Справа № 276/110/14-п
Провадження по справі№ 3/276/82/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
смт.
Володарськ-Волинський

Суддя Володарсько-Волинського
районного суду Житомирської області
Криницький Л.В., при секретарі Свиридок
А.В. за участю старшого прокурора
прокуратури Володарсько-Волинського
району ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2
розглянувши матеріали
адміністративної справи, які надійшли
від Управління Служби безпеки України
в Житомирській області про притягнення
до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1

народження,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина

України, з вищою
освітою, працюючого начальником

відділу
Держземагенства у
Володасрько-Волинському

районі

за ч.2 ст. 172-5 Кодексу України про
адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В :

Із протоколу про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення слідує, що наказом
Державного агентства земельних
ресурсів України від 12.10. 2012 року № 401,
ОСОБА_3 призначено на посаду начальника
відділу Держземагенства у
Володарсько-Волинському районі
Житомирської області та присвоєно 13
ранг державного службовця.

Відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст. 4
Закону України « Про засади
запобігання і протидії корупції»
ОСОБА_3 займаючи посаду начальника
відділу Держземагенства у
Володарсько-Волинському районі та
будучи державним службовцем 13 рангу є
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення.

Статтею 8 Закону України « Про
засади запобігання і протидії
корупції» передбачено, що особам
зазначеним у пункті 1 статті 4 вказаного
Закону забороняється безпосередньо
або через інших осіб одержувати
дарунки (пожертви) від юридичних або
фізичних осіб за рушення, дії чи
бездіяльність в інтересах
дарувальника, що приймаються,
вчиняються як безпосередньо такою
особою, так і за її сприяння іншими
посадовими особами та органами.

Прокуратурою Житомирської
області проводилось досудове
розслідування за підозрою ОСОБА_4 у
вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.
368 КК україни, який будучи головою
Володарсько-Волинської районної ради,
використовуючи свої службові
повноваження та пов'язані з цим
можливості одержав від директора ТОВ «
Ера Полісся» ОСОБА_5 неправомірну
вигоду у вигляді 35 тис. доларів США за
сприяння в отриманні погодження та
дозволу на спеціальне користування
надрами Рудня-Шляховського родовища.

Так, з метою реалізації своїх
злочинних намірів, направлених на
отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_4
діючи умисно, звернувся до начальника
відділу Держземагенства у
Володарсько-Волинському районі ОСОБА_3
з проханням допомогти у викопіюванні
плану Рудня-Шляховського родовища, а
також допомогти директору ТОВ « Ера
Полісся» підготувати клопотання до
селищної і районної рад з приводу
отримання погодження спеціального
дозволу на користування надрами
вказаного родовища, що останнім і було
зроблено.

Після цього у першій декаді
листопада 2013 року ОСОБА_4 перебуваючи в
своєму

- 2 -

службовому кабінеті за адресою: смт.
Володарськ-Волинський, вул.. К.Маркса,6
передав, а ОСОБА_3 діючи умисно, з
корисливих мотивів, будучи обізнаним
про спеціальні обмеження, встановлені
Законом України « Про державну службу»
та Законом Укроаїни « Про засади
запобігання і протидії корупції», у
тому числі щодо заборони одержання
дарунків (пожертв), одержав дарунок у
вигляді 400 доларів США за допомогу у
складанні та наданні документів для
отримання відповідних дозволів на
користування надрами
Рудня-Шляховського родовища.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину
у вчиненні адміністративного
правопорушення не визнав та пояснив, що
на прохання голови районної ради
ОСОБА_4 від якого він є залежним по
роботі і зважаючи на те, що секретарем
районної ради працює його мати він
погодився надати допомогу у
викопіюванні плану Рудня-Шляховського
родовища, а також організував
підготовку та друкування клопотання до
селищної і районної рад з приводу
отримання погодження та спеціального
дозволу на користування надрами
Рудня-Шляховського родовища директору
ТОВ « Ера Полісся» ОСОБА_5. Відмовити
ОСОБА_4 у його проханні з вищевказаних
підстав він не міг і за специфікою
своєї роботи він надавав громадянам як
консультативну так і практичну
допомогу у підготовці певних
документів. ОСОБА_4 познайомив його з
ОСОБА_5, якому він допоміг у
виготовленні вищевказаних документів.
За надання допомоги ні ОСОБА_5 , ні
ОСОБА_4 не обіцяли йому будь-якої
винагороди. Приблизно через тижнів два
після того як він надав допомогу
ОСОБА_5, а це було у період з 1 по 8
листопада 2013 року його до свого
кабінету запросив голова районної ради
ОСОБА_4 та не пояснюючи походження
грошей та за які його дії, вручив йому 400
доларів США та сказав, щоб він придбав
собі нормальну шапку. Щось розпитувати
чи заперечувати ОСОБА_4 він не міг так
як добре знав його характер та манеру
поведінки. Отримані долари він поміняв
на гривні та використав на потреби
сім'ї.

