Справа № 154/495/14-п Провадження №33/773/94/14
Суддя в 1 інстанції: Пікула Н.В.
Категорія: ч. 1 ст. 172-4 КпАП України
Доповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в
складі

судді - Гапончука В.В.,

з участю

особи, яка притягнута до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_1,

прокурора - Сасюка Л.О.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Любомль,
Волинської області, жителя АДРЕСА_1,
працюючого на посаді секретаря учбової
частини Володимир-Волинського
міського спортивно-технічного клубу
Товариства сприяння обороні України,
на постанову судді
Володимир-Волинського міського суду
від 19 лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді
Володимир-Волинського міського суду
від 19 лютого 2014 року ОСОБА_1 визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-4 КпАП України, і
на нього накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 850
грн. з конфіскацією отриманої
винагороди від роботи за сумісництвом
в сумі - 8255,49 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в
дохід держави 36,54 грн. судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної
відповідальності за те, що він,
працюючи на посаді головного
спеціаліста по обслуговуванню ПЕОМ
фінансового управління виконавчого
комітету Володимир-Волинської міської
ради, будучи посадовою особою органу
місцевого самоврядування з
присвоєнням відповідного рангу та
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення, порушив
обмеження щодо сумісництва та
суміщення передбачені п. 1 ч. 1 ст. 7
Закону України "Про засади запобігання
і протидії корупції", а саме: займався
іншою оплачуваною діяльністю за
сумісництвом, обіймаючи посаду
секретаря учбової частини
Володимир-Волинського міського
спортивно-технічного клубу Товариства
сприяння обороні України, у період з
02.01.2013 року по 31.12.2013 року та отримав
заробітну плату в розмірі 8255,49 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу в якій просить
звільнити його від адміністративної
відповідальності на підставі ст.22 КпАП
України обмежившись усним зауваженням,
а провадження у справі закрити. Крім
того, просить поновити йому строк на
апеляційне оскарження, оскільки
пропустив його з поважних причин, а
саме тому, що на наступний день після
винесення постанови захворів.

Заслухавши ОСОБА_1, який апеляційну
скаргу підтримав та просив поновити
строк на апеляційне оскарження,
прокурора, який просив відмовити в
задоволенні скарги, дослідивши
матеріали справи, приходжу до висновку,
що апеляційна скарга до розгляду не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КпАП України
постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності
протягом десяти днів з дня винесення
постанови. Апеляційна скарга подана
після закінчення строку на апеляційне
оскарження, повертається судом особі,
яка її подала, якщо вона не заявляє
клопотання про поновлення строку, а
також якщо у поновленні строку
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив
клопотання про поновлення строку на
апеляційне оскарження, проте воно
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
постанова Володимир-Волинського
міського суду щодо ОСОБА_1 винесена 19
лютого 2014 року, а апеляційну скаргу він
подав лише 21 березня 2014 року, тобто по
спливу строків, передбачених ст.289 КпАП
України.

Посилання скаржника на те, що
апеляційний строк він пропустив з
поважних причин, оскільки на наступний
день після винесення постанови
захворів, є безпідставними і
спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, згідно наявної в матеріалах
справи розписки (а.с.86) вбачається, що
ОСОБА_1 отримав копію постанови 19
лютого 2014 року, тобто, останнім днем для
подачі апеляційної скарги є 24 година 03
березня 2014 року. З наданого лікарняного
листа вбачається, що ОСОБА_1 являвся
непрацездатним з 20 по 28 лютого 2014 року.
Відповідно, врахувавши зазначені
скаржником підстави поважності
пропуску строку апеляційного
оскарження постанови, останнім днем
для подачі скарги слід визнати 10
березня 2014 року. Проте, ОСОБА_1
пропущено вказаний термін, поважних
причин пропуску не наведено, що, в свою
чергу, свідчить про відсутність
обставин, які б перешкоджали
останньому звернутися до суду з
апеляційною скаргою в встановлений
законом строк.

Наведене свідчить, що ОСОБА_1 мав
можливість вчасно оскаржити постанову
судді Володимир-Волинського міського
суду від 19 лютого 2014 року, однак не
скористався даним правом.

Таким чином, апеляційним судом не
встановлено підстав для поновлення
ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження
постанови, а тому у відповідності до
ст.294 КпАП України її слід повернути
апелянту.

Керуючись ст.294 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В поновленні строку ОСОБА_1 на подачу
апеляційної скарги на постанову судді
Володимир-Волинського міського суду
від 19 лютого 2014 року щодо нього
відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
судді Володимир-Волинського міського
суду від 19 лютого 2013 року повернути
скаржнику.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: