Справа № 750/728/14 Головуючий у 1
інстанції Кулініч Ю. П. Провадження №
33/795/52/2014 Категорія - ст.185 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
в складі:

головуючого судді Воронцової С.В. ,

за участі особи яка притягується до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Деснянського районного суду
м. Чернігова від 12 лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

Зазначеною постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Клин
Московської області РФ, громадянина
України, непрацюючого, неодруженого,
мешканця АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.185 КУпАП з
накладенням стягнення у виді штрафу в
розмірі 170 грн..

Згідно постанови суду, ОСОБА_1, 07 січня
2014 року, о 17 год. 50 хв. в під'їзді по
АДРЕСА_1, на зауваження припинити
вчиняти хуліганські дії вчинив злісну
непокору законному розпорядженню або
вимозі працівника міліції під час
виконання ним службових обов'язків, що
проявилось у хапанні за формений одяг
(бушлат), за що передбачена
відповідальність за ст. 185 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду
ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій
просив постанову суду першої інстанції
скасувати та закрити провадження по
справі. Доводи апеляційної скарги
зводяться до того, що постанова суду
першої інстанції є незаконна з огляду
на те що суд першої інстанції не дав
належної оцінки обставинам справи,
поклав в основу постанови суду лише ті
докази які склав та надав суду
дільничний інспектор, що базуються на
домислах. Заявив, що суд залишив поза
увагою той факт що працівник міліції
без законних на то підстав в той час як
він перебував за місцем свого
проживання та не порушував
громадського порядку проти його волі
став доставляти його до відділу
міліції з метою встановлення
алкогольного сп'яніння, при цьому
стверджує що ніякого опору він не
чинив. Окрім того стверджує що при
складанні протоколу йому не були
роз'ясненні його права, протокол він
підписав під тиском не читаючи його
зміст, не мав можливості при його
складанні скористатись правовою
допомогою, а також в порушення вимог
діючого законодавства йому не була
вручена копія протоколу.

В судовому засіданні ОСОБА_1, подану до
суду апеляційну скаргу підтримав з
підстав у ній наведених та зазначив про
невідповідність обставин скоєння
правопорушення викладених в постанові
суду, фактичним обставинам справи,
порушення його прав та просив про
скасування оскаржуваного рішення.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши особу, дослідивши доводи
апеляційної скарги, суд вважає що вона
не підлягає задоволенню за наступних
підстав.

Відповідно до вимог, викладених у ст.
ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП , у справі обставини
адміністративного правопорушення
повинні бути з'ясовані всебічно, повно
й об'єктивно в їх сукупності.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП в
протоколі про адміністративне
правопорушення повинні бути зазначені
дані про особу яка притягується до
адміністративної відповідальності,
місце, час вчинення та суть
адміністративного правопорушення,
нормативний акт який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення, пояснення особи.
Протокол підписується особою яка
склала протокол та особою яка
притягується до адміністративної
відповідальності. При складані
протоколу, особі яка притягується до
адміністративної відповідальності
роз'яснюються права передбачені ст. 268
КУпАП.

Виходячи зі змісту протоколу про
адміністративне правопорушення,
вказані вимоги Закону дотримані в
повному обсязі. ОСОБА_1 був
ознайомлений зі змістом протоколу,
йому були роз'ясненні права
передбачені ст. 268 КУпАП, а в своїх
поясненнях викладених на окремому
аркуші , останній пояснив що 07.01.2014 року
в денний час перебував в барі , де
вживав алкогольні напої , близько 17
години прийшов додому, подальших подій
не пам'ятає.(а.с. 1, 6) При цьому як слідує
підпис особи стосовно якого складений
протокол, йому була вручена копія
протоколу про адміністративне
правопорушення. Належність підписів в
зазначених документів саме йому,
ОСОБА_1 підтвердив в судовому засіданні
суду першої інстанції.

Що дає підстави апеляційному суду
вважати про не обґрунтованість доводів
апелянта щодо порушення його прав при
складанні протоколу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним
завданням провадження у справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності із
Законом.

