Справа № 359/2010/14-п Головуючий у І
інстанції Вознюк С. М.Провадження №
33/780/331/14 Доповідач у 2 інстанції
ГабрієльКатегорія 429
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2014 року
м. Київ

Апеляційний суд Київської області в
складі судді судової палати з розгляду
кримінальних справ Габрієля В.О., з
участю прокурора Гончарової О.О.,
представника Київської митниці
Міністерства доходів і зборів України
Павленка С.А., особи, яка притягується
до адміністративної відповідальності
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
апеляційною скаргою заступника
прокурора Київської області
Домбровського С. на постанову судді
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 21 березня 2013 року
-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 21 березня 2014 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Миколаїв, Україна, який проживає:
АДРЕСА_1, професора кафедри
травматології Одеського національного
медичного університету,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

визнано винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст. 471 МК
України та звільнено від
адміністративної відповідальності,
передбаченої ст.471 МК України, на
підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним
зауваженням. Вилучену згідно протоколу
про порушення митних правил №
0066/125120104/14 року від 15.02.2014 року валюту в
розмірі 7070 євро - повернуто ОСОБА_3.

ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності
за те, що 15.02.2014 року о 16 год. 20 хв. під час
проходження митного контролю в зоні
митного контролю залу «Приліт»
терміналу «D» ДП МА «Бориспіль»,
громадянин України ОСОБА_3, який
прилетів до України з Німеччини, м.
Мюнхен, літаком авіакомпанії
«Люфтганза», рейсом № 2544, своїми діями
обрав канал, позначений символами
зеленого кольору - «зелений коридор»,
тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК
України заявив про те, що переміщувані
ним через митний кордон України товари
не підлягають письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами, не
підпадають під встановлені
законодавством заборони та обмеження
щодо вивезення з митної території
України та своїми діями засвідчив
факти, що мають юридичне значення.
Після перетину пасажиром «білої
лінії», яка позначає закінчення зони
спрощеного митного контролю «зелений
коридор» пасажиру було задано питання
щодо наявності у нього готівки, на що
він відповів, що має при собі приблизно
10 000 євро. Після цього пасажира було
запрошено до службового приміщення
залу «Приліт» терміналу «D» ДПМА
«Бориспіль», де ним була видана готівка
в розмірі 17 070 євро, що знаходилась в
кишені піджака, одягненого на ньому.
Зазначена готівка переміщувалась без
ознак приховування. Зі слів
громадянина України ОСОБА_3 зазначена
готівка належить йому особисто.
Пасажир обрав проходження митного
контролю через зону спрощеного митного
контролю «зелений коридор», де
передбачено наявність у громадян
готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро
(чи еквівалент цієї суми в іншій
валюті). З виявленої суми пасажиру було
пропущено 10 000 євро.

На момент проходження митного контролю
належним чином оформленої митної
декларації та дозвільних документів
пасажир не надав, до моменту перетину
ним «білої лінії» до інспекторів
митниці з приводу декларування готівки
не звертався. Своїми діями громадянин
України ОСОБА_3 під час проходження
митного контролю в залі «Приліт»
терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив
встановлений ст. 366 МК України порядок
проходження митного контролю в зонах
(коридорах) спрощеного митного
контролю.

У апеляційній скарзі заступник
прокурора Київської області
Домбровський С. просить постанову суду
першої інстанції скасувати, прийняти
нову постанову щодо ОСОБА_3, якою
визнати його винним за ст. 471 МК України
та застосувати стягнення у вигляді
штрафу 1700 гривень з конфіскацією
вилученої валюти в сумі 7070 євро. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що постанова
суду першої інстанції є незаконною та
підлягає скасуванню. Згідно з вимогами
ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП посадова особа при
розгляді справи забезпечує всебічне,
повне та об'єктивне дослідження всіх
обставин справи. Зазначені вимоги
суддею при розгляді справи у повній
мірі не дотримані. Суддею не враховано
норми ст. 68 Конституції України, якою
визначено, що кожен зобов'язаний
неухильно додержуватися Конституції
України та законів України.
Громадянином України ОСОБА_3 допущено
грубе порушення процедури переміщення
валютних цінностей через митний кордон
України. Обставини вчинення
правопорушення свідчать про умисне
невиконання ОСОБА_3 встановлених
митних правил, що повинно
враховуватися судом при розгляді
справи та виборі конкретного виду
адміністративного стягнення. При
винесенні постанови про закриття
справи суд врахував розмір вилучених
коштів, однак, чинним законодавством
України не визначено розмір обмежених
при переміщенні через митний кордон
України коштів, який може оцінюватися
як малозначний. Вказані у постанові
суду обставини, що стали підставою для
застосування норм ст. 22 КУпАП, є
неправомірними та не можуть бути
підставою для закриття провадження по
справі відносно ОСОБА_3

