Справа № 750/1144/14 Головуючий у 1
інстанції Мурашко І.А. Провадження №
33/795/67/2014 Категорія - ст. 172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
в складі:

головуючого судді - Лазоренка М.І.

з участю прокурора - Максиміхіна Ю.В.,
Афоніна М.О.,

особи, що притягується до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові апеляційну
скаргу прокурора на постанову
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 17 лютого 2014 року,

В С Т А Н О В
И В:

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 17 лютого 2014 року
матеріали про притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, працюючого
заступником начальника загону -
начальником 1 державної
пожежно-рятувальної частини (м.
Чернігів) 1 державного
пожежно-рятувального загону УДСНСУ у
Чернігівській області,

до адміністративної відповідальності
за ст. 172-7 КУпАП передані до прокуратури
Чернігівської області, як такі, що
мають ознаки кримінального
правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення, ОСОБА_1, працюючи на
посаді в.о. начальника 1 державного
пожежно-рятувального загону УДСНСУ у
Чернігівській області, згідно наказу
№107 від 10.10.2013 року, та являючись
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення,
передбаченим пп."д" п.1 ч.1 ст.4 Закону
України "Про засади запобігання і
протидії корупції", у межах своєї
компетенції, у службовому приміщенні
вищезазначеного підрозділу, що за
адресою: м. Чернігів, вул. Одинцова, 4,
видав наказ №67 від 15.10.2013 року по
особовому складу про виплату премій
особам рядового і начальницького
складу 1 ДПРЗ УДСНСУ у Чернігівській
області за вересень 2013 року, в якому
також преміював себе особисто та
призначив собі премію в розмірі 100% від
місячного окладу, чим порушив вимоги
ст.14 Закону України "Про засади
запобігання і протидії корупції", за що
передбачена відповідальність за ст. 172-7
КУпАП.

Передаючи матеріали про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ст. 172-7 КУпАП до
прокуратури Чернігівської області як
такі, що мають ознаки кримінального
правопорушення, суд послався на те, що
згідно акту за результатами службового
розслідування по факту вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення ОСОБА_1 вбачається, що
комісія УДСНСУ у Чернігівській області
прийшла до висновку, що порушення, яке
виразилось у підробленні наказу № 67
від 18.10.2013 року сталося внаслідок дій
ОСОБА_3 Тобто, з досліджених доказів
вбачається, що в діях посадових осіб
УДСНСУ у Чернігівській області наявні
обставини, що можуть свідчити про
вчинення ними кримінального
правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду
прокурор подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову
місцевого суду та прийняти нову, якою
визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП, та накласти на останнього
стягнення в межах санкції
інкримінованої статті, з врахуванням
положень ст. 33 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги прокурор послався на те, що суд
першої інстанції не дав оцінки доказам,
зібраним під час перевірки законності
дій ОСОБА_1 та врахував пояснення
останнього і ОСОБА_4, які не можуть
вважати достовірними. Крім того, на
порушення вимог ст. 284 КУпАП, у
постанові відсутнє рішення про
закриття провадження у справі, тобто,
рішення по суті справи не прийнято.

В засіданні апеляційного суду прокурор
підтримав апеляційну скаргу та просив
її задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу
залишити без задоволення. Показав, що
дата наказу № 67 у протоколі вказана
невірно, правильною датою є 18.10.2013 року.
Вказаний наказ він підписав 17.12.2013 року
чи 17.112013р., після отримання премії, на
прохання начальника 1 ДПРЗ УДСНСУ у
Чернігівській області ОСОБА_4, оскільки
з'ясувалось, що останній станом на
18.10.2013 року перебував на лікарняному. Зі
змістом даного наказу не знайомився та
не перевіряв його, оскільки він був
завізований юрисконсультом та
фахівцем з персоналу. Наполягав на
тому, що ніяких корупційних дій не
вчиняв.

Заслухавши прокурора, ОСОБА_1 та його
захисника, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд вважає, що остання підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП,
завданням провадження у справах про
адміністративні правопорушення є
зокрема, своєчасне, всебічне, повне й
об'єктивне з'ясування обставин кожної
справи, проте судом 1 інстанції в не
повній мірі дотримані наведені
вимоги закону.

Відповідно до ст. 9 КУпАП,
адміністративним правопорушенням
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльністі,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права, свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку передбачено адміністративну
відповідальність.

Згідно ст. 172-7 КУпАП, адміністративна
відповідальність за цією статтею
настає в разі неповідомлення особою
безпосереднього керівника у випадках,
передбачених законом, про наявність
конфлікту інтересів.

Під конфліктом інтересів слід розуміти
суперечність між особистими
інтересами особи та її службовими
повноваженнями, наявність яких може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання їй службових
повноважень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» будь-яке корупційне
правопорушення це умисне діяння,
направлене на використання особою
наданих їй повноважень та пов'язаних із
цим можливостей з метою одержання
неправомірної вигоди.

