Справа № 592/2150/14-п
Провадження № 3/592/579/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року

м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м.
Суми Литовченко О.В., при секретарі
П`янтківському А.П., за участі прокурора
прокуратури міста Суми Шевченка Ю.А.,
особи, що притягується до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які
надійшли від відділу боротьби з
корупцією УБОЗ УМВС України в Сумській
області про притягнення до
адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Лебедин, Сумської області, громадянина
України, не одруженого, з вищою освітою,
працювавшого головним спеціалістом
відділу координації інспекційної
діяльності управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Сумській області з
17.07.2013 року по 24.09.2013 року, тимчасово не
працюючого, зареєстрованого та
мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення № 20/2014 від 03.03.2014 року
проведеною перевіркою 19.02.2014 року
відділом боротьби з корупцією УБОЗ
УМВС України в Сумській області
встановлено, що головний спеціаліст
відділу координації інспекційної
діяльності управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Сумській області (далі -
Держсільгоспінспекції) ОСОБА_2 порушив
вимоги фінансового контролю під час
звільнення 24.09.2013 року, що передбачено
абзацом 2 ч. 1 ст.12 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» зі змінами, які прийняті
згідно Закону №224-VII від 14.05.2013 року.

Згідно протоколу засідання конкурсної
комісії Держсільгоспінспекції від
02.07.2013 року №6, заяви ОСОБА_2 від 16.07.2013
року та наказу начальника
Держсільгоспінспекції №79-к від 16.07.2013
року ОСОБА_2 призначено на посаду
головного спеціаліста відділу
координації інспекційної дїжтбдосгі
управління контролю за використанням
та охороною земель
Держсільгоспінспекції за конкурсом з
17.07.2013 року з посадовим окладом згідно
зі штатним розписом.

Цим же наказом ОСОБА_2 присвоєно 13 ранг
державного службовця в межах шостої
категорії посад, визначених Законом
України «Про державну службу». Отже,
ОСОБА_2 згідно п. «в» ч. 1 ст.4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» є суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення.

Під час вивчення особової справи
колишнього головного спеціаліста
відділу координації інспекційної
діяльності управління контролю за
використанням та охороною земель
Держсільгоспінспекції ОСОБА_2
встановлено, що декларації про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за 2013 рік, тобто
період не охоплений раніше поданими
деклараціями з 01.01.2013 року по 24.09.2013 року
відсутня.

Тобто, під час звільнення з посади
головного спеціаліста відділу
координації інспекційної діяльності
управління контролю за використанням
та охороною земель
Держсільгоспінспекції ОСОБА_2, згідно
наказу №118-к від 24.09.2013 року, без
поважних причин, які б перешкоджали
цьому, не подав за місцем роботи
(служби) декларацію про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за 2013 рік, за період з 01.01.2013
року по 24.09.2013 року, який не охоплений
раніше поданими деклараціями, а також
ним не подана така декларація на момент
здійснення перевірки, що
опосередковано підтверджує умисність
його дій, які в свою чергу є триваючими.

Обізнаність ОСОБА_2 у тому, що державні
службовці як суб'єкти декларування, які
зобов'язані подавати декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру підтверджується
тим, що останній особисто під підпис
попереджений про спеціальні обмеження,
установлені Законами України «Про
державну службу» та «Про засади
запобігання і протидії корупції» від
29.04.2013 року, написаної власноруч заяви
про допуск для участі у конкурсі на
заміщення вакантної посади від 29.05.2013
року, згідно якої із встановленими
обмеженнями, щодо прийняття на
державну службу та проходження
держалте» служби ознайомлений, поданих
ним особисто декларацій про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за 2012 рік від
29.05.2013 року та від 15.07.2013 року, особисто
ознайомлений із Загальними правилами
поведінки державного службовця із
зобов'язанням їх дотримуватись від
17.07.2013 року, прийняв Присягу державного
службовця від 17.07.2013 року.

Відсутність декларації про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за 2013 рік, за
період з 01.01.2013 року по 24.09.2013 року, який
не охоплений раніше поданими
деклараціями головного спеціаліста
відділу координації інспекційної
діяльності управління контролю за
використанням та охороною земель
Держсільгоспінспекції ОСОБА_2
підтверджується листом №758 від 19.02.2014
року Держсільгоспінспекції, а саме: на
момент здійснення перевірки УБОЗ УМВС
України в Сумській області декларації
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
2013 рік, за період з 01.01.2013 року по 30.09.2013
року станом на 19.02.2014 року відсутні в
особовій справі за місцем роботи.

