Справа № 369/510/14-п Головуючий у І
інстанції Лисенко Владислав
ВікторовичПровадження № 33/780/223/14
Доповідач у 2 інстанції ЖурбаКатегорія
147 12.03.2014
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 березня 2014 року
м.
Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Журба С.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову судді
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 03 лютого 2014 року,
якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Донецьк, громадянин України, не
працюючий, проживаючий за адресою:
АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,
накладено адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік, стягнуто в дохід держави судовий
збір у розмірі 36,54 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1
01.01.2014 року о 14 год. 10 хв. керував на
бульварі Дружби Народів, 42 в м. Києві
автомобілем ЗАЗ, д/н НОМЕР_1, з явними
ознаками алкогольного сп'яніння, а саме
різким запахом алкоголю з порожнини
рота, тремтінням рук, почервонінням
очей. Від проходження медичного огляду
на стан алкогольного сп'яніння у
встановленому законом порядку у лікаря
нарколога відмовився в присутності
свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив
вимоги п. 2.5 ПДР України та здійснив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Вважаючи постанову суду незаконною,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просив постанову змінити, застосувавши
адміністративне стягнення у виді
штрафу. Вказує на те, що висновки суду
не відповідають фактичним обставинам
справи, суд першої інстанції належним
чином не встановив даних про особу
правопорушника та наявність обставин,
які пом'якшують його відповідальність.
Зокрема, суд не врахував, що він вину
визнав та щиро розкаявся, є інвалідом
та має на утриманні матір пенсіонерку,
позитивно характеризується за місцем
роботи, раніше до адміністративної
відповідальності не притягувався.
Вказує, що позбавлення права керування
транспортними засобами негативно
відобразиться на його фінансовій
можливості забезпечувати себе та свою
матір.

За результатами розгляду справи суд
приходить до наступного:

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Висновки судді про доведеність події
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та
винності ОСОБА_1 у його вчиненні за
обставин, наведених у постанові,
підтверджуються зібраними у справі
доказами, а саме протоколом про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 940882 від 01.01.2014 року, поясненнями
свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, рапортом
інспектора ДАІ Костюшка Д.В. Не
оскаржує своєї вини й сам ОСОБА_1. Таким
чином кваліфікація його дій за ч.1 ст. 130
КУпАП є правильною, вина доведеною.

При вирішенні питання про накладення
адміністративного стягнення
відповідно до ст. 33 КУпАП суд враховує
характер вчиненого правопорушення,
особу порушника, ступінь вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують та
обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд бере до уваги, що
ОСОБА_1 вину свою визнав та щиро
розкаявся, що він є інвалідом 3-ї групи
та має на утриманні матір пенсіонерку.
В той же час апеляційний суд враховує й
те, що ОСОБА_1 допустив грубе порушення
вимог Правил дорожнього руху України, а
тому із застосованим судом першої
інстанції видом адміністративного
стягнення погоджується, підстав для
його зміни та пом'якшення не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294
КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 03
лютого 2014 року щодо ОСОБА_1 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
С.О.
Журба