Єдиний унікальний номер 3/257/3357/13
Номер провадження 33/775/57/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2014 року суддя судової
палати в кримінальних справах
апеляційного суду Донецької області
Мішин М.І.

при секретарі
Косоногові С.С.

за участю:

прокурора
Комарової Л.Ю.

представників митниці
Коваленко В.І.

Дегтярьова С.М.

правопорушника
ОСОБА_3

захисників
ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у залі судових засідань
апеляційного суду Донецької області, в
м. Донецьку справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
правопорушника ОСОБА_3 та його
захисника ОСОБА_4 на постанову судді
Київського районного суду м. Донецька
від 18 грудня 2013 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, уродженця с. Пишненки
Зінківського району Полтавської
області, не працюючого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, що
мешкає за адресою: АДРЕСА_2

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 484 МК України та
призначено адміністративне стягнення
у виді штрафу у розмірі 4837460 гривень на
користь держави, з конфіскацією на
користь держави товарів, що є
безпосереднім предметом порушення
митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції встановлено
наступне.

Вироком Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 21.10.2013 р. по справі
№259/8522/13-к громадянина України ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст.216 КК України.
Згідно вироку суду, ОСОБА_3, приблизно у
першій декаді липня 2012 року, більш
точна дата не встановлена, не маючи
статусу платника акцизного податку з
алкогольних напоїв, з метою зайняття
діяльністю, пов'язаною з незаконною
торгівлею підакцизними товарами з
незаконним використанням незаконно
отриманих марок акцизного податку, що
виготовлені не Державним
підприємством «Поліграфічним
комбінатом «Україна», придбав
алкогольні напої імпортного
виробництва у асортименті. Зазначені
алкогольні напої, у кількості 22384
пляшки гр. ОСОБА_3 зберігав у
орендованому на підставі усної
домовленості, складському приміщенні
за адресою: АДРЕСА_3, що належить ФОП
ОСОБА_6 На пляшках були відсутні марки
акцизного податку України виготовлені
Державним підприємством
«Поліграфічним комбінатом «Україна»
та маркування українською мовою, а
також відсутні товаросупровідні та
митні документи на вказані напої.

Згідно протоколу обшуку від 30.07.2013 на
складському приміщенні (АДРЕСА_3)
зберігались алкогольні напої у
кількості 22384 пляшки.

Також вироком суду встановлено, що гр.
ОСОБА_3 здійснював реалізацію
алкогольних напоїв імпортного
виробництва через магазин «Alko Store»,
розташований за адресою: м. Донецьк,
вул. Університетська, буд. 67. Враховуючи
відсутність марок акцизного податку
України, виготовлених Державним
підприємством «Поліграфічним
комбінатом «Україна» та маркування
українською мовою, а також
товаротранспортних та митних
документів на зазначені напої, вони не
могли бути оформлені органом доходів і
зборів для ввезення на митну територію
України та є такими, що ввезені на митну
територію України поза митним
контролем або з приховуванням від
митного контролю. Ввезення на митну
територію України, зберігання,
транспортування, прийняття на комісію
з метою продажу та продаж на митній
території України не маркованих в
установленому порядку алкогольних
напоїв забороняється, що передбачено
ст. 226 п. 226.11 Податкового кодексу
України.

Вироком Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 21.10.2013 р. по справі
№259/8522/13-к встановлено, що громадянин
ОСОБА_3 свою провину у інкримінованому
кримінальному правопорушенні, за ч. 1
ст. 216 КК України визнав у повному
обсязі. В судовому засіданні ОСОБА_3
повідомив, що у липні 2012 року він
придбав та зберігав алкогольні напої
іноземного виробництва.

Таким чином, громадянин ОСОБА_3
зберігав товар - алкогольні напої
іноземного виробництва, у кількості 22384
пляшки без марок акцизного податку
України, виготовлених Державним
підприємством «Поліграфічним
комбінатом «Україна», без будь якого
маркування на українській мові
товаросупровідних та митних
документів, тобто ввезений на митну
територію України поза митним
контролем або з приховуванням від
митного контролю, чим скоїв порушення
митних правил, передбаченого ст. 484
Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі правопорушник
ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 просять
скасувати постанову судді і
постановити нову постанову, якою
провадження по адміністративній
справі закрити у зв'язку з відсутністю
в діях ОСОБА_3 складу правопорушення,
передбаченого ст. 484 МК України.

