Справа № 234/1077/14-п
Провадження № 3/234/191/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду
Донецької області Кравченко О.Ю.,
розглянувши матеріал, що надійшов з
Територіальної Державної інспекції
праці у Донецькій області, про
притягнення до адміністративної
відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого
директором ТОВ «Кушать подано», мешкає
за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1,

за ч.1 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2014 року при перевірці ТОВ
«Кушать подано» встановлено, що
директор ОСОБА_1 на підставі вимог ст. 21
КЗпП України, є однією із сторін
трудового договору і як роботодавець
повинен забезпечити реалізацію
трудових прав найманих працівників.
Однак, при перевірці було встановлено
факти порушення ОСОБА_1 вимог трудового
законодавства, а саме:

- виплата заробітної плати працівникам
підприємства проводилась несвоєчасно,
один раз на місяць. Так, виплата
заробітної плати за липень 2013 року,
строк виплати якої настав 07.08.2013 року,
проведена 23.08.2013 року. Виплата
заробітної плати за серпень 2013 року,
строк виплати якої настав 07.09.2013 року,
проведена 25.09.2013 року. Виплата
заробітної плати за вересень 2013 року,
строк виплати якої настав 07.10.2013 року,
проведена 31.10.2013 року. Виплата
заробітної плати за жовтень 2013 року,
строк виплати якої настав 07.11.2013 року,
проведена 20.11.2013 року. Виплата
заробітної плати за листопад 2013 року,
строк виплати якої настав 07.12.2013 року,
проведена 23.12.2013 року. Виплату
заробітної плати за грудень 2013 року
працівникам підприємства на дату
перевірки 23.01.2014 року не проведено. Сума
заборгованості за грудень 2013 року
складає 3964 грн. перед 8 працівниками.
Таким чином на підприємстві має
порушення вимог ст. 115 КЗпП України, ст.
24 Закону України «Про оплату праці»
щодо виплати заробітної плати не менше
двох разів на місяць через проміжок
часу не перевищуючий 16 календарних
днів та не пізніше семи днів після
закінчення періоду, за який
здійснюється виплата;

- не надавалась щорічна основна
відпустка заступнику директора ОСОБА_2,
який працює з 16.07.2007 року. Таке свідчить
про ненадання щорічних відпусток
повної тривалості протягом більш чим
двох років підряд, чим порушено вимоги
ч.5 ст.80 КЗпП України;

- колективний договір на підприємстві
не укладався. Розміри посадових
окладів працівників підприємства
визначені в штатному розписі
директором підприємства без
узгодження з уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом. Таким чином, питання оплати
праці на підприємстві не погоджені з
уповноваженим на представництво
трудовим колективом органом, що є
триваючим порушенням ч.2 ст.97 КЗпП
України та ч.1 ст.15 Закону України «Про
оплату праці».

- оплата праці всіх працівників
підприємства (директора, заступника
директора, бухгалтерів, економіста,
юрисконсультів, інспектора по кадрах
та водія) з липня 2012 року проводилася за
місячними окладами в розмірі
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом. Це свідчить, що
на підприємстві не забезпечено
організацію плати праці найманих
працівників за тарифною системою, не
сформовано тарифну систему оплати
праці на основі тарифної ставки
робітника першого розряду, не
розроблено тарифну систему оплати
праці, розміри заробітної плати
працівників підприємства не
диференційовані та встановлені без
додержання міжкваліфікаційних
(міжпосадових) співвідношень розмірів
тарифних ставок (окладів) та є
триваючим порушенням вимог ст.6,11,15
Закону України «про оплату праці»,
ст.ст.96,97 КЗпП України.

- заробітна плата працівників
кваліфікованих професій по
підприємству на час перевірки не
відповідає рівню заробітної плати
встановленому генеральною та
регіональною угодами. Оплата праці
працівників підприємства
здійснювалась за затвердженими в
штатному розписі розмірах місячних
посадових окладів в розмірі
мінімальної заробітної плати. Розмір
посадових окладів в розмірі
мінімальної заробітної плати за
професіями заступника директора,
бухгалтера, економіста, юрисконсульта,
інспектора по кадрах, які відносяться
до спеціалістів, та водія, яка
відноситься до кваліфікованої праці,
встановлено на рівні менше ніж
мінімальна тарифна ставка робітника
першого розряду, яка дорівнює з 01.01.2013
року - 1583 грн., з 01.12.2013 року - 1681 грн.
Таким чином, розмірі місячних окладів
різних кваліфікаційних груп
працівників не диференційовано
відповідно до посади та кваліфікації
працівника та в залежності від
складності роботи. Схема посадових
окладів не сформована на основі
міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень в оплаті праці,
передбачених законодавством,
галузевими угодами, що є триваючим
порушенням ст.ст.96,97 КЗпП України,
ст.6,11,15 Закону України «Про оплату
праці».

