Справа №592/1279/14-п Головуючий у суді 1-ї
інстанції - Кондратенко М.В.Номер
провадження 33/788/86/14 Суддя-доповідач
Рунов В. Ю. Категорія ч.1 ст. 172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року суддя Апеляційного
суду Сумської області Рунов В. Ю. , з
участю прокурора - Болгова О.Ю., особи,
яка притягується до адміністративної
відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Суми справу про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою прокурора м. Суми
МІРОШНІЧЕНКА С.В. на постанову судді
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 12 березня 2014 року, за якою
адміністративна справа відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Петрозаводськ РФ, громадянина України,
мешканця АДРЕСА_1, військового
пенсіонера, інваліда ІІ групи

закрита з підстав відсутності складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу № 6/2014 від 04.02.2014 р. про
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП ОСОБА_3
притягується до адміністративної
відповідальності за те, що 28.08.2013 р. під
час звільнення з посади начальника
загального відділу апарату Сумської
районної державної адміністрації, як
особа, уповноважена на виконання
функцій держави, являючись державним
службовцем, не подав або несвоєчасно
подав декларацію про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру, передбачену ч.1 ст.12 Закону
України «Про засади запобігання та
протидії корупції».

Постановою судді Ковпаківського
районного суду м. Суми від 12.03.2014 р.
справа відносно ОСОБА_3 була закрита з
підстав відсутності складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. Своє
рішення суддя обґрунтував тим, що суду
не було надано доказів того (які не
містяться і в матеріалах
адміністративної справи), що не подавши
декларацію при звільненні з посади
начальника загального відділу апарату
Сумської районної державної
адміністрації, ОСОБА_3, маючи статус
державного службовця, діяв умисно і з
метою використати надані йому службові
повноваження та пов'язані із цим
можливості на одержання неправомірної
вигоди або прийняття
обіцянки/пропозиції такої вигоди та в
чому полягає така вигода.

На дану постанову прокурор м. Суми
МІРОШНИЧЕНКО С.В. подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову судді та прийняти нову
постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу, оскільки постанова є
незаконною, необґрунтованою, справа
розглянута однобічно, зокрема судом не
було враховано письмових пояснень
свідка по справі та не було опитано
його в суді під час розгляду справи, а
також зазначає, що зміни до Закону
України «Про засади запобігання та
протидії корупції» щодо подачі
декларації при звільненні були
офіційно опубліковані та наведені до
населення у встановленому законом
порядку, а тому ОСОБА_3 зобов'язаний був
з ними ознайомитися.

Вислухавши доводи прокурора Болгова
О.Ю., який підтримав апеляційну скаргу
прокурора м. Суми, просив скасувати
постанову судді районного суду та
прийняти нову постанову, якою
притягнути ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП,
доводи ОСОБА_3 про залишення судового
рішення без змін, а апеляційну скаргу
прокурора без задоволення, перевіривши
матеріали справи про адміністративне
правопорушення і дослідивши доводи
поданої апеляційної скарги, вважаю, що
вказана вище апеляційна скарга
прокурора м. Суми Мірошниченка С.В.
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Розглядаючи протокол № 6/2014 від 04.02.2014 р.
про вчинення адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, суддя
районного суду дійшов висновку про те,
що суду не було надано безсумнівних
доказів того, що ОСОБА_3, маючи статус
державного службовця і не подавши
декларацію при звільненні з посади
начальника загального відділу апарату
Сумської районної державної
адміністрації, діяв умисно і з метою
використати надані йому службові
повноваження та пов'язані із цим
можливості на одержання неправомірної
вигоди або прийняття
обіцянки/пропозиції такої вигоди, а
також в чому саме полягала така вигода,
внаслідок чого і було закрито
провадження у цій справі відносно
останнього.

Зазначені висновки судді відповідають
фактичним обставинам справи і
ґрунтуються на досліджених та
перевірених в суді доказах, а тому
доводи апеляційної скарги прокурора м.
Суми не заслуговують на увагу.