Посилаються на те, що суд в порушення
вимог ст. 484 МК України наклав стягнення
у виді штрафу на користь держави та
одночасно застосував конфіскацію на
користь держави товарів, що є
безпосереднім предметом порушення
митних правил. Однак, згідно протоколу
про адміністративне правопорушення №
0664/70000001/13 від 06.11.2013 р. - 22384 пляшки
алкогольних напоїв іноземного
виробництва, що належать ОСОБА_3,
відповідно до ст. 511 МК України - не
вилучались. До цього ж у мотивувальній
частині постанови суд вказав, що 22384
пляшки алкогольних напоїв іноземного
виробництва, що належать ОСОБА_3, на
підставі постанови Донецького
окружного адміністративного суду від
11.12.2013 р. вилучені (конфісковані) у
дохід держави. Вказана постанова суду
від 11.12.2013 р. не набрала чинності.

Також вказують, що протокол про
порушення митних правил в порушення
вимог ст. 256 КУпАП не містить відомостей
про дату, час та сутності
адміністративного правопорушення.
Відомості митної служби України про те,
що товар, належний ОСОБА_3 партією у
кількості 22384 пляшки алкогольних
напоїв іноземного виробництва
державний кордон не перетинав, не є
доказами вини ОСОБА_3 за ст. 484 МК
України, оскільки алкогольні напої, що
мались у ОСОБА_3, не індивідуалізовані
та могли перетинати кордон України
іншими партіями, в іншої кількості
товару.

Посилаються на те, що в судовому
засіданні ОСОБА_3 пояснив, що йому не
було відомо, що цей товар міг незаконно
бути ввезеним на територію України. Це
твердження правопорушника не було
спростоване в суді матеріалами
адміністративної справи, що вказує на
відсутність у ОСОБА_3 прямого умислу на
скоєння правопорушення.

Незгодні захисник и правопорушник, що
суд послався в якості обґрунтування
об'єктивної сторони правопорушення на
вирок Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 21.10.2013 р., яким ОСОБА_3
засуджено за ст. 216 ч. 1 КК України. Однак,
за вироком суду ОСОБА_3 визнано винним у
незаконному використанні підробних
марок акцизного збору, що не є доказом
вини за ст. 484 МК України. Вважають, що в
діях ОСОБА_3 відсутній склад
правопорушення, передбачений ст. 484 МК
України.

Крім того, вважають, що суд першої
інстанції без проведення відповідних
експертних досліджень зробив висновок,
що майно ОСОБА_3 є алкогольною
продукцією іноземного виробництва, що
протирічить протоколу обшуку від 30.07.2013
р. по кримінальному провадженню №
00182 від 06.06.2013 р. Відсутність
відомостей про ідентифікацію рідини
пляшок етикеткам, що наклеєні на них,
викликає сумнів щодо їх вартості та
розміру штрафних санкцій.

Звертають увагу і на те, що суд першої
інстанції прийняв рішення про
конфіскацію майна ОСОБА_3, що є речовими
доказами по кримінальному провадженню
№ 0001260 від 31.10.2013 р. за ст. 199 ч. 2 КК
України.

Вказують, що відповідно до вироку
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 21.10.2013 р. алкогольні напої
повернені ОСОБА_3, вирок суду набрав
чинності та повинен бути виконаний.

В доповненнях до апеляційної скарги
захисник ОСОБА_4 просить суд приєднати
до матеріалів адміністративної справи
висновок експертного товарознавчого
дослідження, з якого вбачається, що в
протоколі про порушення митних правил
№ 0664/00000001/13 від 6 листопада 2013 року і в
постанові суду першої інстанції не
вірно вказано кількість пляшок
спиртних напоїв виявлених у ОСОБА_3,
внаслідок чого не правильно накладені
і штрафні санкції на ОСОБА_3.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 і на
доповнення до апеляційної скарги
заступник начальника - Східної митниці
Міндоходів начальник УБК та МП просить
постанову Київського районного суду м.
Донецька Донецької області від 18
грудня 2013 року залишити без змін, а
апеляційні скарги - без задоволення.

