Справа№464/1465/14-п
пр.№ 3/464/320/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2014 року
м.Львів

Суддя Сихівського районного суду
м.Львова Тімченко О.В., розглянувши
справу про адміністративне
правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1),
прож. АДРЕСА_1, головний бухгалтер ТзОВ
«Олмар»,-

за ч.1 ст.41 КУАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, будучи посадовою особою та
працюючи на посаді головного
бухгалтера зОВ «Олмар», що по
вул.Зелена, 204 в м.Львові, 3 лютого 2014 р.
допустила порушення законодавства про
працю, а саме: порушення вимог ч.4 ст.115
КЗпП України - нарахування та,
відповідно, виплата заробітної плати
працівникам товариства за весь час
щорічної відпустки не провадиться за
три дні до початку відпустки; порушення
вимог ч.1 ст.116 КЗпП України - при
звільнені працівника нарахування та,
відповідно, виплата всіх сум, що
належать йому від товариства, не
провадиться в день звільненні;
порушення вимог ч.1 ст.117 КЗпП України -
при виплаті звільненим працівникам
розрахункових коштів з порушенням
строків, зазначених у ч.1 ст.116 КЗпП
України, їм не нараховано та,
відповідно, не виплачено середній
заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку

У суді ОСОБА_1 свою вину не визнала та
пояснила, що виплата сум, зазначених у
протоколі, не входить у її посадові
обов'язки, однак ствердила, що дійсно
не проводила вчасного нарахування
згаданих сум.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41
КУАП, стверджується зібраними по
справі доказами у відповідності до
ст.251 КУАП: протоколом про
адміністративне правопорушення
№13-01-015/0065 від 03.02.2014 р.; актом
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Львівській області
перевірки додержання суб'єктами
господарювання законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування №6 від
03.02.2014 р.

Щодо доводів ОСОБА_1, то ненарахування
сум, зазначених у протоколі про
адміністративне правопорушення, та
які, як сама ствердила, вчасно не
нараховувала, є наслідком їх невиплати
в строки, визначені КЗпП України.
Відтак невизнання нею своєї вини є
голослівним, спростовується
вищенаведеним, а відтак не приймається
до уваги.

При накладенні стягнення суддя
враховує вимоги ст.33 КУАП, а саме
характер та обставини вчиненого, особу
порушниці, її майновий стан та ступінь
вини. З огляду на наведене, вважаю, що
на ОСОБА_1 слід накласти
адміністративне стягнення в межах
санкції статті, за якою кваліфіковано
правопорушення, у виді штрафу.

Оскільки на ОСОБА_1 накладено
адміністративне стягнення, то
відповідно до ст.40-1 КУАП з неї на
користь держави слід стягнути 36,54 грн.
судового збору.

Керуючись ст.ст.40-1, 221, 283, 284 КУАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41
КУАП, та накласти адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 510
(п'ятсот десять) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
36,54 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою,
яку притягнуто до адміністративної
відповідальності, її законним
представником, захисником, потерпілим,
його представником або прокурором
протягом 10 днів з дня винесення до
апеляційного суду Львівської області
через місцевий суд. Постанова набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне
правопорушення пред'являється до
виконання протягом трьох місяців з
наступного дня після набрання нею
законної сили.

Суддя

О.В.Тімченко