ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року

Суддя Підволочиського районного суду
Тернопільської області Кузьменко І.О.,
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 41 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
яка надійшла від Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Тернопільській області відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1,
начальника Бюро технічної
інвентаризації Підволочиського
району, яка раніше до адміністративної
відповідальності не притягувалася, -

ВСТАНОВИЛА:

У період з 12.03.2014 р. по 14.03.2014 р.
завідувачем сектору
організаційно-аналітичного
забезпечення, зв'язків з громадськістю
та засобами масової інформації -
державним інспектором праці
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Тернопільській області
Деренем С.Є. проведено позапланову
перевірку дотримання законодавства
про працю у Бюро технічної
інвентаризації Підволочиського
району, начальником якого являється
ОСОБА_1 (адреса установи: смт.
Підволочиськ, вул. Залізнична, 1 а).

Перевіркою встановлено, що:

- всупереч вимог ч. ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП
України та ч.1 ст. 24 Закону України «Про
оплату праці» заробітна плата найманим
працівникам виплачується один раз на
місяць через проміжок часу, що
перевищує 16 календарних днів та
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.
Так, заробітна плата за січень 2014 року
головному бухгалтеру ОСОБА_3
виплачувалась 27 лютого 2014 року, що
підтверджено відомістю нарахування
коштів №9 від 27.02.2014 р.;

- в підприємстві письмово не
погоджено дати виплати заробітної
плати із працівниками, чим порушено
вимоги ч.2 ст. 97 КЗпП України та ч.1 ст. 15
Закону України «Про відпустки»;

- всупереч вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП
України та ст. 21 Закону України «Про
відпустки» заробітна плата (відпускні)
працівникам виплачується не за три дні
до початку відпустки, а у пізніші
строки. Так, згідно наказу начальника
№38 від 30.12.2013 р., техніку ОСОБА_4 з 09.01.2014
р. по 07.02.2014 р. надано 30 календарних днів
відпустки, нараховано відпускних на
суму - 2128, 80 грн., однак належну їй суму
відпускних виплачено не за три дні до
початку відпустки, а 13 лютого 2014 року;

- у випадку невиплати в день
звільнення всіх коштів працівнику не
виплачується середній заробіток за
весь час затримки виплати
розрахункових коштів до дня фактичного
розрахунку. Так, наприклад ОСОБА_5
(звільнений 12.04.2013 р.), остаточний
розрахунок із ним проведено не у день
звільнення, а 04.06.2013 р. За весь час
затримки виплати остаточного
розрахунку йому не нараховано середній
заробіток за весь час затримки. Вказане
є порушенням вимог ч.1 ст. 117 КЗпП
України;

- всупереч вимог ч. ч.1 , 2, 4 статті 95
КЗпП України та ч. ч.1 і 2 ст. 3 Закону
України «Про оплату праці» заробітна
плата деяким працівникам
нараховується нижче мінімального
розміру, встановленого державою (1218
грн.). Так, технік ОСОБА_6 в січні 2014 року
відпрацювала 163 години (при нормі 167
годин), однак заробітна плата йому за
вказаний період була нарахована в
розмірі 690, 60 грн., що становить менше
розміру мінімальної заробітної плати
пропорційно до відпрацьованого
робочого часу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні правопорушення визнала
частково, пояснивши, що затримка у
виплаті заробітних плат була зумовлена
тим, що на рахунок установи надходило
менше коштів після того, як звільнили
деяких працівників.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення
доводиться:

- фактичними даними про те, що
начальник БТІ Підволочиського району
ОСОБА_1 порушила вимоги законодавства
про працю, про що здійснено запис у
протоколі про адміністративне
правопорушення № 19-13-008/0116 від 18 березня
2014 року;

- витягом з акту перевірки від 14
березня 2014 року.

Проаналізувавши наведене в сукупності,
суддя вважає, що в діях начальника БТІ
Підволочиського району ОСОБА_1 наявний
склад правопорушення, передбаченого ч.
1 ст. 41 КУпАП - порушення вимог
законодавства про працю щодо виплати
заробітної плати та інших вимог
законодавства про працю. Тому її слід
притягнути до адміністративної
відповідальності за вказаною статтею,
застосувавши до неї адміністративне
стягнення в межах її санкції.

Застосовуючи адміністративне
стягнення за вказане адміністративне
правопорушення, суддя враховує
характер вчиненого правопорушення,
відсутність обставин, що пом'якшують та
обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене та з метою
виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, а
також запобігання вчинення нових
правопорушень, суддя прийшла до
переконання, що до ОСОБА_1 слід
застосувати адміністративне стягнення
у виді штрафу в мінімальному розмірі,
передбаченому санкцією ч. 1 ст. 41
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

У відповідності до п. 5 ч.2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» із ОСОБА_1
слід стягнути судовий збір у сумі 36 грн.
54 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 33, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41
КУпАП та застосувати до неї
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 510 грн. (п'ятсот десять
гривень) в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір у розмірі 36, 54 грн.
(тридцяти шести гривень 54 копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена протягом десяти днів з
дня винесення постанови шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Тернопільської області через
Підволочиський районний суд.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя
І.О. Кузьменко