Справа № 359/1593/14-п Головуючий у І
інстанції Левченко А. В.Провадження №
33/780/296/14 Доповідач у 2 інстанції
ЗагоруйкоКатегорія 429
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 квітня 2014 року
м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Загоруйко В.В.

за участю:

правопорушника ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

представника митниці Павленка С.А.,

прокурора Шум І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
справу за апеляційною скаргою
захисника ОСОБА_3 в інтересах
правопорушника ОСОБА_2 на постанову
судді Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 28 лютого 2014
року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 28 лютого 2014 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Києва,
тимчасово непрацюючу, проживаючу за
адресою АДРЕСА_1,

визнано винною у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст. 471 МК
України та накладено на неї стягнення у
виді штрафу у розмірі сто
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 1700 гривень з
конфіскацією в дохід держави України
вилученої згідно протоколу від 09
лютого 2014 року валюти в розмірі 8205
доларів США.

Відповідно до зазначеної постанови,
09.02.2014 року о 09-30 год. під час
проходження митного контролю в зоні
митного контролю залу «Приліт»
терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль»,
громадянка України ОСОБА_2, яка
прилетіла до України з Ізраїлю м.
Тель-Авів літаком а/к «МАУ», рейсом № 778,
своїми діями обрала канал, позначений
символами зеленого кольору - «зелений
коридор», тим самим, відповідно до ч. 5
ст. 366 МК України заявила про те, що
переміщувані нею через митний кордон
України товари не підлягають
письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами, не
підпадають під встановлені
законодавством заборони та обмеження
щодо ввезення на митну територію
України та засвідчила факти, що мають
юридичне значення. Після перетину
пасажиром «білої лінії», яка позначає
закінчення зони спрощеного митного
контролю «зелений коридор» митниці,
пасажиру було задано запитання щодо
наявності в неї готівки, на що вона
відповіла, що має при собі 15000 доларів
США. Після цього пасажира було
запрошено до службового приміщення
митниці залу «Приліт» терміналу «Д» ДП
МА «Бориспіль», де нею була видана
готівка в розмірі 21700 доларів США, що
знаходились у одному з відділень
рюкзака пасажира. Зазначена готівка
переміщувалась без ознак приховування.
Зі слів ОСОБА_2 зазначена готівка
належить їй та її чоловікові ОСОБА_5,
який на даний час проживає в АДРЕСА_2.
Пасажир обрала проходження митного
контролю «зеленим коридором», де
передбачено наявність у громадян
готівки у сумі, що не перевищує 10000 євро
(чи еквівалент цієї суми в іншій
валюті).

З виявленої суми пасажиру було
пропущено 13495 доларів США. За
протоколом про порушення митних правил
вилучено 8205 доларів США. На момент
проходження митного контролю належним
чином оформленої митної декларації
пасажир не надала, до моменту перетину
нею «білої лінії» до інспектора
митниці не зверталася.

Таким чином, своїми діями громадянка
України ОСОБА_2 під час проходження
митного контролю в залі «Приліт»
терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль»
порушила встановлений ст. 366 МК України
порядок проходження митного контролю в
зонах (коридорах) спрощеного митного
контролю.

Зазначені дії, що полягають у
переміщенні через митний кордон
України, громадянкою України ОСОБА_2,
яка формою проходження митного
контролю обрала проходження через
«зелений коридор», готівки в обсязі, що
підлягає обов'язковому письмовому
декларуванню відповідно до Постанови
Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р. та мають
ознаки порушення митних правил,
передбаченого ст. 471 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду
захисник ОСОБА_3 в інтересах
правопорушника ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду, провадження
у справі про порушення митних правил
закрити у зв'язку з відсутністю у діях
ОСОБА_2 складу адміністративного
правопорушення; вилучені за
протоколом про порушення митних правил
грошові кошти у розмірі 8205 доларів США
повернути ОСОБА_2 Апелянт вказує, що в
діях правопорушника був відсутній
умисел приховати від органу доходів і
зборів грошові кошти. Також апелянт
вказує, що грошові кошти ОСОБА_2 є її
власністю, і її право власності
захищається Конституцією України і
Конвенцією про захист прав людини і
основоположних свобод. На думку
апелянта, положення Митного кодексу
України не містять норм, які б
передбачали конкретний перелік
товарів за умови яких необхідно
здійснювати письмове декларування в
тому числі грошових коштів, а
здійснюють посилання на законодавство
України, а також не встановлено ні
заборони ні обмеження по сумі ввезення
на митну територію України валютних
цінностей громадянами як об'єкта права
власності.

Заслухавши прокурора та представника
митниці, які заперечували щодо
задоволення апеляційної скарги,
правопорушника та захисника ОСОБА_3,
яки підтримали подану останнім
апеляційну скаргу, просили її
задовольнити, вивчивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Висновки суду про доведеність події
порушення митних правил, передбаченого
ст. 471 МК України стверджується
зібраними у справі доказами, а саме:
протоколом про порушення митних правил
від 09.02.2014 р. № 0051/125120102/14, протоколом
опитування в справі про порушення
митних правил, доповідною запискою
головного державного інспектора
відділу митного оформлення №2 митного
поста «Бориспіль-аеропорт», описом
предметів затриманих у правопорушника
та іншими доказами.

Відповідно до Інструкції про
переміщення готівки і банківських
металів через митний кордон України,
затвердженої постановою правління НБУ
від 27.05.2008 року № 148 фізична особа має
право ввозити в Україну та вивозити за
межі України готівку в сумі, що не
перевищує в еквіваленті 10000 євро, без
письмового декларування.

На підставі вказаних доказів суддя
дійшов до обґрунтованого висновку про
необхідність притягнення ОСОБА_2 до
відповідальності за ст. 471 МК України та
на законних підставах, у відповідності
до санкції цієї статті наклав на неї
стягнення у виді штрафу в розмірі 1700
грн. із конфіскацією валюти.

Та обставина, що правопорушник вказав
при опитуванні суму меншу ніж була у
неї, і меншу за дозволену до
перевезення через митний кордон,
вказує, що вона була обізнана з
правилами перетину цього кордону і
своїми обов'язками.

Судом, при накладенні стягнення, було
враховано характер вчиненого
правопорушення, особу правопорушника,
ступінь вини, майновий стан, обставини,
що пом'якшують.

Порушень вимог процесуального закону
при провадженні у цій справі судом не
встановлено.

Підстав для застосування ст. 22 КУпАП не
встановлено.

Постанова судді щодо ОСОБА_2 відповідає
вимогам закону, підстав для її зміни чи
скасування суд не вбачає, у зв'язку із
чим залишає цю постанову без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в
інтересах правопорушника ОСОБА_2 -
залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 28 лютого 2014 року щодо ОСОБА_2 про
притягнення її до відповідальності за
ст. 471 МК України - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області
В.В. Загоруйко