Зокрема, з матеріалів справи
вбачається, що відповідно до
розпорядження голови Сумської
районної державної адміністрації,
28.08.2013 р. ОСОБА_3 був звільнений з посади
начальника загального відділу апарату
Сумської районної державної
адміністрації та безпосередньо після
звільнення не подав декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за
відпрацьований ним період за 2013 р.

Відповідно п.1 ст.1 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», корупційне правопорушення -
це умисне діяння, що містить ознаки
корупції, вчинене особою,
уповноваженою на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
за яке законом, крім іншого,
установлено адміністративну
відповідальність, а корупція, згідно
положень цієї норми - це використання
особою, зазначеною в ч.1 ст.4 цього
Закону, наданих їй службових
повноважень та пов'язаних із цим
можливостей з метою одержання
неправомірної вигоди або прийняття
обіцянки/пропозиції такої вигоди для
себе чи інших осіб або відповідно
обіцянка/пропозиція чи надання
неправомірної вигоди особі, зазначеній
в ч.1 ст.4 цього Закону, або на її вимогу
іншим фізичним чи юридичним особам з
метою схилити цю особу до
протиправного використання наданих їй
службових повноважень та пов'язаних із
цим можливостей; неправомірна вигода -
це грошові кошти або інше майно,
переваги, пільги, послуги,
нематеріальні активи, які обіцяють,
пропонують, надають або одержують без
законних на те підстав.

Відповідно до приписів ст.10 КУпАП,
адміністративне правопорушення
визнається вчиненим умисно, коли особа,
яка його вчинила, усвідомлювала
протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її шкідливі
наслідки і бажала їх або свідомо
допускала настання цих наслідків.

З огляду на викладене, лише той факт, що
ОСОБА_3 не подав безпосередньо після
свого звільнення відповідну
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру, не
може утворювати склад
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6
КУпАП, оскільки під час судового
розгляду справи не були встановлені
докази того, що ОСОБА_3 діяв умисно з
використанням наданих йому службових
повноважень та пов'язаних із цим
можливостей з метою одержання
неправомірної вигоди або прийняття
обіцянки/пропозиції такої вигоди для
себе чи інших осіб.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.12
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», суб'єкти
декларування, зобов'язані щорічно до 1
квітня подавати за місцем роботи
(служби) декларацію про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за минулий рік за формою, що
додається до цього Закону.

Суб'єкти декларування, які
звільняються або іншим чином
припиняють діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, подають
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період, не охоплений раніше поданими
деклараціями. Суб'єкти декларування,
які звільнилися або іншим чином
припинили діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, зобов'язані
протягом одного року подавати за своїм
останнім місцем роботи (служби)
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік за формою і в порядку,
визначеними цим Законом.

Як було встановлено під час
апеляційного розгляду справи ОСОБА_3
виконав вказані вище вимоги закону і
подав до 01.04.2014 р. відповідну декларацію
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий 2013 рік за формою і в порядку,
визначеними Законом України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», що підтвердила в судовому
засіданні і свідок ОСОБА_7

При цьому, зазначені вище норми Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» не містять
обов'язку подачі суб'єктами
декларування відповідних декларацій
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період, який не був охоплений раніше
поданими деклараціями, одразу (або ж
безпосередньо) після звільнення цих
суб'єктів з посад, пов'язаних з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування.

Таким чином, при розгляді справи про
адміністративне правопорушення у
відношенні ОСОБА_3 суддею районного
суду в повному обсязі були дотримані
положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП,
постанова судді є законною і належним
чином вмотивованою, тому апеляційна
скарга прокурора м. Суми є
необґрунтованою і підлягає залишенню
без задоволення, а постанова судді - без
змін.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського
районного суду м. Суми від 12 березня 2014
року відносно ОСОБА_3 залишити без змін,
а апеляційну скаргу прокурора м. Суми
МІРОШНИЧЕНКА С.В. на цю постанову - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської
областіРунов В. Ю.