Заслухав пояснення правопорушника та
його захисників, які підтримали доводи
апеляційних скарг; представників
митниці, що заперечували проти
задоволення апеляційних скарг; думку
прокурора, що вважав постанову суду
змінити в порядку ст. 294 КУпАП і
задовольнити частково апеляційні
скарги, виключивши з резолютивної
частини постанови суду першої
інстанції від 18 грудня 2013 року вказівку
«З конфіскацією на користь держави
товарів, що є безпосередніми
предметами порушення митних правил»;
перевіривши матеріали
адміністративної справи і, врахувавши
доводи наведені в апеляційних скаргах
і в запереченнях на скарги, суд прийшов
до висновку, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню, а
постанова суду першої інстанції
зміненню, з таких підстав.

Судом першої інстанції, відповідно до
вимог Митного кодексу України і
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, були повно,
неупереджено й безпосередньо з'ясовані
всі обставини, встановлені під час
розгляду справи про адміністративне
правопорушення, перевірені докази,
отримані на підставі змагальності
сторін та свободи у доведені їх
переконливості, досліджені та
проаналізовані.

Як вбачається з матеріалів
адміністративної справи, суддя
місцевого суду правильно дійшов
висновку про наявність в діях ОСОБА_3
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 484 МК
України, а саме, що ОСОБА_3 зберігав
товар - алкогольні напої іноземного
виробництва, у кількості 22384 пляшки без
марок акцизного податку України,
виготовлених Державним підприємством
«Поліграфічним комбінатом «Україна»,
без будь-якого маркування на
українській мові, товаросупровідних та
митних документів, тобто товар був
ввезений на митну територію України
поза митним контролем або з
приховуванням від митного контролю.

Висновки суду ґрунтуються на доказах,
детально викладених у постанові суду
від 18 грудня 2013 року, яка згідно зі ст. 283
КУпАП та ст. ст. 527 і 528 МК України є
обґрунтованою і вмотивованою, тому
доводи апеляційної скарги про
невідповідність вказаним вимогам
закону постанови суду першої
інстанції, не заслуговують на увагу.

Необхідно відмітити, що і протокол про
порушення митних правил від 6 листопада
2013 року складений згідно положень ст. 494
Митного кодексу України, у зв'язку з
чим, посилання в апеляційній скарзі на
невідповідність протоколу положенням
цього закону, є неспроможними, оскільки
протокол про порушення митних правил
містить в собі усі дані передбачені
законом.

Суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що незважаючи на не визнання
правопорушником ОСОБА_3 своєї вини в
судовому засіданні першої інстанції в
скоєні адміністративного
правопорушення, його вина повністю
підтверджується сукупністю зібраних
по адміністративній справі доказів,
які, як вказано раніше в даній
постанові, були повно, неупереджено й
безпосередньо з'ясовані і перевірені
під час судового розгляду справи на
підставі змагальності сторін та
свободи у доведені їх переконливості.

Зібрані докази є відносними,
достатніми, достовірними й
припустимими доказами винуватості
ОСОБА_3 й свідчать, що адміністративне
правопорушення було скоєно ОСОБА_3.

На підставі досліджених та
проаналізованих доказів, судом
зроблений правильний висновок про
винність ОСОБА_3 саме в скоєні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 484 МК України.

Як вказано в постанові апеляційного
суду, правопорушник ОСОБА_3 не визнав
свою вину в скоєні адміністративного
правопорушення.

Невизнання провини й зайняту позицію
ОСОБА_3 при судовому розгляді
адміністративної справи, суд першої
інстанції, з чим погоджується суд
апеляційної інстанції, правильно не
взяв до уваги, оскільки його вина
повністю спростовується сукупністю
доказів, зібраних по адміністративній
справі і безпосередньо досліджених у
судовому засіданні, які докладно
наведені у постанові.

З аналізу доказів видно, що
адміністративне правопорушення скоїв
саме ОСОБА_3.

Так, Відповідно до абзацу 3 ч. 4 ст.11
Закону України від 19.12.1995 р. №481/95 ВР
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», алкогольні напої
та тютюнові вироби, які виробляються в
Україні, а також такі, що імпортуються в
Україну, позначаються марками
акцизного податку в порядку,
визначеному законодавством.

