Дата документу 04.04.2014
Справа №320/2072/2014
Провадження 3/320/644/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2014 року
Мелітопольський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді: Юрлагіної Т.В.

при секретарі Бондаренко Г.В.

за участю прокурора Дедера Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Мелітополі справу
про адміністративне правопорушеня
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Мелітополя, Запорізької
області, громадянина України, з
середньо спеціальною освітою,
проживаючого за адресою АДРЕСА_1 не
працюючого, у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-4 ч. 1 КУпАП.

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1, обіймаючи посаду інспектора з
охорони природно-заповідного фонду
Приазовського національного
природного парку (наказ № 19 К від 01.06.2010
року директора Приазовського НПП)
згідно п.п. «ж» п.1 ч.І ст. 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» є суб'єктом
відповідальності за корупційне
правопорушення, а саме посадовою
особою державного органу.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», особам, зазначеним в п.1 ч. 1
ст.4 цього Закону, забороняється
займатися іншою оплачуваною (крім
викладацької, наукової і творчої
діяльності, медичної практики,
інструкторської та суддівської
практики із спорту) або
підприємницькою діяльністю, якщо інше
не передбачено Конституцією або
законами України.

Водночас, ОСОБА_1 у період з 01.06.2010 року
по 12.02.2014 року перебуваючи на посаді
інспектора з охорони
природно-заповідного фонду
Приазовського національного
природного парку, порушив встановлені
законом обмеження щодо зайняття
підприємницькою діяльністю.

Так, відповідно до інформації
Мелітопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Запорізькій області ОСОБА_1,
знаходиться на податковому обліку як
фізична особа- підприємець у
Мелітопольській ОДПІ з 06.11.2007 року за
видом діяльності - роздрібна торгівля
продуктами харчування.

Опитаний під час складання
адміністративного протоколу ОСОБА_1
пояснив, що для здійснення
підприємницької діяльності з
роздрібної торгівлі продуктами
харчування він орендує кафе в смт.
Кирилівка Якимівського району
Запорізької області, але доходи
фактично одержані від здійснення
підприємницької діяльності він не
декларує.

Відповідно до Переліку підрозділів і
посад працівників, які входять до
складу служби державної охорони
природно-заповідного фонду України,
розробленого як додаток до Положення
про службу державної охорони
природно-заповідного фонду України,
затвердженого постановою КМУ від 14.07.2000
№ 1127 «Про службу державної охорони
природно-заповідного фонду», ОСОБА_1, як
інспектор з охорони
природно-заповідного фонду, входить до
складу служби державної охорони
природно-заповідного фонду України, а
отже є посадовою особою державного
органу.

Проведеною перевіркою встановлено, що
з 01.06.2010 року по 12.02.2014 року перебуваючи
на посаді інспектора з охорони
природно-заповідного фонду
Приазовського національного
природного парку ОСОБА_1 будучи
посадовою особою державного органу,
порушив встановлені п.п. 1 ч. 1 ст. 7
Закону України «Про засади запобіганні
і протидії корупції» обмеження в
частині заборони займатися
підприємницькою діяльністю.