Разом з тим, умисел ОСОБА_2
підтверджується поясненнями в.о.
завідувача юридичного сектору
Держсільгоспінспекції ОСОБА_4,
завідувача сектору кадрового
забезпечення Держсільгоспінспекції
ОСОБА_5, начальника управління контролю
за використанням і охороною земель
Держсільгоспінспекції ОСОБА_6 які
зазначають, що до відома ОСОБА_2
доводились норми антикорупційного
законодавства, зокрема вимоги
фінансового контролю під час
проведення навчань працівників
апарату та керівників структурних
підрозділів Держсільгоспінспекції.

Таким чином, головний спеціаліст
відділу координації інспекційної
діяльності управління контролю за
використанням та охороною земель
Держсільгоспінспекції ОСОБА_2, як
суб'єкт декларування відповідно до ч. 1
ст.12 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції», із
змінами, які прийняті згідно Закону
№224-VII від 14.05.2013 року, ст.13 Закону
України «Про державну службу» та ч. 1
ст.17 Закону України «Про правила
етичної поведінки», у день звільнення
24.09.2013 року з державної служби,
припинивши діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави,
зобов'язаний був подати за місцем
служби декларацію про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за 2013 рік, за період з 01.01.2013
року по 24.09.2013 року. Проте при наявній
можливості подати декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру при звільненні
24.09.2013 року, достовірно знаючи про
обов'язок подачі такої декларації, і в
подальшому, станом на 19.02.2014 року за
місцем колишньої служби не подав її до
сектору кадрового забезпечення
Держсільгоспінспекції, тобто вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст.172- 6КУпАП - неподання
декларації про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру,
передбаченої Законом України «Про
засади запобігання і протидії
корупції».

ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину у
вчиненому не визнав та зазначив, що під
час роботи у Держсільгоспінспекції та
при звільнений не був поінформований
про внесення змін в Закон України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», зокрема щодо необхідності
подачі декларації про доходи при
звільненні. Умислу на неподання
декларації про доходи при звільненні в
нього не було. На даний час він вже здав
відповідну декларацію про доходи за 2013
рік 24.02.2014 року. Вважає, що не порушив
законодавство, оскільки відповідно до
діючого законодавства мав рік після
звільнення для подачі відповідної
декларації за 2013 рік, свої доходи не
приховував.

Прокурор Шевченко Ю.А. при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення протокол, складений
відносно ОСОБА_2 підтримав. Вважає, що в
діях ОСОБА_2 наявний склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-6 КУпАП, в зв'язку з
умисним невиконанням вимог ст. 12 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції».

Заслухавши думку осіб, які беруть
участь у справі про адміністративне
правопорушення, заслухавши свідка
ОСОБА_5 - завідувача сектору кадрового
забезпечення Держсільгоспінспекції,
оглянувши протокол про вчинення
адміністративного правопорушення,
дослідивши матеріали справи, приходжу
до наступного.

Відповідно вимог ст. 245 КУпАП
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно
майнову шкоду, чи є підстави для
передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також
з'ясувати інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Згідно до п. 1 ст.1 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» корупційне правопорушення -
умисне діяння, що містить ознаки
корупції, вчинене особою,
уповноваженою на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
за яке законом установлено
кримінальну, адміністративну,
цивільно-правову та дисциплінарну
відповідальність.

Вказаним Законом передбачено, що
корупція - це використання особою,
уповноваженою на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
наданих їй службових повноважень та
пов'язаних із цим можливостей з метою
одержання неправомірної вигоди або
прийняття обіцянки/пропозиції такої
вигоди для себе чи інших осіб або
відповідно обіцянки/пропозиції чи
надання неправомірної вигоди особі,
уповноваженій на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
або на її вимогу іншим фізичним чи
юридичним особам з метою схилити цю
особу до протиправного використання
наданих їй службових повноважень та
пов'язаних із цим можливостей.

Адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, за родовою
ознакою об'єктивної сторони
правопорушення відноситься до
адміністративних корупційних
правопорушень.