В своїх запереченнях на апеляційну
скаргу заступника прокурора Київської
області Домбровського С., Сердюк В.В.
зазначив, що вилучені кошти є
заробітною платою як його особисто, так
і виробників дитячих колясок. Згідно з
існуючим договором про співпрацю фірма
«Zimmer» мусить компенсувати всі витрати
з патентного бюро, а він, разом з
українськими інженерами та техніками
мусить виробити робочі зразки коляски
для їх клінічних іспитів. Просив
врахувати вказані обставини та
залишити постанову суду першої
інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора та представника митниці про
незаконність постанови суду, думку
ОСОБА_3, який вважав апеляційну скаргу
прокурора необґрунтованою, вивчивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Висновок суду першої інстанції, щодо
доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні
правопорушення за обставин, викладених
у постанові судді, відповідають
фактичним обставинам справи,
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами і є обґрунтованими. Суд
надав належну оцінку доказам у справі
та правильно кваліфікував дії ОСОБА_3
за ст. 471 МК України.

У відповідності до ст. 23 КУпАП,
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП при накладенні
стягнення враховується характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при
малозначності вчиненого
адміністративного правопорушення
орган (посадова особа), уповноважений
вирішувати справу, може звільнити
порушника від адміністративної
відповідальності і обмежитись усним
зауваженням.

Можливість звільнення правопорушника
від адміністративної відповідальності
при малозначності правопорушника, з
урахуванням всіх обставин скоєння
адміністративного правопорушення, є
правом суду.

Зазначені вимоги закону суддею, при
розгляді справи про притягнення ОСОБА_3
до відповідальності за ст. 471 МК України
та звільненні його від
адміністративної відповідальності,
передбаченої ст. 471 МК України, на
підставі ст. 22 КУпАП, дотримані в
повній мірі.

Судом першої інстанції дана належна та
обґрунтована оцінка характеру
вчиненого правопорушення та особі
правопорушника. Зокрема, суд правильно
дійшов висновку, щодо наявності
пом'якшуючих відповідальність
обставин, а саме щирого розкаяння
винного та характеру правопорушення.
Вилучена валюта ввозилась на митну
територію України з метою оплати праці
співробітників медичного університету
за винахід запатентований в Німеччині
(пов'язаний з проектуванням та
виготовленням спеціального дитячого
сидіння для коляски для дітей з певними
вадами та порушеннями), оскільки ОСОБА_3
працює професором на кафедрі
травматології Одеського національного
медичного університету. На момент
вчинення правопорушення ОСОБА_3
виповнилось повних 71 рік, що свідчить
про його похилий вік. Також він
являється учасником бойових дій, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_2
від 20.03.2001 року та має звання доктора
медичних наук. Отримана валюта, в тому
числі і вилучена, отримана за
розроблений за його участю винахід та
передана йому Німецькою організацією в
якості гонорару та компенсації витрат
за переїзд.

Судом першої та апеляційної інстанції
не встановлено обставин, які б
обтяжували відповідальність ОСОБА_3 за
скоєне правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
необхідність звільнення ОСОБА_3 від
адміністративної відповідальності за
ст. 471 МК України, на підставі ст. 22 КУпАП
та правильно вважав, що саме усне
зауваження є достатнім для виправлення
та належної поведінки ОСОБА_3 в
подальшому, а також спів мірним
скоєному ним правопорушенню.

Постанова судді Бориспільського
міськрайонного суду від 21 березня 2014
року щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам
закону, підстав для її скасування чи
зміни суд не знаходить у зв'язку із чим
залишає дану постанову без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Київської області
Домбровського С. - залишити без
задоволення.

Постанову судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 21 березня 2014 року щодо ОСОБА_3
залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області / підпис /
В.О. Габрієль

З оригіналом згідно.

Суддя
В.О. Габрієль