Мотивуючи рішення про доведеність вини
особи в скоєнні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 185
КУпАП, суд першої інстанції послався на
дослідженні в судовому засіданні
матеріали справи, а саме: протокол про
адміністративне правопорушення
складений уповноваженою особою,
рапорти співробітників міліції,
пояснення свідка та виписку з карти
амбулаторного хворого.(а.с.1-5,7). Так,
згідно рапорту чергового чергової
частини ЧМВ УМВС України в
Чернігівській області Новіка Ю.В. від
07.01.2014 року слідує, що о 17.05 годині 07.01.2014
року надійшло повідомлення стосовно
порушення громадського порядку в
під'їзді будинку по АДРЕСА_1. Рапортом
старшого дільничного інспектора
міліції ВДІМ ЧМВ УМВС України в
Чернігівській області Писаренка С.В.
зазначено що по прибуттю за вказівкою
чергового до під'їзду №3 що по АДРЕСА_1,
ним було встановлено порушення
громадського порядку в кв. 51 вказаного
будинку та з'ясовано що ОСОБА_1, який
знаходиться під адміністративним
наглядом, перебував в стані
алкогольного сп'яніння. Під час
проведення профілактичної бесіди з
останнім, ОСОБА_1 став висловлюватись
нецензурною лайкою, погрожував
фізичною розправою, на зауваження
співробітника міліції та присутнього
при розмові громадянина ОСОБА_4, який
намагався заспокоїти порушника не
реагував, продовжував дії направленні
на провокування конфліктної ситуації,
хватав співробітника міліції за
формений одяг, ображав та принижував
його. При виконанні обов'язків по
охороні громадського порядку та
інтересів і прав громадян що мешкають в
даному будинку, дільничним був
викликаний автопатруль для доставки
особи до відділу міліції та виписано
направлення для проведення медичного
огляду. Вказані обставини підтвердив в
своїх письмових поясненнях свідок
ОСОБА_4, що був очевидцем зазначених
подій. Факт перебування ОСОБА_1 в стані
алкогольного сп'яніння
підтверджується випискою із карти
амбулаторного хворого за №40 від 07.01.2014
року, згідно якої лікарем при огляді
обстежуваного зазначена
неадекватність поведінки останнього
та неточність орієнтації в просторі та
часі.

Права співробітників правоохоронних
органів визначенні ст. 11 Закону України
„Про міліцію". Згідно яких працівники
міліції для виконання покладених на
них обов'язків мають право вимагати від
громадян і службових осіб, які
порушують громадський порядок,
припинення правопорушень та дій, що
перешкоджають здійсненню повноважень
міліції, виносити на місці усне
попередження особам, які допустили
малозначні адміністративні порушення,
а в разі невиконання зазначених вимог
застосовувати передбачені цим Законом
заходи примусу, виявляти і вести облік
осіб, які підлягають профілактичному
впливу на підставі та в порядку,
встановлених законодавством, виносити
їм офіційне застереження про
неприпустимість протиправної
поведінки. А також працівники міліції
у випадках, передбачених законом, мають
право складати протоколи про
адміністративні правопорушення,
провадити особистий огляд, огляд речей,
вилучення речей і документів,
застосовувати інші передбачені
законом заходи забезпечення
провадження у справах про
адміністративні правопорушення.

Виходячи з наведеного, наявних в
матеріалах справи доказів , та змісту
поданої апеляційної скарги, згідно
якої ОСОБА_1 власне особисто зазначив
що перебуває під адміністративним
наглядом і йому постановою суду
встановлені певні обмеження та не
заперечував факту перебування ним в
стані сп'яніння, доводи особи що
притягується до адміністративної
відповідальність про незаконність дій
співробітників міліції є не
обґрунтованими та не заслуговують на
увагу. Окрім того, стверджуючи про
незаконність дій співробітників
міліції, останній не надав доказів того
що він їх оскаржив в передбаченому
законом порядку.

Згідно ст. 280 КУпАП суд при розгляді
справи про адміністративні
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи вина дана особа у
його вчиненні, а також з'ясувати інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Викладені обставини вказують на те, що
місцевий суд повно і всебічно дослідив
матеріали адміністративної справи, дав
вірну оцінку доказам та обґрунтовано
визнав ОСОБА_1 винним в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 185 КУпАП.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП постанова по
справі про адміністративне
правопорушення повинна містити :
найменування органу який виніс
постанову, дату розгляду справи,
відомості про особу, щодо якої
розглядається справа, опис обставин,
установлених під час розгляду справи,
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції при постановлені
судового рішення вказаних вимог Закону
дотримався.

Метою адміністративного стягнення
відповідно до ст. 23 КУпАП є виховання
особи, яка вчинила правопорушення в
дусі додержання законів України,
поваги до правил співжиття, а також
запобігання вчиненню нових
правопорушень, як самим
правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, згідно з
вимогами передбаченими ст. 33 КУпАП
України враховуються характер
вчиненого правопорушення, особу
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини що пом'якшують та
обтяжують відповідальність.

Обставин які пом'якшують
відповідальність за адміністративне
правопорушення, передбачених ст. 34
КУпАП, в суді першої інстанції
встановлено не було.

Окрім того, виходячи із даних
адміністративної практики УМВС
України в Чернігівській області,
ОСОБА_1 неодноразово притягувався до
адміністративної відповідальності за
скоєння правопорушень що посягають на
громадський порядок та громадську
безпеку.

З урахуванням обставин скоєного
правопорушення , його характеру та
суспільної небезпечності , особи
порушника , який не працює та немає
доходів, його відношення до скоєного,
апеляційний суд вважає що стягнення
йому призначено у відповідності з
вимогами ст. 33 КУпАП України та є
достатнім та необхідним для його
виправлення та перевиховання.

Підстав для скасування оскаржуваного
судового рішення та закриття
провадження у справі за наведених в
апеляційній скарзі доводів не
вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 Кодексу України про адміністративні
правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Деснянського районного
суду м. Чернігова від 12 лютого 2014 року
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст.185 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя С. В. Воронцова