Справа № 359/675/14-п Головуючий у І
інстанції Криворучко І.В.Провадження №
33/780/279/14 Доповідач у 2 інстанції
ЧеркасовКатегорія 192
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2014 року
м. Київ

Суддя судової палати з кримінальних
справ Апеляційного суду Київської
області Черкасов В.М., розглянув у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 31.01.2014 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку Росії,
Тульської області, працюючу директором
ТОВ «Візит - Аеро», що мешкає в АДРЕСА_1,
-

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 170 (ста сімдесяти)
гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови, 21.01.2014 року при
проведенні документальної перевірки
ТОВ «Візит Аеро» за адресою Київська
область, Аеропорт «Бориспіль» було
встановлено порушення, яке вчинено
директором ОСОБА_3, а саме порушення
ведення податкового обліку, що
призвело до заниження податкового
зобов'язання з орендної плати за землю
державної або комунальної власності на
загальну суму 459410, 00 грн. за звітні
податкові роки з 2008 по 2013, чим порушено
ст.285, 286, п.849 та п.286 ст.286 Податкового
Кодексу України, за що передбачена
відповідальність за ч.1 ст.163 - 1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, представник
правопорушниці за довіреністю ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати, а
провадження у справі закрити у зв'язку
з відсутністю події та складу
адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_2 просить визнати
поважними причини пропуску строку,
встановленого законом на подачу
апеляційної скарги, поновити строк на
оскарження постанови та прийняти
апеляційну скаргу до розгляду.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
постанова суду прийнята за неповного
з'ясування обставин справи та
винесеною з порушенням норм
матеріального та процесуального
права.

Так, суддею не було взято до уваги той
факт, що акт перевірки та винесені на
його основі податкові
повідомлення-рішення є
непідтвердженими, оскільки при
складені протоколу Малхасян Л.О. дійшла
передчасного висновку про вчинення
ОСОБА_3 правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.289
КУпАП, апеляційний суд приходить до
висновку, що строк оскарження
пропущений з поважних причин, а тому
його слід поновити.

Заслухавши доповідача, думку
представника правопорушниці за
довіреністю ОСОБА_2, який підтримав
апеляційну скаргу, просив її
задовольнити, вивчивши матеріали
справи та перевіривши доводи апеляції,
апеляційний суд приходить до наступних
висновків.

Відповідно до ст.251, 254, 256 КУпАП,
протокол про адміністративне
правопорушення, є важливим
процесуальним документом, доказом по
справі, в якому фіксується факт
адміністративного правопорушення і
який є підставою для провадження у
справі. Протокол повинен містити у собі
зокрема дані про час, місце вчинення і
суть адміністративного
правопорушення, нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення.

Зазначені вимоги закону під час
складення протоколу були дотримані не
в повному обсязі.

Так, працівниками ДПС під час складання
протоколу не було викладено
об'єктивної сторони правопорушення,
передбаченого ст.163-1 КУпАП. Натомість,
було перераховано положення
Податкового кодексу України та Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», які нібито було порушено,
без розкриття в чому саме полягало їх
порушення. Правові норми, на які
посилаються податкові органи, не
регламентують порядок ведення
податкового обліку, а роз'яснюють
правовідносини, що виникають при
виникненні податкових зобов'язань та
формуванні податкового кредиту.

За таких умов, протокол про
адміністративне правопорушення
складений щодо ОСОБА_3 неможливо
визнавати таким процесуальним
документом, який засвідчує факт
вчиненого адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163
КУпАП.

Відповідно до п. 56.22 ст. 56 Податкового
кодексу України, якщо платник
податків оскаржує рішення податкового
органу в адміністративному порядку до
контролюючих органів та/або до суду,
обвинувачення особи в ухиленні від
сплати податків не може ґрунтуватися
на такому рішенні контролюючого органу
до закінчення процедури
адміністративного оскарження або до
остаточного вирішення справи судом.

Оскільки представник правопорушниці
за довіреністю ОСОБА_2 надав докази про
те, що як на час розгляду справи судом
першої інстанції у передбаченому
законом порядку оскаржені податкові
повідомлення-рішення, на підставі яких
встановлено вину ОСОБА_3 у вчиненні
вказаних правопорушень, і процедуру
оскарження не закінчено, суд вважає, що
вони не можуть бути підставою для
встановлення вини у вчиненні
адміністративного правопорушення.

За таких обставин апеляційний суд
приходить до висновку про
недоведеність події адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
163-1 КУпАП у зв'язку із чим постанова
судді Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 31.01.2014 року
щодо ОСОБА_3 підлягає скасуванню, а
провадження у справі - закриттю із
підстав передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне
оскарження постанови Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 31.01.2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 31.01.2014 року відносно ОСОБА_3 -
скасувати, а провадження у справі
закрити у зв'язку із відсутністю в її
діях складу адміністративного
правопорушення.

Постанова є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області
В.М. Черкасов