Відповідно до абз.4 п.17 Положення про
виготовлення, зберігання, продаж марок
акцизного податку та маркування
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів, яке затверджено постановою
КМУ від 27.12.10 р. №1251, у разі порушення
порядку маркування ввезених
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
та/або сплати податку не в повному
обсязі товар не допускається до
митного оформлення і ввезення його на
митну територію України забороняється.

Пунктом 19 Положення №1251, встановлено,
що наявність наклеєної в установленому
порядку марки акцизного податку
встановленого зразка на пляшці
(упаковці) алкогольного напою та пачці
(упаковці) тютюнового виробу є однією з
умов для ввезення на митну територію
України і продажу таких товарів
споживачам, а також підтвердженням
сплати акцизного податку та
легальності ввезення товарів.

У разі виявлення фактів ввезення на
митну територію України, зберігання,
транспортування та продажу на митній
території України алкогольних напоїв і
тютюнових виробів без марок акцизного
податку встановленого зразка
контролюючі органи вилучають такі
товари з вільного обігу та подають
відповідні матеріали до суду для
винесення постанови про їх вилучення в
дохід держави (конфіскацію).

Згідно з ч. 2 ст.4 Закону України від 17.07.97
р. №468/97 ВР «Про державне регулювання
імпорту сільськогосподарської
продукції» продукти, призначені для
продажу населенню, що підпадають під
визначення другої двадцять першої груп
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності (УКТ
ЗЕД), можуть бути випущені з під митного
контролю на територію України з країн,
вільних від карантину, за умови
наявності на тарі (коробах, упаковках,
розфасовках), відомостей про назву
продукту, масу (об'єм), склад, харчових
добавок» (консервантів), барвників
тощо, вмісту хімічних речовин або
сполук, а також сертифіката походження
таких продуктів. Окремо наводяться
відомості про енергомісткість, дату
граничного строку використання,
побічні ефекти споживання або про їх
відсутність, назву харчових добавок
(консервантів) за їх наявності, місце
виготовлення, найменування й адресу
виробника таких продуктів та посилання
на власника торгової марки за його
наявності, а по віднесених до
підакцизних товарів відомості
зазначаються згідно із законом
України. Зазначені відомості повинні
бути виконані українською мовою за
винятком торгової марки, логотипу
компанії чи її назви або власної назви
продукту, що можуть виконуватися
іноземними мовами.

Відповідно до ч. 3 ст.4 Закону України №
468/97 ВР продукти, які реалізуються
населенню із порушенням вимог,
встановлених цією статтею, вважаються
такими, що були ввезені в Україну із
порушенням митних правил.

Таким чином, суд першої інстанції з
урахуванням фактичних обставин вірно
дійшов висновку, що відсутність марок
акцизного податку України,
виготовлених Державним підприємством
«Поліграфічним комбінатом «Україна»
та маркування українською мовою, а
також відсутність товаротранспортних
та митних документів на алкогольні
напої імпортного виробництва у
асортименті у кількості 22384 пляшки
свідчать, що вони не могли бути
оформлені органом доходів і зборів для
ввезення на митну територію України та
є такими, що ввезені на митну територію
України поза митним контролем або
приховуванням від митного контролю.

Крім того, винність ОСОБА_3
підтверджується дослідженими судом
першої інстанції та викладеними у
постанові суду доказами та висновками
експертиз:

- протоколом про порушення митних
правил № 0664/700000001/13 від 06 листопада 2013
року складеного відносно ОСОБА_3, де
вказано детально назва товару, об'єм,
виробник та його кількість, а саме 22384
пляшки, що є безпосередніми предметами
порушення митних правил, які
правопорушник зберігав у складському
приміщенні, при цьому зауважень
правопорушника з приводу складання
протоколу не було (а.с.7-20);

- протоколом обшуку від 30.07.2013 року,
складений відповідно до норм КПК
України, згідно якого судом першої
інстанції встановлено, що на
складському приміщенні за адресою: м.
Донецьк, вул. Югославська, 30 а,
зберігались алкогольні напої
імпортного виробництва у асортименті і
у кількості 22384 пляшки, де детально
викладено, назва товару і їх кількість,
(а.с.21-55);

