АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №33/796/288/2014
Головуючий у першій інстанції
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2013 року суддя судової палати
зрозгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва Бєлан
Н.О., розглянувши апеляційну скаргу
захисника адвоката ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 на постанову судді Подільського
районного суду м. Києва від 24 січня 2014
року за участю останніх, також ОСОБА_6 і
його захисника адвоката ОСОБА_7,

встановила:

Цією постановою ОСОБА_5 та ОСОБА_6
визнані винними у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП, проте провадження у справі
закрито у зв'язку із закінченням строку
накладення адміністративного
стягнення на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

За змістом рішення суддя погодився з
обставинами, наведеними у протоколах
про адміністративне правопорушення, і
зазначив, що ОСОБА_6 18 червня 2013 року о 10
год., керуючи автомобілем «ВАЗ» з
державним номером НОМЕР_3 по вулиці
Гречка 13 в м. Києві, на порушення вимог
п.12.3 Правил дорожнього руху, не
врахував дорожньої обстановки, у разі
виникнення небезпеки для руху та
перешкоди, не вибравши безпечної
швидкості, не вжив заходів для
зменшення швидкості або безпечного для
інших учасників руху об'їзду перешкоди,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем «Шевроле» з державним
номером НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5

ОСОБА_5 18 червня 2013 року о 14 год., керуючи
автомобілем «Шевроле» з державним
номером НОМЕР_4 по вулиці Гречка 13 в м.
Києві, на порушення вимог п.п.10.1, 10.3
Правил дорожнього руху, перед зміною
напрямку руху не переконався в безпеці
руху, що призвело до зіткнення з
автомобілем «ВАЗ» з державним номером
НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6, який
після чого некерованим автомобілем
здійснив наїзд на припарковані
автомобілі - «Фіат» (д.н.з. НОМЕР_1) та
«Форд» (д.н.з. НОМЕР_2).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4
просить постанову судді місцевого суду
скасувати як незаконну та постановити
нову постанову, якою закрити
провадження в справі за відсутністю в
діях ОСОБА_5 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП.

В обґрунтування прохання апелянт
стверджує, що суддя допустив спрощений
розгляд цієї справи і не дослідив
об'єктивно всі обставини дорожньої
аварії, більш того, проігнорував заяву
ОСОБА_5 про його допуск до участі у
розгляді справи в якості захисника, з
яким він прибув до суду, тим

самим порушив право останнього на
захист та позбавив можливості заявити
клопотання про проведення судової
автотехнічної експертизи, оскільки
висновок експерта, що міститься у
справі є неповним внаслідок не
з'ясування важливих обставин дорожньої
події.

В судовому засіданні ОСОБА_5
підтримав доводи апеляції та
категорично наполягав на тому, що
зіткнення сталося у той час, коли він
вимушено зупинився, бо перебуваючи
перед світлофором з увімкненим
червоним сигналом, він не зміг завести
двигун, який раптово заглух, для
подальшого руху, напрямок якого не мав
наміру змінювати. Тому вказівка у
рішенні судді щодо визнання ним вини у
вчиненні дорожньої аварії не
відповідає дійсності. Крім того, ОСОБА_5
стверджує, що він повідомляв суддю про
явку захисника, але його заява була
проігнорована.

За поясненнями ОСОБА_5, зіткнення
сталося з вини ОСОБА_6, бо, ураховуючи
наслідки зіткнення та розташування
автомобілів після аварії, припускає, що
той рухався на великій швидкості, а
через перешкоду, якою для нього був
інший автомобіль, що рухався попереду
та змінив рух, об'їхавши його
автомобіль, ОСОБА_6 не зміг правильно
зреагувати.

ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7
заперечували проти доводів апеляції,
але водночас перший наполягав на тому,
що зіткнення сталося через порушення
ОСОБА_5 правил дорожнього руху,
припустивши, що останній перед
світлофором пригальмував, маючи намір
здійснити поворот наліво у
забороненому для цього місті, бо
автомобіль, що рухався попереду різко
почав об'їжджати автомобіль, виїзжаючи
на середню смугу руху, а він не міг
запобігти зіткнення, оскільки через
великі габарити цього автомобіля не
бачив рух автомобіля під керуванням
ОСОБА_5, притому, що, будучи обізнаним у
неможливості здійснення маневру
розвороту та повороту наліво перед
світлофором, свою швидкість руху - 60 км
на годину - не змінював.

Вислухавши зазначені пояснення
учасників розгляду, перевіривши
матеріали справи та зіставивши їх з
доводами, наведеними в апеляції,
вважаю, що вона підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Твердження в апеляції про порушення
суддею вимог ст. 245 КУпАП щодо
всебічного, повного і об'єктивного
з'ясування обставин цієї справи не є
безпідставними.

Як вбачається зі змісту постанови, в
обґрунтування висновку про
доведеність в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_6
складу правопорушення, передбаченого
ст.124 КУпАП, суддя формально послалася
на пояснення останніх, які начебто у
судовому засіданні визнали свою вину,
та інші письмові матеріали, що
містяться у справі, не навівши їх зміст.

Проте, такий висновок судді щодо
визнання водіями обставин дорожньої
аварії, як вони зазначені у протоколах
про адміністративні правопорушення, що
складені відносно останніх і
розглядалися в одному провадженні,
викликає сумнів, бо як убачається з
матеріалів цієї справи, кожен з них
дотримувався своєї позиції про причини
дорожньої аварії, яку вони підтримали й
в судовому засіданні апеляційної
інстанції.

Отже, в порушення вимог ст.283 КУпАП у
постанові не наведені докази на
підтвердження висновку про порушення
водіями правил дорожнього руху, що
зазначені у вказаних протоколах,
складених органом дізнання, та їм
взагалі не дана оцінка, у тому числі й
висновку судової автотехнічної
експертизи.