При наданні пояснень співробітнику
підрозділу УСБУ в Запорізькій області
Антоненко В.О., 28.01.2014 року ОСОБА_1
зазначив що працює інспектором І
категорії державної охорони
Приазовського національного
природного парку з 01.06.2010 року. До його
функціональних обов'язків входить
охорона заповідного фонду
Приазовського національного
природного парку на території с.м.т.
Кирилівка, Якимівського району,
контроль за дотриманням
природоохоронного законодавства всіма
особами, які перебувають на території
заповідника, контроль за виконанням
правил і термінів ведення рибальства.
Також, має право складати протоколи про
порушення адміністративного
законодавства в галузі охорони
довкілля і використання природних
ресурсів, надсилати їх керівництву
відділу для подальшого вирішення
питання про притягнення винних до
відповідальності, носити під час
виконання службових обов'язків форму
встановленого зразка, давати
обов'язкові для виконання приписи з
метою усунення порушень, виявлених на
території обслуговування тощо. В 2006
році зареєструвався в органах
податкової служби Мелітопольського
району, як фізична особа підприємець, а
саме ФОП «ОСОБА_1.». Вид діяльності
роздрібна торгівля продуктами
харчування. З 2006 року по 2009 рік
орендував кафе для надання послуг під
час літнього сезону в с.м.т. Кирилівка. З
2006 року по теперішній час є фізичною
особою підприємцем. Господарську
діяльність ФОП здійснював та здійснюю
самостійно, як директор і бухгалтер.
Податкові звітності до органів
податкової служби подавав та подаю
особисто, але не вказую в них прибуток,
щоб не сплачувати податок. Зазначив що
своїми діями порушує ст.7 ЗУ «Про засади
запобігання і протидії корупції» та
підпадає під адміністративну
відповідальність за цією статтею.
Останню податкову декларацію за 2013 рік
подано ним особисто до Мелітопольської
ОДПІ в січні 2014 року, де не було вказано
прибуток за літній період 2013 року.
Перший раз ознайомився з ЗУ «Про засади
запобігання і протидії корупції»
приблизно в 2012 році, де було роз'яснено
положення та відповідальність за цим
законом. В жовтні 2013 року юридичний
відділ Приазовського національного
природного парку провів навчання по
положенням ЗУ «Про засади запобігання
і протидії корупції» після чого був
проведений залік, який ним здано
успішно. З положеннями ст. 7 ЗУ «Про
засади запобігання і протидії
корупції» ознайомлений. Розумів, що
перебування на посаді інспектора
державної охорони Приазовського
національного природного парку та
ведення підприємницької діяльності є
порушенням ст. 7 ЗУ «Про засади
запобігання і протидії корупції». Свою
вину щодо порушення вимог ст. 7 ЗУ «Про
засади запобігання і протидії
корупції» визнає повністю. В
подальшому забов'язується
дотримуватися чинного
антикорупційного законодавства
України. Протокол з його слів записано
вірно, прочитано, зауважень доповнень
не мав. Стоїть дата та підпис.

В судовому засіданні 02.04.2014 року ОСОБА_1,
відповідаючи на питання чи визнає він
себе винним в скоєнні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 172-4 КУпАП зазначив,
що так, на пропозицію надати пояснення
він пояснив, що перебуває на
податковому обліку, як фізична особа
підприємець в Мелітопольській ОДПІ з
2006 року за видом діяльності роздрібна
торгівля продуктами харчування. З
01.06.2010 року до 12.02.2014 року обіймав посаду
інспектора з охорони
природно-заповідного фонду
Приазовського національного
природного парку. З обліку як фізична
особа підприємець в даний проміжок
часу не знімався, заяву про
призупинення підприємницької
діяльності не подавав, подав заяву про
закриття підприємницької діяльності
07.10.2013 року. Роздрібною торгівлею
продуктами харчування не займався, від
даного вид діяльності прибутку не
отримував, в той період коли перебував
на посаді інспектора з охорони
природно-заповідного фонду
Приазовського національного
природного парку. Податкові декларації
за 2010, 2011, 2012, 2013 роки до Мелітопольської
ОДПІ подавав, але прибуток від зайняття
підприємницької діяльності за
відповідним видом діяльності не
зазначав, проставляв прочерк. Додав те,
що в даний проміжок часу надавав
послуги з перевезення громадян з пгт.
Кирилівка до м. Мелітополя, за що
отримав прибуток близько 400 гривен. Не
пояснив чому в судовому засіданні
змінив свої покази.

В судове засдання призначене на 04.04.2014
року ОСОБА_1 не з»явився, будучи
повідомленим про час та місце судового
розгляду, про що свідчить підпис в
розписці про отримання судового
виклику.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП,
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
протоколом про вилучення речей і
документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст. 280 КУпАП,
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно
майнову шкоду, чи є підстави для
передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також
з'ясувати інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Здійснення ОСОБА_1
адміністративного правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
ст.. 172-4 ч. 1 КУпАП, підтверджується
зібраними по справі доказами:
протоколом про адміністративне
правопорушення від 07.03.2014 року (а.с.1-3),
поясненнями ОСОБА_1 (а.с.4), поясненнями
ОСОБА_4 (а.с. 5), посадовою інструкцією
(а.с. 7-8), положенням про приазовський
національний природний парк (а.с. 11-17),
протоколом наради працівників
федотівського природоохоронного
науково-дослідного відділення
Приазовського національного
природного парку від 01.11.2013 року
(а.с.22-23), наказом про призначення на
посаду (а.с. 23), заявою, наказом про
звільнення (а.с. 24-25), ксерокопіями
податкових декларацій зданих ОСОБА_1 до
Мелітопольської ОДПІ, як фізичною
особою підприємцем за 2010, 2011, 2012, 2013
роки, в яких зазначено, що відсутні
доходи які отримані від провадження
господарської діяльності (а.с. 32-40),
витягом з єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців (а.с. 41).