- протоколом допиту підозрюваного
ОСОБА_3, згідно якого, після роз'яснення
йому ст. 63 Конституції України,
правопорушник детально виклав
фактичні обставини придбання ним у
липні 2012 року та зберігання
алкогольних напоїв іноземного
виробництва, а саме, що він зберігав
товар - алкогольні напої іноземного
виробництва, без марок акцизного
податку України, виготовлених
Державним підприємством
«Поліграфічним комбінатом «Україна»,
без будь-якого маркування на
українській мові, товаросупровідних та
митних документів (а.с.62-65);

- вироком Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 21.10.2013
року згідно якого ОСОБА_3 визнаний
винним за ст. 216 ч. 1 КК України та
засуджений до штрафу в розмірі 8500 гри.,
який набрав чинності;

- висновком №118 від 21 листопада 2013
року, згідно якого вартість
безпосередніх предметів порушення
митних правил становить 4837460,00 грн.,
(а.с.78-86);

- висновком криміналістичної
експертизи № 565 від 01 серпня 2013 року,
згідно якого встановлено, що марки
акцизного збору України на алкогольні
вироби імпортного виробництва, які
були вилучені 31 липня 2013 року під час
проведення обшуку за адресою: м.
Донецьк, вул. Югославська, буд. 30а, не
відповідають аналогічним зразкам
марок акцизного збору України, дійсним
на території України і виготовлені не
підприємством, що здійснює випуск
марок акцизного збору в Україні.
Зображення на даних марках акцизного
збору України (крім номерів) нанесені з
використанням форм плоского офсетного
друку, зображення номерів нанесеного з
використанням форм високого друку.
Спеціальні захисні елементи на марках
імітовано (а.с. 113-130).

Суд першої інстанції вірно прийшов до
переконання, з чим згоден і апеляційний
суд, що не довіряти висновкам експертиз
не має ніяких підстав, враховуючи їх
відповідність вимогам закону, статусу
експертної установи та кваліфікацію
експертів.

Митним органом були представлені
відповіді з кожної митниці Міндоходів
України, розташованих на території
України з яких вбачається, що відсутні
факти ввезення на митну територію
України та митного оформлювання в
період з 1 січня 2012 року по теперішній
час алкогольних напоїв іноземного
виробництва у кількості 311 найменувань
- 22384 пляшок.

В апеляційній скарзі вказується, що
майно в кількості 22384 пляшок не
ідентифіковано як алкогольна
продукція. Таке твердження скарги
суперечить матеріалам
адміністративної справи, так як
алкогольна продукція в кількості 22384
пляшок знаходиться в заводській
упаковці (пляшках) заводу-виробника
вказаної продукції і порушень її
упаковки не виявлено, що у суду не
викликає сумнівів в тому, що рідина, яка
міститься у вказаних пляшках,
відповідає саме написам на етикетці.

В доповненнях до апеляційної скарги
захисник ОСОБА_4 вказує, посилаючись на
висновок експертного товарознавчого
дослідження, що в протоколі про
порушення митних правил № 0664/00000001/13 від
6 листопада 2013 року і в постанові суду
першої інстанції від 18 грудня 2013 року
не вірно вказано кількість пляшок
спиртних напоїв виявлених у ОСОБА_3,
внаслідок чого не правильно накладені
і штрафні санкції на ОСОБА_3.

З вказаними доводами апеляційний суд
не погоджується, оскільки саме така
кількість пляшок спиртних напоїв - 22384
були предметом порушення митних правил
і є такими, що ввезені на митну
територію України поза митним
контролем або приховуванням від
митного контролю, що встановлено -
вироком Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 21.10.2013 р. по справі
№259/8522/13-к, яким громадянина України
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст.216 КК України,
протоколом про порушення митних правил
№ 0664/00000001/13 від 6 листопада 2013 року і
постановою суду першої інстанції від 18
грудня 2013 року.

Висновком №118 від 21 листопада 2013
року спеціалізованої лабораторії з
питань експертизи та досліджень
Міндоходів встановлено, що вартість
безпосередніх предметів порушення
митних правил становить 4837460,00 грн.
(а.с.78-86). У зв'язку з цим, при накладені
штрафних санкцій відносно ОСОБА_3, суд
вірно використовував висновки
спеціалізованої лабораторії з питань
експертизи та досліджень Міндоходів
щодо вартості безпосередніх предметів
порушення митних правил.