З пояснень свідків ОСОБА_4, начальника 1
ДПРЗ УДСНСУ у Чернігівській області,
ОСОБА_5, начальника відділу економіки і
фінансів УДСНС в області, допитаних в
судовому засіданні апеляційного суду,
вбачається, що під час проведення
перевірки працівником управління СБУ
в Чернігівській області, на прохання
начальника загону ОСОБА_4, ОСОБА_7
підписав наказ № 67 від 18.10.2013 року по
особовому складу про виплату премій
особам рядового і начальницького
складу 1 ДПРЗ УДСНСУ у Чернігівській
області за вересень 2013 року. Вказаний
наказ був виданий за підписом
начальника та був останнім не
підписаний. Через деякий час ОСОБА_3,
яка готує проекти наказів, виявила, що
ОСОБА_4 станом на 18.10.2013 року перебував
на лікарняному і не мав права
підписувати наказ, тому вона
самостійно переробила наказ за
підписом ОСОБА_1 та надала останньому.
Також свідки показали, що по 1
державному пожежно-рятувальному
загону наказ № 67 від 15.10.2013 року не
видавався, а особи рядового і
начальницького складу загону, в тому
числі і ОСОБА_1, преміювався щомісячно
і останній отримував премію в одних і
тих же розмірах, що підтверджується
довідкою № 7 від 20.01.2014 року. Наказ № 67
від 18.10.2013 року по особовому складу
загону про виплату премій ОСОБА_1 був
підписаний після фактичної виплати
премій.

Свідок ОСОБА_6, працівник управління
СБУ в Чернігівській області, в судовому
засіданні апеляційного суду показав,
що в листопаді місяці 2013 року він
проводив перевірку щодо виплати премій
особовому складу 1 ДПРЗ УДСНСУ у
Чернігівській області, ним було
виявлено два примірники наказу № 67
про преміювання особового складу за
вересень місяць 2013 року, на яких були
зазначені різні дати видачі, зокрема
від 15 та 18 жовтня 2013 року. Наведені
накази були підписані ОСОБА_1 В них
були зазначені особи, які підлягали
преміюванню. Серед них було вказано
прізвище ОСОБА_1. В зв'язку з наведеним
ним було складено протокол про
вчинення корупційних дій щодо ОСОБА_1
та зазначена дата видачі наказу 15.10.2013
року.

Згідно копії акту складеного за
результатами службового розслідування
по факту вчинення адміністративного
корупційного правопорушення ОСОБА_1,
затвердженого начальником УДСНС
України у Чернігівській області
ОСОБА_8 від 30.01.2014 року, встановлено, що
за підробку наказу № 67 від 18.10.2013 року
по особовому складу загону про виплату
премії за вересень 2013 року фахівця
персоналу 1 ДПРЗ У ДСНС в області ОСОБА_3
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності (а.с. 10-12).

Відповідно до наказу № 24 від 03.02.2014 року
про притягнення до дисциплінарної
відповідальності старшому лейтенанту
служби цивільного захисту ОСОБА_3 за
порушення службової дисципліни, що
виразилось в фальсифікації документів,
оголошено сувору догану (а.с. 24).

Показання допитаних в судовому
засіданні апеляційного суду свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та частково свідка
ОСОБА_6, що наявності двох примірників
наказу № 67 з різними датами, висновки
за результатами службового
розслідування по факту вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення ОСОБА_1, наказ № 24 від
03.02.2014 року про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_3, згідно яких ОСОБА_1 підписав
наказ про преміювання за вересень 2013
року під час проведення перевірки
управлінням СБУ в Чернігівській
області вже після нарахування та
отримання премії, жодним доказом не
спростовані.

Вищевказані докази у своїй сукупності
свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1
конфлікту інтересів та прямого умислу
на протиправне використання наданих
йому службових повноважень для
одержання неправомірної вигоди.

Крім того, як встановлено судом
апеляційної інстанції та підтверджено
довідко начальника ДПРЗ-1 УДСНСУ у
Чернігівській області № 01-121/16 від
25.03.2014 року, згідно журналу № 6 обліку
наказів по особовому складу 1
державного пожежно-рятувальному
загону, наказ № 67 від 15.10.2013 року «Про
виплату премій особам рядового і
начальницького складу» не видавався,
що свідчить, що особою, яка склала
протокол не дотримані вимоги ст. 256
КУпАП щодо змісту протоколу про
адміністративне правопорушення,
зокрема щодо часу вчинення
правопорушення.

Згідно ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді
справи орган (посадова особа) прийде до
висновку, що в порушенні є ознаки
кримінального правопорушення, він
передає матеріали прокурору або органу
досудового розслідування.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа ), окрім іншого,
виносить також і постанову про
закриття справи. Постанова про
закриття справи виноситься при
оголошенні усного зауваження, передачі
матеріалів на розгляд громадської
організації чи трудового колективу або
передачі їх прокурору, органу
досудового розслідування, а також при
наявності обставин, передбачених ст. 247
КУпАП.

Проте судом першої інстанції
зазначених норм закону не дотримано та
при розгляді адміністративної справи
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 172-7 КУпАП, не прийнято рішення
згідно вимог ст. 284 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,
провадження у справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочате, а розпочате
підлягає закриттю при відсутності
події і складу адміністративного
правопорушення.

За таких обставин, оцінивши
вищенаведені докази, суд прийшов до
висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній
склад правопорушення, передбаченого
ст. 172-7 КУпАП, тому постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню,
а провадження по справі закриттю на
підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 294, 247 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора -
задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 17 лютого 2014 року про
передачу матеріалів про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ст. 172-7 КУпАП до
прокуратури Чернігівської області, як
такі, що мають ознаки кримінального
правопорушення, - скасувати, а
провадження по справі закрити за
відсутністю в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Лазоренко