Поясненнями допитаного у якості
свідка співробітника підрозділу УСБУ
в Запорізькій області Антоненко В.О.,
який пояснив, що ним особисто було
опитано ОСОБА_1, який надавав пояснення
добровільно, визнавав себе винним в
скоєному адміністративному
правопорушенні, яке виразилось в
порушенні обмежень щодо зайняття
підприємницькою діяльністю, оскільки
він буд державним службовцем, що ним
було відображено в поясненнях.

У відповідності до вимог ст. 252
КУпАП, орган (посадова особа) оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю. Аналізуючи
сукупність зібраних по справі доказів,
суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про державну службу» державна
служба в Україні - це професійна
діяльність осіб, які займають посади в
державних органах та їх апараті щодо
практичного виконання завдань і
функцій держави та одержують заробітну
плату за рахунок державних коштів.

Згідно ч. 2 ст. 2 цього ж Закону,
посадовими особами органів державної
влади вважаються керівники та
заступники керівників державних
органів та їх апарату, а також інші
державні службовці, на яких
нормативними актами покладено
здійснення організаційно-розпорядчих
та консультативно-дорадчих функцій.

Згідно п.п. «ж» п.1 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» є суб'єктом
відповідальності за корупційне
правопорушення, а саме посадовою
особою державного органу.

Тобто ОСОБА_1 є службовою особою інших
органів державної влади, а відповідно і
суб'єктом правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про засади запобігання та
протидії корупції» особам, зазначеним
у пункті 1 частини першої статті 4 цього
Закону, забороняється займатися іншою
оплачуваною (крім викладацької,
наукової і творчої діяльності,
медичної практики, інструкторської та
суддівської практики із спорту) або
підприємницькою діяльністю, якщо інше
не передбачено Конституцією або
законами України.

Крім того статтею 11 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції в Україні» про те, що
відносно осіб, зазначених у п. 1 ст. 4
цього Закону проводиться спеціальна
перевірка.

Стаття 11 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»,
набрала чинності з 1 січня 2012 року,
ОСОБА_1 на посаду інспектора з охорони
природно-заповідного фонду
Приазовського національного
природного парку прийнято 01.06.2010 року,
до набрання чинності даної норми.

Однак після набрання чинності даної
норми закону ОСОБА_1 продовжував
працювати на посаді, і одночасно
звітував за 2012 рік, 2013 рік про
відсутність доходів, які отримані від
провадження господарської
(підприємницької) діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», корупційне правопорушення
це умисне діяння, що містить ознаки
корупції, вчинене особою, зазначеною у
частині першій статті 4 цього Закону, за
яке законом установлено кримінальну,
адміністративну, цивільно-правову та
дисциплінарну відповідальність.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», відносини, що виникають у
сфері запобігання і протидії корупції,
регулюються цим Законом, іншими
законами і міжнародними договорами
України, згоду на обов'язковість яких
надано Верховною Радою України, а також
прийнятими на їх виконання іншими
нормативно-правовими актами. Дія цього
Закону та передбачені ним обмеження
поширюються на всіх осіб, визначених
суб'єктами відповідальності за
корупційні правопорушення, у межах,
установлених цим Законом.

Законом України «Про підприємництво»
статтею першою визначено поняття що
підприємництво - це безпосередня
самостійна, систематична, на власний
ризик діяльність по виробництву
продукції, виконанню робіт, наданню
послуг з метою отримання прибутку, яка
здійснюється фізичними та юридичними
особами, зареєстрованими як суб'єкти
підприємницької діяльності у
порядку, встановленому
законодавством.

Таким чином суд доходить висновку, що
будучи суб»єктом ОСОБА_1 порушив вимоги
ст. 7 ЗУ «Про засади запобігання і
протидії корупції».