Крім того, суб'єктивна сторона
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6
КУпАП, характеризується лише умисною
формою вини.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції
України, обвинувачення не може
ґрунтуватися на доказах, одержаних
незаконним шляхом, а також на
припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Відповідно до ст.10 КУпАП,
адміністративне правопорушення
визнається вчиненим умисно, коли особа,
яка його вчинила, усвідомлювала
протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її шкідливі
наслідки і бажала їх або свідомо
допускала настання цих наслідків.

За таких обставин, адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6
КУпАП (глава 13-А «Адміністративні
корупційні правопорушення») повинно
характеризуватися лише умисною формою
вини, а вчинення цих діянь через
необережність, в тому числі і внаслідок
недбалого ставлення особи до своїх
обов'язків, виключає притягнення особи
до адміністративної відповідальності.

Положеннями ст. 172-6 ч. 1 КУпАП
передбачено відповідальність за
неподання або несвоєчасне подання
декларації про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру,
передбаченої Законом України «Про
засади запобігання і протидії
корупції».

Дана стаття КУпАП є бланкетною і
основним нормативно правовим актом в
даному випадку є Закон України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», саме ст. 12 зазначеного
закону передбачає обов'язок суб'єктів
декларування подавати щорічно до 1
квітня за місцем роботи декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за минулий рік
за формою встановленою цим законом.

Стаття 12 закону передбачає
диференціацію строків подання
декларації в залежності від наявності
чи відсутності певних підстав,
зазначених в цій статті. Дана стаття
мала декілька редакцій.

Відповідно до редакції статті 12 ч. 1
закону «Про засади запобігання і
протидії корупції» від 7 квітня 2011 року:
«Особи, зазначені у пункті 1, підпункті
«а» пункту 2 частини першої статті 4
цього Закону, зобов'язані щорічно до 1
квітня подавати за місцем роботи
(служби) декларацію про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за минулий рік за формою, що
додається до цього Закону.

Особи, які не мали можливості подати до
1 квітня за місцем роботи (служби)
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік через перебування у
відпустці у зв'язку з вагітністю та
пологами або для догляду за дитиною,
через тимчасову непрацездатність,
перебування за межами України, під
вартою, подають таку декларацію за
звітний рік до 31 грудня.

Особи, які не подали декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за минулий рік
із зазначених причин і звільняються з
цього місця роботи, зобов'язані подати
таку декларацію до розірвання
трудового договору.

Даною редакцією закону було
передбачено три види строків подання
декларації: до 1 квітня, до 31 грудня та
за умови звільнення декларація
подається до розірвання трудового
договору.

У наступному зазначена редакція
статті зазнала змін і на період
звільнення ОСОБА_2 з роботи її вимоги
набрали слідуючого характеру «Суб'єкти
декларування, які не мали можливості
подати до 1 квітня за місцем роботи
(служби) декларацію про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за минулий рік через
перебування у відпустці у зв'язку з
вагітністю та пологами або для догляду
за дитиною, через тимчасову
непрацездатність, перебування за
межами України, під вартою, подають
таку декларацію за звітний рік до 31
грудня.

Суб'єкти декларування, які
звільняються або іншим чином
припиняють діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, подають
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період, не охоплений раніше поданими
деклараціями. Суб'єкти декларування,
які звільнилися або іншим чином
припинили діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, зобов'язані
протягом одного року подавати за своїм
останнім місцем роботи (служби)
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік за формою і в порядку,
визначеними законом».

Тобто в даній статті залишилося лише 2
вказівки на дати подання декларацій: до
1 квітня та до 31 грудня. У даному випадку
мова йде про те, що особа при
припиненні трудових відносин подає
декларацію не як раніше до моменту
розірвання трудового договору, а за
період неохоплений раніше поданими
деклараціями до 1 квітня за звітній рік
чи до 31 грудня за наявності певних
обставин, а саме, перебування у
відпустці у зв'язку з вагітністю та
пологами або для догляду за дитиною,
через тимчасову непрацездатність,
перебування за межами України, під
вартою.

Отже, в діях ОСОБА_2 не доведено
наявності складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6
КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП,
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за відсутністю
складу адміністративного
правопорушення.

За таких обставин, приходжу до висновку
про відсутність в діях ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 172-6, 247, 252, 268, 280, 283
-285, 289, 291 КУпАП, ст.ст. 4, 12 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», суддя,

постановив:

Провадження по справі про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити у
зв'язку з відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного суду Сумської області
протягом десяти днів з дня її винесення
через Ковпаківський районний суд м.
Суми.

Суддя
О.В.
Литовченко