Справа № 236/551/14-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2014 року суддя Краснолиманського
міського суду Донецької області
Шавиріна Л. П., розглянувши у
відсутності порушника матеріал, який
надійшов від Слов"янської ОДПІ
Міндоходів у Донецькій області,
відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився у с.
Чернрлазка Сахновщинського району
Харківської області, українця,
громадянина України, з вищою освітою,
одруженого, раніше не засуджуваного,
працюючого головним лікарем
санаторію-профілакторію «Щуровський»
Державного підприємства «Донецька
залізниця», який проживає за адресою:
АДРЕСА_1,

за ст. 163-3 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2014 року до
Краснолиманского міського суду
Донецької області з Слов'янської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Донецькій області
надійшов адміністративний матеріал
відносно ОСОБА_1 за фактом не допуску
27.01.2014 року до проведення планової
документальної перевірки. Вказані дії
ОСОБА_1 кваліфіковано як скоєння
адміністративного правопорушення, за
яке передбачена адміністративна
відповідальність за ст. 163-3 ч.1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не
з»явився, про час та місце розгляду
матеріалу був попереджений належним
чином.

Перевіривши адміністративний
матеріал, приходжу до наступного
висновку.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може
бути підданий заходу впливу у зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом.

Провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна(умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Завданням провадження в справах
про адміністративне правопорушення,
згідно ст. 245 КУпАП, є : своєчасне,
всебічне, повне і об'єктивне з'ясування
обставин кожної справи, вирішення її в
точній відповідності з законом,
забезпечення виконання винесеної
постанови, а також виявлення причин та
умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 248 КУпАП розгляд
справи про адміністративне
правопорушення здійснюється на
засадах рівності перед законом і
органом(посадовою особою), який
розглядає справу, всіх громадян
незалежно від раси, кольору шкіри,
політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, мови та інших
обставин.

Доказами відповідно до ст. 251 КУпАП
в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки руху, протоколом про вилучення
речей і документів, а також іншими
документами.

Орган (посадова особа) згідно ст.
252 КУпАП оцінює докази за своїми
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено,
що орган(посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати :
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні.

Але при розгляді
адміністративного матеріалу
встановлено, що при складенні
протоколу № 26/22-113-1 про адміністративне
правопорушення від 27.01.2014 року відносно
ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-3 КУпАП, посадовою
особою, було грубо порушено вказані
норми законодавства, бо відповідно до
п. 2.12 Інструкції з оформлення органами
державної податкової служби
матеріалів про адміністративні
правопорушення затвердженої наказом
Державної податкової адміністрації
України 28.10.2009 N 585, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України від 29
грудня 2009 року за N 1262/17278, до належно
оформленого протоколу про
адміністративне правопорушення, який
надсилається органу, уповноваженому
розглядати адміністративну справу,
додаються інші матеріали справи, що є в
наявності в органах державної
податкової служби та які підтверджують
факт вчинення адміністративного
правопорушення. Незважаючи на це в
адміністративному матеріалі відносно
ОСОБА_1 відсутні будь-які докази про
виконання перевіряючим органом вимог
п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України,
п.3.1.1 Методичних рекомендацій щодо
порядку організації та проведення
перевірок платників податків. А
письмові пояснення ОСОБА_1 свідчать про
те, що попередження про перевірку йому
було вручено з порушенням строків,
встановлених ст. 77 ПК України(18.01.2014
року), перевірка ДП «Донецька
залізниця», структурним підрозділом
якого є санаторій-профілакторій
«Щуровський», взагалі не проводилася.

У зв»язку з цим слід зробити
висновок про те, що відповідно до п.3.1.4
Методичних рекомендацій щодо порядку
організації та проведення перевірок
платників податків дії посадової особи
щодо намагання провести виїзну планову
документальну перевірку
санаторію-профілакторію «Щуровський»
порушують вимоги діючого
законодавства, а протокол складений за
відсутністю підстав до цього.

Зміст протоколу про
адміністративне правопорушення №
26/22-113-1 від 27.01.2014 року відносно ОСОБА_1
свідчить про те, що в діях останнього
встановлено склад правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 163-3 КУпАП, бо він
вчинив дії(не допуск), які
перешкоджають здійсненню законних
повноважень службовими особами
органів державної податкової служби
по проведенню позапланової
документальної перевірки.

Але частиною 1 статті 163-3 КУпАП
передбачена адміністративна
відповідальність за невиконання
керівниками та іншими посадовими
особами підприємств, установ,
організацій, включаючи установи
Національного банку України,
комерційні банки та інші
фінансово-кредитні установи, законних
вимог посадових осіб органів доходів і
зборів, перелічених у підпунктах 20.1.3,
20.1.24, 20.1.30, 20.1.31 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України.

Зміст вказаних вимог посадових
осіб органів доходів і зборів
зазначено в пункті 20.1 ст.20 ПК України, в
якому передбачено, що контролюючі
органи мають право:

20.1.3. отримувати безоплатно від
державних органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій усіх форм власності та
їх посадових осіб, у тому числі від
органів, які забезпечують ведення
відповідних державних реєстрів
(кадастрів), інформацію, документи і
матеріали;

20.1.24. отримувати безоплатно від
органів, що забезпечують ведення
відповідних державних реєстрів
(кадастрів), інформацію, необхідну для
здійснення повноважень контролюючих
органів щодо забезпечення погашення
податкового боргу платника податків.
Строк надання інформаційних довідок
цими органами на письмові запити
контролюючих органів не може
перевищувати п'яти робочих днів з дня
отримання таких запитів;

20.1.30. звертатися до суду, у тому числі
подавати позови до підприємств,
установ, організацій та фізичних осіб,
щодо визнання оспорюванних правочинів
недійсними та застосування визначених
законодавством заходів, пов'язаних із
визнанням правочинів недійсними, а
також щодо стягнення в дохід держави
коштів, отриманих за нікчемними
договорами;

20.1.31. звертатися до суду щодо зупинення
видаткових операцій платника податків
на рахунках такого платника податків у
банках та інших фінансових установах
(крім операцій з видачі заробітної
плати та сплати податків, зборів,
єдиного внеску, а також визначених
контролюючим органом грошових
зобов'язань платника податків,
погашення податкового боргу), у тому
числі при недопущенні посадових осіб
контролюючих органів до обстеження
територій та приміщень.

Однак підпунктами 20.1.3, 20.1.24, 20.1.30,
20.1.31 пункту 20.1 статті 20 Податкового
кодексу України не передбачено право
посадових осіб органів доходів і
зборів вимагати від платників
податків, діяльність яких
перевіряється, припинення дій, які
перешкоджають здійсненню законних
повноважень службовими особами
органів державної податкової служби, у
тому числі і по проведенню
позапланової документальної
перевірки.

Тобто в діях ОСОБА_1 відсутній
склад правопорушення, передбаченого ч.1
ст.163-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП
провадження по справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю в разі відсутності
події і складу адміністративного
правопорушення.

А тому згідно ст. 247 КУпАП
провадження по адміністративному
матеріалу щодо ОСОБА_1 за ст. 163-3 ч.1
КУпАП слід закрити.

Керуючись ст.ст.163-3 ч.1,247,284
КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративному
матеріалу про притягнення ОСОБА_1 до
відповідальності за ч.1 ст. 163-3 КУпАП
закрити у зв'язку з відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
через Краснолиманский міський суд у
10-денний строк з моменту її
проголошення

.

Суддя-