З долучених декларацій, на які також в
промові посилався прокурор,
вбачається, що згідно поданих
податкових декларацій про майновий
стан і доходи за 2010, 2011, 2012, 2013 роки до
Мелітопольської ОДПІ сума чистого
доходу ОСОБА_1, який зареєстрований як
приватний підприємець відсутня, що
узгоджується з його показами в частині
того, що підприємницькою діяльністю
він займався, але прибуток не
декларував щоб не сплачувати податки.

Оцінюючи покази ОСОБА_1 дані в судовому
засіданні, суд приходить до висновку що
вони не узгоджуються з іншими доказами
дослідженими при розгляді
адміністративної справи в частині
того, що від не здійснював
підприємницьку діяльність, оскільки
відповідно до витягу державної
реєстраційної служби від 21.03.2014 року №
18388768, за критеріями пошуку ОСОБА_1,
реєстратором надано відомості про те
що основним видом діяльності ОСОБА_1 є
№ 55.30.2 діяльність кафе, відповідний вид
діяльності зазначений реєстратором на
підставі відомостей поданих фізичною
особою підприємцем.

Тому посилання ОСОБА_1 судом не
приймаються до уваги, оскільки
розцінюються, як бажання ухилитись від
адміністративного покарання за скоєне
правопорушення.

Отримання прибутку від
підприємницької діяльності є метою,
однак за різних обставин мета у вигляді
отримання прибутку може бути й не
досягнута.

Стаття 172-4ч.1 КУпАП, яка ставиться у
провину ОСОБА_1, передбачає
адміністративну відповідальність
осіб, які порушили обмеження щодо
зайняття підприємницькою діяльністю.
При цьому дана норма Закону, так само як
і ст. 1 ЗУ «Про засади запобігання і
протидії корупції» встановлює, що
корупційним правопорушенням є
виключно умисне діяння, спрямоване на
отримання протиправного доходу.

Тобто обставини встановлення
отриманого доходу чи його неотримання
в силу певних обставин є обов'язковими
для уповноваженої на складання та
розгляд протоколу про адміністративне
корупційне правопорушення особи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед
ряду завдань провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
всебічне, повне і об'єктивне з'ясування
обставин кожної справи та вирішення її
в точній відповідності з законом.

Аналізуючи сукупність зібраних
по справі доказів, суд доходить
висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1
ч. 1 ст. 7 Закону України «Про засади
запобігання та протидії корупції.

Тому суд визнає його винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-4ч.1
КУпАП.

Призначаючи покарання ОСОБА_1, суд
керується насамперед вимогами ст.23
КУпАП, згідно яких адміністративне
стягнення є мірою відповідальності і
застосовується з метою виховання
особи, яка вчинила адміністративне
правопорушення, в дусі додержання
законів України, поваги до правил
співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень, як самим
правопорушником, так і іншими особами.

Також, у відповідності до вимог
ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення
враховує характер вчиненого
правопорушення, особу порушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Так, ОСОБА_1 притягується вперше
до адміністративної відповідальності,
тому суд вважає за доцільне призначити
йому адміністративне стягнення у
вигляді мінімального штрафу в межах
санкції статті, з метою запобігання
вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 33,34,173-2 ч. 1,283,284 КУпАП
України,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити ОСОБА_1 адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850
(вісімсот п'ятдесят) гривень, з
конфіскацією отриманого доходу від
підприємницької діяльності.

Штраф підлягає сплаті на р/р 0013,
кбк - 21081100, одержувач: місцевий бюджет м.
Мелітополя, код ЄДРПУ: 37968956, банк
одержувач: Головне управління
Державного казначейства України у
Запорізькій області, МФО: 813015.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Судовий збір підлягає сплаті на
рахунок одержувача 0013, код
класифікації доходів бюджету 22030001,
одержувач: Мелітопольське УДКСУ (м.
Мелітополь, Мелітопольський р-н), 22030001,
банк отримувача Мелітопольське УДК
ГУДКУ у Запорізькій області код, банку
одержувача (МФО) 813015, .

Відповідно до вимог ч.2 ст. 308 КУпАП у
разі несплати правопорушником штрафу у
15-денний строк з дня повідомлення про
винесення вказаної постанови, в
порядку примусового виконання
постанови з правопорушника стягується
подвійний розмір штрафу та витрати на
облік зазначених правопорушень.

Строк пред'явлення до виконання до
04.07.2014 року.

Постанова може бути оскаржена або на
неї може бути внесено протест
прокурора протягом десяти днів з дня
її винесення.

Суддя: