюхера знаходились 2
автомобілі, за якими стояв і «Мерседес,
який перед початком руху стояв на рівні
світлофора. (а.с.34).

Суд вважає, що при знаходженні на
перехресті (в середині) трьох або двох
автомобілів, які стояли один за одним і
здійснювали переїзд перехрестя, то
автомобіль ОСОБА_8 знаходився за лінією
світлофора, проїхавши її.

ОСОБА_8 у своїх поясненнях, наданих
одразу після ДТП (а.с.4) зазначив, що
«попереду нього стояв автомобіль, який
також здійснював маневр ліворуч».
Тобто є підстави вважати, що ОСОБА_8 (при
наявності двох автомобілів) був ще
ближче до середини перехрестя, тому
підстави стверджувати, що ОСОБА_8 почав
рух на червоний сигнал світлофору,
будучи на лінії світлофора, не
вбачається.

Експертним шляхом не виявилось
можливим визначити на який саме сигнал
світлофору виїжджали автомобілі на
перехрестя, технічний аналіз дій
водіїв ОСОБА_8 та ОСОБА_1 проводилось по
двом варіантам розвитку механізму ДТП
(Висновок судової автотехнічної
експертизи №2633 від 17.06.2013 року,
висновок судової автотехнічної та
транспортно-трасологічної експертизи
від 31.12.2013 року).

Відповідно до вказаних висновків
експерта надано два варіанти розвитку
механізму ДТП.

Відповідно до 1-го варіанту відповідно
до пояснень водія автомобіля Ніссан
ОСОБА_1- водій автомобіля Ніссан ОСОБА_1
повинен був діяти у відповідності до
вимог п.п. 10.1 (Перед початком руху,
перестроюванням та будь-якою зміною
напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буде безпечним і не
створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху) та 12.3 (У разі виникнення
небезпеки для руху або перешкоди, яку
водій об'єктивно спроможний виявити,
він повинен негайно вжити заходів для
зменшення швидкості аж до зупинки
транспортного засобу або безпечного
для інших учасників руху об'їзду
перешкоди) Правил дорожнього руху
України.

В даному варіанті
дорожньо-транспортної ситуації водій
автомобіля Мерседес ОСОБА_2 повинен був
діяти у відповідності до вимог п. 8.10 (У
разі подання світлофором (крім
реверсивного) або регулювальником
сигналу, що забороняє рух, водії
повинні зупинитися перед дорожньою
розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім
знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає
- не ближче 10 м до найближчої рейки
перед залізничним переїздом, перед
світлофором, пішохідним переходом, а
якщо і вони відсутні та в усіх інших
випадках - перед перехрещуваною
проїзною частиною, не створюючи
перешкод для руху пішоходів) Правил
дорожнього руху України.

Відповідно до 2-го варіанту відповідно
до пояснень водія автомобіля Мерседес
ОСОБА_2 - в даному варіанті
дорожньо-транспортної ситуації водій
автомобіля Ніссан ОСОБА_1 повинен був
діяти у відповідності до вимог п.п. 10.1
та 8.7.3 ґ) (заборона руху на жовтий сигнал
світлофора) Правил дорожнього руху
України.

Враховуючи, що в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_2 почав рух,
в'їжджаючи на перехрестя перед
світлофором, на зелений сигнал
світлофору, який в подальшому при
закінченні маневру та знаходженні
ОСОБА_2 в середині перехрестя
ввімкнувся на жовтий сигнал, то
висновки експертиз щодо порушення
ОСОБА_2 вимог п. 8.10 ПДР суд до уваги не
приймає.

Відповідно до п. 16.5 ПДР України, у разі
подання сигналу регулювальником або
ввімкнення сигналу світлофора, що
дозволяє рух, водій зобов'язаний дати
дорогу транспортним засобам, що
завершують рух через перехрестя.

Враховуючи, що ОСОБА_2 завершував рух
через перехрестя, то ОСОБА_1
зобов'язаний був дати дорогу та
можливість ОСОБА_2 закінчити проїзд
перехрестя. Будь-яких обставин для
ненадання водію ОСОБА_2 можливості
закінчити проїзд перехрестя - не
встановлено.

Таким чином, в даній дорожній
обстановці правопорушник ОСОБА_1
порушив вимоги п. 16.5 Правил дорожнього
руху України, порушення якого
знаходиться в причинному зв'язку з
настанням події дорожньо-транспортної
пригоди.

Не заслуговує на увагу посилання
захисника ОСОБА_1 щодо неправомірності
складання протоколу про притягнення до
адміністративної відповідальності
іншим інспектором (ОСОБА_6), а не
інспектором ДПС ОСОБА_5, який
безпосередньо здійснював оформлення
ДТП 30.12.2012 року.

Відповідно до п. 6.3 Інструкції з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху,
затвердженої Наказ МВС України 26.02.2009
року N 77, якщо на місці ДТП працівник
Державтоінспекції МВС не може
об'єктивно визначити особу, яка скоїла
адміністративне правопорушення,
передбачене статтею 124 КУпАП, або
відсутні прямі докази її вини,
оформлені матеріли ДТП протягом доби
передаються для подальшого розгляду
інспектору з дізнання підрозділу
Державтоінспекції МВС, на території
обслуговування якого сталася пригода,
або особі, яка виконує його обов'язки.

Враховуючи, що ІДПС ОСОБА_5 не зміг
встановити винну особу у скоєнні ДТП,
то він передав матеріли справи за
фактом ДТП інспектору СОМ ДТП ОСОБА_6

У зв'язку з цим, не є порушенням
складання інспектором СОМ ДТП ОСОБА_6
протоколу про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінюючи зібрані докази, вважає, що
неправомірними діями водія ОСОБА_1
вчинено правопорушення передбачене ст.
124 КУпАП - порушення учасниками
дорожнього руху правил дорожнього
руху, що спричинило пошкодження
транспортних засобів, яке підтверджене
зібраними по справі доказами, а саме -
протоколом про адміністративне
правопорушення від 08.01.2013, схемою до
протоколу огляду місця ДТП,
поясненнями учасників ДТП, свідків,
висновками експертиз.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38
КУпАП якщо справи про адміністративні
правопорушення відповідно до цього
Кодексу чи інших законів підвідомчі
суду (судді), стягнення може бути
накладено не пізніш як через три місяці
з дня вчинення правопорушення, а при
триваючому правопорушенні - не пізніш
як через три місяці з дня його
виявлення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП
провадження по справі про
адміністративне правопорушення
підлягає закриттю, у разі закінчення на
момент розгляду справи про
адміністративне правопорушення
строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Правопорушення ОСОБА_1 було вчинено
30.12.2012 року, проте на час розгляду
справи тримісячний строк накладання
стягнення закінчився.

У зв'язку з цим, провадження по справі
про адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 необхідно закрити у
зв'язку із закінченням строку
накладення адміністративного
стягнення.

Керуючись ст.ст. 38, 124, 247 п.7, 280, 283, 284, 294
КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 1987 року
народження у скоєні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження по справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 - закрити у зв'язку із
закінченням строку накладення
адміністративного стягнення.

Постанова суду може бути оскаржена або
на неї може бути внесено подання
прокурора до апеляційного суду
Харківської області шляхом подачі до
Київського районного суду м. Харкова
апеляційної скарги або подання
прокурора протягом десяти днів з дня
проголошення постанови.

Головуючий -