Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/142/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
Бондарчук Р.< Суддя-доповідач По
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2014 року суддя судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області

Бондарчук Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кіровограда
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
судді Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області від 14 лютого
2014 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, з середньою освітою, який
одружений, має на утриманні 2-ох дітей,
не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,
-

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
(далі КУпАП) та призначено
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в:

Оскарженою постановою судді ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП і
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 1 рік.

Згідно постанови, 23.01.2014 року о 20 год. 50
хв., ОСОБА_3, на 703 км автодороги
Стрий-Кіровоград-Знам'янка, керував
транспортним засобом ВАЗ 21051, номерний
знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного
сп'яніння (почервоніння очей, різкий
запах алкоголю з ротової порожнини).
Від продуття алкотестеру «Драгер» та
проходження медичного огляду, на
визначення стану алкогольного
сп'яніння, відмовився в присутності
свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України,
тобто вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1
КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не
оспорюючи фактичних обставин справи,
визнаючи свою вину у вчиненні
адміністративного правопорушення та
кваліфікацію суддею його дій за ст. 130
ч. 1 КУпАП, просить скасувати постанову
в частині накладення
адміністративного стягнення та
накласти на нього стягнення, не
пов'язане з позбавленням права
керування транспортними засобами.

В обґрунтування поданої апеляційної
скарги апелянт зазначив, що вину визнає
повністю, раніше до адміністративної
відповідальності не притягувався і
працює водієм, іншого джерела доходу не
має, а тому позбавлення права керування
позбавить його та його родину у дуже
скрутне становище.

Крім того, вказав, що будь-які докази
того, що він перебував у стані
алкогольного сп'яніння, в матеріалах
справи відсутні та суду не надано, а
також, пройти медичний огляд на
визначення стану алкогольного
сп'яніння йому інспектори ДАІ не
пропонували.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
вважаю, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
судді суду першої інстанції без змін,
виходячи з таких підстав.

Оскільки скаржник визнає свою вину
повністю та не оспорює фактичних
обставин справи, встановлених суддею
районного суду, то апеляційний суд не
входить в дослідження фактичних
обставин справи та вини ОСОБА_3 у
вчиненні адміністративного
правопорушення.

При накладенні адміністративного
стягнення, суддя суду першої інстанції
обґрунтовано врахував обставини,
передбачені ч. 2 ст. 33 КУпАП, внаслідок
чого наклав стягнення, яке відповідає
характеру правопорушення та
характеризуючим даним про особу
правопорушника.

Доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими, оскільки
характеризуючі дані про особу
правопорушника суддею районного суду
враховано в повному обсязі, зокрема те,
що вину визнав повністю і раніше до
адміністративної відповідальності не
притягувався.

Вагомих підстав для зміни
адміністративного стягнення в
апеляційній скарзі не наведено.
Аргументи скарги про те, що
правопорушник працює водієм, іншого
джерела доходу не має, а тому
позбавлення права керування позбавить
його та його родину у дуже скрутне
становище - не можуть слугувати
підставами для зміни або скасування
постанови судді суду першої інстанції,
враховуючи при цьому насамперед те, що
дане правопорушення могло призвести до
суспільно-небезпечних наслідків.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що будь-які докази того, що він
перебував у стані алкогольного
сп'яніння, в матеріалах справи відсутні
та суду не надано є безпідставними,
оскільки у правопорушника наявний
склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП - відмова від проходження у
встановленому порядку огляду на
визначення стану алкогольного
сп'яніння. Тому, таких доказів не може
бути взагалі.

Твердження апелянта про те, що пройти
медичний огляд на визначення стану
алкогольного сп'яніння йому інспектори
ДАІ не пропонували є також
безпідставними та спростовуються
матеріалами справи, а саме: поясненнями
очевидців ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також
поясненнями самого правопорушника (а.с.
2-5).

На підставі викладеного, вважаю, що
суддею районного суду всебічно, повно
та об'єктивно досліджено всі обставини
справи та на підставі наявних у
матеріалах справи доказів, у
відповідності до вимог ст. ст. 33, 34, 36
КУпАП, визначено стягнення, яке
відповідає тяжкості вчиненого
правопорушення, його характеру, з
врахуванням особи правопорушника,
ступеню його вини, обставин, що
пом'якшують відповідальність, а тому
підстав для скасування чи зміни
постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову судді
Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області від 14 лютого
2014 року про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ст. 130 ч. 1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Р.А. Бондарчук