- розміри місячних окладів різних
кваліфікаційних груп працівників не
диференційовано відповідно до посади
та кваліфікації працівника та в
залежності від складності роботи.
Відповідно до ч.3 ст.96 КЗпП України
формування тарифної сітки (схеми
посадових окладів) проводиться на
основі тарифної ставки робітника
першого розраду та міжкваліфікаційних
(міжпосадових) співвідношень розмірів
тарифних ставок (окладів), які
встановлюються в розмірах, не нижчих
ніж визначені генеральною та галузевою
угодами. Відповідно генеральної угоди
на 2010-2012 р.р. передбачено встановити
мінімальну тарифну ставку робітника
першого розряду у розмірі не менш 120%
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом. Відповідно
Регіональної угоди між Донецької
облдержадміністрацією, профспілковими
об'єднаннями Донецької області,
Донецькою обласною організацією
роботодавців на 2011-2012 роки передбачено
встановити мінімальну тарифну ставку
робітника першого розряду у розмірі не
менш 120% розміру мінімальної заробітної
плати, встановленої законодавством
України з урахуванням регіонального
коефіцієнту 1,15, який враховує
перевищення прожиткового мінімуму в
Донецькій області над встановленим
законодавством. Таким чином,
директором підприємства в
односторонньому порядку приймались
рішення з питань оплати праці, що
погіршують умови, встановлені
законодавством та угодами, що є
триваючим порушенням ч.4 ст.97 КЗпП
України.

Самі ці дії ОСОБА_1 призвели до вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 в суд не з'явився по невідомій
причині, хоча про місце та час розгляду
справи повідомлений. Також від нього не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Факт вчинення адміністративного
правопорушення та винність ОСОБА_1
підтверджується протоколом про
адміністративне правопорушення від
23.01.2014 року № 05-16-037/0004, обставинами, які
містяться у даному протоколі, та іншими
матеріалами справи.

Однак, суд вважає за необхідне при
прийнятті рішення не брати до уваги те,
що:

- трудові книжки і вкладиші до них на
підприємстві заповнюються на
російській мові, що свідчить про
триваюче порушення вимог п.2.1
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства
праці Укрїани, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення Укрїани від 29.07.1993
року №58, зареєстрований в Міністерстві
юстиції України №17 серпня 1993 року за
№110.

- на підприємстві не ведеться книга
обліку бланків трудових книжок і
вкладишів до них, затв. Наказом
Мінстату України від 27 жовтня 1995 року
№227, що свідчить про триваюче порушення
п.7.1 Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників, затв.
Наказом Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення України від 29 липня 1993 року
№58.

- на підприємстві не ведеться книга
обліку руху трудових книжок і
вкладишів до них, що свідчить про
триваюче порушення п.7.1 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затв.наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення Укрїани від 29 липня
1993 року №58.

- на підприємстві конкретний період
надання щорічних відпусток не
урегульований графіком відпусток, що
свідчить про неправомірні дії, які
призвели до триваючого порушення вимог
ч.4 ст.79 КЗпП України та ст.10 Закону
України «Про відпустки».

- в порушення вимог ч.5 ст.79 КЗпП України
не проводиться письмове повідомлення
працівників про дату початку
відпустки.

Дослідивши докази по справі, вважаю, що
в діях ОСОБА_1 міститься склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
оскільки він, будучи посадовою особою,
наділеною правом прийому і звільнення
працівників, допустив порушення
встановлених термінів виплати
заробітної плати, а також інші
порушення вимог законодавства про
працю.

Відповідно до ст.ст. 23, 33 КУпАП
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, а
також запобігання вчиненню нових
правопорушень, та при накладенні
стягнення враховуються характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність.

У зв'язку з вищевикладеним, враховуючі
характер вчиненого правопорушення,
даних про особу правопорушника, яка до
адміністративної відповідальності
притягається вперше, ступінь її вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують та обтяжують
відповідальність - відсутні, слід
застосувати адміністративне стягнення
у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі
винесення судом (суддею) постанови про
накладення адміністративного
стягнення, судовий збір у провадженні
по справі про адміністративне
правопорушення сплачується особою, на
яку накладено таке стягнення. Тому з
ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь
держави судовий збір в сумі 36,54 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 401, 41 ч.1, ст. 221 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та піддати
адміністративному штрафу в доход
держави в сумі 510 (п'ятсот десять)
гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у сумі 36,54 грн.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги чи протесту
прокурора. Постанова може бути
оскаржена або на неї може бути внесено
протест прокурора протягом 10 днів з дня
винесення постанови. Апеляційна
скарга, протест прокурора подаються до
відповідного апеляційного суду через
Краматорський міський суд.

Суддя О. Ю. Кравченко