Водночас, як встановлено під час
дослідження цього висновку у судовому
засіданні апеляційної інстанції,
експертом досліджувалися обставини
дорожньої обстановки за поясненнями
водіїв, у тому числі й водія ОСОБА_5, за
якими він докладно пояснював про свій
напрямок руху та обставини зіткнення,
проте які взагалі відсутні в
матеріалах справи, направлених до суду.

За змістом постанови судді, в якій
навіть не зазначені умови настання
адміністративної відповідальності за
ст.124 КУпАП, не зрозуміло, які пояснення
про обставини дорожньої аварії ОСОБА_5
давав протягом судового засідання.

Більш того, формально посилаючись на
висновки судової автотехнічної
експертизи як на доказ вини водіїв у
порушенні ними правил дорожнього руху
за обставин, зазначених у протоколах
про адміністративні правопорушення,
суддя не зіставив та не проаналізував
дані, що містяться у висновках експерта
та інших документах, приєднаних до
справи, і не звернув увагу на те, що вони
є суперечливими та свідчать про
неповноту й необ'єктивність з'ясування
обставин події дорожньо-транспортної
пригоди.

Так, визнавши, що дорожня аварія
сталася з вини ОСОБА_5, оскільки він не
виконав вимоги п.п.10.1, 10.3 ПДР, які
стосуються правил поведінки водія
перед початком руху та зміні його
напрямку, в порушення вимог ст.256 КУпАП
особою, що складала протокол про
адміністративне правопорушення, не
зазначено, у чому конкретно виразилися
такі його дії.

Між тим, за висновком експерта, у
випадку, якщо ОСОБА_5 мав намір змінити
напрямок руху, то причиною зіткнення
вказаних автомобілів з технічної точки
зору є невідповідності його дій
вимогам, що зазначені в п.10.1 ПДР, тобто
перед зміною руху водій повинен
переконатися у безпеці руху, а згідно
до вимог п.10.3 - у разі перестроювання
надати дорогу транспортним засобам, що
рухаються в попутному напрямку по тій
смузі, на яку він має намір
перестроїтися.

Проте, за яких обставин ОСОБА_5 допустив
такі порушення у протоколі не
зазначено.

Водночас, в такій ситуації в діях
ОСОБА_6 з технічної точки експертом не
вбачається невідповідностей вимогам
пунктів 12.3, що передбачають виконання
водієм обов'язку у разі виникнення
небезпеки для руху або перешкод, яку
він об'єктивно спроможний був виявити,
негайно вжити заходів для зменшення
швидкості, аж до зупинки автомобіля або
безпечного об'їзду перешкоди; та п.13.1 -
вимог щодо дотримання, зокрема
безпечного інтервалу.

Порушення ОСОБА_6 вимог п.12.3 ПДР, за
висновком експертом могло мати місце у
тому випадку, коли зіткнення сталося за
обставин, зазначених водієм ОСОБА_5,
тобто під час його вимушеної зупинки.

Разом з тим, ці обставини також ні в
одному з протоколів не зазначені, більш
того, за висновком інспектора, що його
складав, ОСОБА_6 не вибрав безпечну
швидкість руху, хоча й доказів на
підтвердження цих обставин до справи
не надав.

Отже, слід погодитися з поясненнями у
судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_5 та ОСОБА_6, їх
захисників про те, що обставини події
з'ясовані неповно, експерту для
проведення повної та об'єктивної
експертизи надані недостатні вихідні
дані, а зміст протоколів про
адміністративні правопорушення
містить суперечливі дані про обставини
дорожньо-транспортної події.

Крім того, суддя не звернула увагу на
те, що копії пояснень осіб, причетних до
події, - ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, та інші
документи - схема місця події, рапорт
інспектора ДАІ, протокол огляду місця
дорожньо-транспортної події зроблені
неякісно, бо прочитати текст майже
неможливо, а тому перевірити належним
чином матеріали справи, встановити
суть адміністративного правопорушення
неймовірно.

За таких обставин суддя відповідно до
вимог ст.278 КУпАП зобов'язаний був
вирішити питання, чи правильно
складено протокол та інші матеріали
справи про адміністративне
правопорушення, та за результатам
реагувати.

У судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_5, ОСОБА_6 та їх
захисники зауважували, що слідчим у
кримінальному провадженні, яке закрито
відповідною постановою, зібрані інші
документи про подію, що мають суттєве
значення для встановлення істини,
проте які органом дізнання не долучені
до матеріалів адміністративної справи.

Наведені порушення позбавляли суд
можливості прийняти законне й
обґрунтоване рішення.

За таких обставин постанова судді не
може бути визнана законною, а тому
підлягає скасуванню у повному обсязі.

Через допущені зазначені порушення
апеляційній суд також позбавлений
можливості прийняти нову постанову у
справі, тому з цих причин справа
підлягає поверненню органу дізнання
для усунення вказаних недоліків та
проведення додаткової перевірки, під
час якої належить повно, всебічно та
об'єктивно встановити обставини
дорожньо-транспортної пригоди, причини
її виникнення та прийняти рішення у
відповідності до вимог закону

Керуючись ст. 294 КУпАП,-,

Постановила:

Апеляційну скаргу захисника адвоката
ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову судді Подільського
районного суду м. Києва від 24 січня 2014
року про закриття провадження у
адміністративній справі га підставі п.7
ст.247 КУпАП стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6
скасувати, а справу повернути
начальнику Подільського РУ ГУ МВС
України в м. Києві для проведення
додаткової перевірки.

Постанова апеляційного суду є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Н.О. Бєлан