В апеляційній скарзі звертається
увага, що у мотивувальній частині
постанови суд першої інстанції вказав,
що 22384 пляшки алкогольних напоїв
іноземного виробництва, що належать
ОСОБА_3, на підставі постанови
Донецького окружного
адміністративного суду від 11.12.2013 р.
вилучені (конфісковані) у дохід держави
і вказана постанова суду від 11.12.2013 р. не
набрала чинності.

Апеляційний суд Донецької області
вважає, що вказані доводи апеляційної
скарги не спроможні, оскільки рішення
Донецького окружного
адміністративного суду прийнято за
позовом прокурора Донецької області і
розглянуто згідно положень Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Також в апеляційній скарзі
посилаються, що суд незаконно послався,
в якості обґрунтування об'єктивної
сторони правопорушення, на вирок
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 21.10.2013 р., яким ОСОБА_3
засуджено за ст. 216 ч. 1 КК України. На
думку правопорушника і захисника за
вироком суду ОСОБА_3 визнано винним у
незаконному використанні підробних
марок акцизного збору, що не є доказом
вини за ст. 484 МК України, у зв'язку з чим,
вважають, що в діях ОСОБА_3 відсутній
склад правопорушення, передбачений ст.
484 МК України.

Ці доводи апеляційної скарги є
безпідставними, тому що, навпаки, такі
посилання у постанові суду є
відносними, достовірними й
припустимими доказами винуватості
ОСОБА_3 й свідчать, що адміністративне
правопорушення було скоєно ОСОБА_3.

Звернуто в апеляційних скаргах увагу,
що відповідно до вироку Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 21.10.2013 р.
алкогольні напої повернені ОСОБА_3,
вирок суду набрав чинності та повинен
бути виконаний.

Апеляційний суд при розгляді
адміністративної справи ні яким чином
не має права втручатися у вирок суду по
кримінальній справі, тому зауваження в
апеляційних скаргах не заслуговує на
увагу.

Оскільки, відповідно до ст. 484 МК
України диспозиція статті передбачає -
зберігання, перевезення чи придбання
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, ввезених на
митну територію України поза митним
контролем або з приховуванням від
митного контролю, в діях ОСОБА_3 є склад
даного адміністративного
правопорушення.

Доводи правопорушника ОСОБА_3 та його
захисника, що суд першої інстанції в
порушення вимог ст. 484 МК України наклав
стягнення у виді штрафу на користь
держави та одночасно застосував
конфіскацію на користь держави
товарів, що є безпосереднім предметом
порушення митних правил, підлягають
задоволенню.

Санкція ст. 484 МК України за скоєння
адміністративного правопорушення,
передбаченого цією статтею, тягне за
собою накладення штрафу в розмірі 100
відсотків вартості цих товарів,
транспортних засобів або їх
конфіскацію.

Як вбачається з резолютивної частини
постанови суду від 18 грудня 2013 року
ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 484 МК України та
призначено адміністративне стягнення
у виді штрафу у розмірі 4837460 гривень на
користь держави, з конфіскацією на
користь держави товарів, що є
безпосереднім предметом порушення
митних правил, не зважаючи на те, що в
мотивувальній частині постанови суд
прийшов до висновку, що до ОСОБА_3
необхідно застосувати лише стягнення у
виді штрафу в розмірі 100 відсотків
вартості товару алкогольних напоїв
імпортного виробництва у асортименті,
у кількості 22384 пляшки.

Приймаючи таке рішення, суд допустив
порушення закону, а тому підлягає
виключенню з резолютивної частини
постанови суду від 18 грудня 2013 року
вказівка суду - «З конфіскацією на
користь держави товарів, що є
безпосереднім предметом порушення
митних правил».

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 23, 33, 294 КУпАП і ст. 530 МК України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги правопорушника
ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4
задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м.
Донецька від 18 грудня 2013 року, якою
ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 484 МК України та
піддано адміністративному стягненню у
виді штрафу в розмірі 4837460 гривень на
користь держави, з конфіскацією на
користь держави товарів, що є
безпосереднім предметом порушення
митних правил, змінити.

Виключити з резолютивної частини
постанови суду від 18 грудня 2013 року
вказівку суду - «З конфіскацією на
користь держави товарів, що є
безпосереднім предметом порушення
митних правил».

В решті постанову суду від 18 грудня 2013
року відносно ОСОБА_3 залишити - без
зміни.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя

М.І.Мішин