Справа № 369/499/14-п Головуючий у І
інстанції Лисенко Владислав
ВікторовичПровадження № 33/780/224/14
Доповідач у 2 інстанції
НагорнийКатегорія 147
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 березня 2014 року
м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Нагорний А.М., розглянув у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 03 лютого 2014 року,
якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого
за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому
адміністративне стягнення у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 2
(два) роки.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної
відповідальності за те, що він 07.01.2014
року о 03 год. 05 хв. по вул. О. Довженка в м.
Києві керував транспортним засобом, -
автомобілем SUBARU реєстраційний номер
НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного
сп'яніння. Від медичного огляду на стан
сп'яніння - відмовився у присутності
свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 з
рішенням суду не згоден, він заперечує,
що керував вказаним автомобілем і
постанову було прийнято без урахування
пом'якшуючих обставин.

Пом'якшуючими обставинами апелянт
вважає те, що на його утриманні
перебувають пристарілі батьки та
неповнолітній син, а також те, що він є
інвалідом другої групи.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що він не
мав можливості з'явитися у судове
засідання, у зв'язку з чим направив до
суду заяву про перенесення розгляду
справи, проте суд виніс оскаржувану
постанову за його відсутності.

Апелянт просить оскаржувану постанову
скасувати.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення ОСОБА_2, який
просив вимоги скарги задовольнити, а
постанову скасувати та, перевіривши
доводи апеляційної скарги, вважаю, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Зазначені вимоги закону судом першої
інстанції дотримано не в повному
обсязі.

Суд першої інстанції вірно дійшов
висновку про наявність в діях ОСОБА_2
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КУпАП. Вина порушника підтверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення від 07.01.2014 року (а.с. 1), а
також поясненнями свідків (а.с. 2, 3).

Проте, при накладенні
адміністративного стягнення, у
порушення вимог ст. 33 КУпАП, судом
першої інстанції не в повній мірі
враховано характер вчиненого
правопорушення, особу порушника,
ступінь його вини, майновий стан та
обставини, що пом'якшують
відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 є інвалідом другої групи, має на
утриманні неповнолітнього сина, до
адміністративної відповідальності
притягується вперше, а за місцем
проживання характеризується лише
позитивно (а.с. 11).

Крім того, суд першої інстанції
розглянув справу про адміністративне
правопорушення без участі особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності, хоча ОСОБА_2
звертався до суду з клопотанням про
перенесення справи слуханням. Таким
чином суд порушив права
правопорушника, встановлені ст. 268
КУпАП, в зв'язку з чим постанова суду є
незаконною і підлягає скасуванню з
постановленням нової постанови.

При таких обставинах вважаю вину у
вчиненні правопорушення передбаченого
ст.130 КУпАП ОСОБА_2 доведеною. При
призначення стягнення має бути
враховані обставини справи а також
особа правопорушника, який в скоєному
розкаявся, має на утриманні батьків
похилого віку , неповнолітню дитину і є
інвалідом.

Вважаю що мета адміністративного
стягнення буде досягнута при
накладенні на ОСОБА_2
адміністративного стягнення у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами меншим строком,
ніж визначив суд першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 03
лютого 2014 року скасувати.

Постановити нову постанову, за якою
накласти на ОСОБА_2, винного у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КУпАП, адміністративне стягнення у
вигляді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
(один) рік.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області
А.М.Нагорний