Походження вилучених в його
кабінеті з нижнього відділення сейфу 400
доларів США він пояснити не може так як
він в сейф отриманих від ОСОБА_4 доларів
не клав, а одзразу ж їх поміняв та
використав. Не міг він класти отримані
долари і з тих причин, що в нижньому
відділенні сейфу зберігаються бланки,
диски на яких зберігається інформація
в електронному вигляді, жорсткі диски
комп'ютерів, а тому час від часу
працівники відділу мали до цього
відділення сейфу доступ . Він вважає, що
долари з необхідними номерами йому
підкинули під час проведення обшуку.

З показаннями, які містяться в
протоколах його допиту в частині
зберігання доларів на робочому місці
він не згідний так як змушений був їх
підписати під психічним тиском
слідчого, який пояснив, що притягнення
його до адміністративної
відповідальності за вчинення
корупційного діяння це найкращий
вихід, що за вказаних обставин його не
будуть притягувати до кримінальної
відповідальності.

Опитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтвердили
показання ОСОБА_3 щодо використання та
доступу працівників відділу
Держземагенства у
Володарсько-Волинському районі
нижнього відділу сейфа, який
розташований в службовому кабінеті
ОСОБА_3.

Опитаний свідок ОСОБА_7 пояснив,
що він був присутнім під час обшуку в
службовому кабінеті ОСОБА_3, бачив
обставини виявлення доларів і у нього
виник сумнів в тому, що ОСОБА_3 міг
покласти отримані гроші саме в нижнє
відділення сейфу про що сказав
посадовим особам, які проводили обшук
та порекомендував їм зняти відбитки
пальців рук з виявлених купюр, які на
його пропозицію не відреагували.

Захисник ОСОБА_2 вважає, що із
матеріалів справи вбачається, що
корупційне діяння було виявлено 29.10. 2013
року, а тому строк накладання
адміністративного стягнення
закінчився 29 січня 2014 року, сам
протокол складений посадовою особою 30
січня 2013 року . Таким чином протокол
складений до часу вчинення
корупційного діяння.

За вказаних обставин він вважає,
що строки накладання
адміністративного стягнення сплинули,
а тому адміністративне провадження
підлягає закриттю на підставі ст. 38 та
п.7 ч.1 ст. 247 КпАП України.

-
3 -

Він також вважає, що в діях ОСОБА_3
відсутні ознаки адміністративного
правопорушення передбачені ст. 172-5 ч.2
КпАП України з тих підстав, що його дії
не підпадають під п.1 ч.1 ст. 8 ЗУ « Про
засади запобігання і протидії
корупції» так як ОСОБА_3 надавав
допомогу у підготовці документів
ОСОБА_5 з яким у ОСОБА_3 не було будь-якої
домовленості про винагороду і який
ОСОБА_3 будь-якої винагороди не давав.
ОСОБА_4, який з своїх міркувань передав
ОСОБА_3 400 доларів, не пояснюючи їх
походження, не перебував в
підпорядкуванні ОСОБА_3.

Вказані обставини
підтверджуються протоколами допитів
ОСОБА_5, ОСОБА_4, іншими матеріалами
адміністративного провадження із яких
слідує, що ніякого дарунку від
заінтересованої особи ОСОБА_3 не
отримував.

В судовому засіданні встановлено,
що голова Володарсько-Волинської
районної ради ОСОБА_4, звернувся до
начальника відділу Держземагенства у
Володарсько-Волинському районі ОСОБА_3
з проханням допомогти у викопіюванні
плану Рудня-Шляховського родовища, а
також допомогти директору ТОВ « Ера
Полісся» ОСОБА_5 підготувати
клопотання до селищної і районної рад з
приводу отримання погодження
спеціального дозволу на користування
надрами вказаного родовища. Будучи
залежним від голови районної ради та
враховуючи ту обставину, що його мати
працює секретарем районної ради,
ОСОБА_3 був змушений надати свою
допомогу у виготовленні викопіювання
Рудня-Шляховського родовища та
попросив свою матір, ОСОБА_8, надати
допомогу в друкуванні відповідних
клопотань до Володарсько-Волинської
селищної та районної рад. Будь-яких
домовленостей між ОСОБА_3 з однієї
сторони та ОСОБА_5, ОСОБА_4 з другої
сторони про отримання винагороди за
виконану роботу не було.

У період з 1 по 8 листопада 2013 року
голова Володарсько-Волинської
районної ради ОСОБА_4 викликав до себе
ОСОБА_3 та передав йому за допомогу 400
доларів США, не пояснивши джерело
надходження грошей та за яку саме
допомогу.

Прокурор вважає, що вина ОСОБА_3 у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 172-5 ч.2
КпАП України знайшла своє ствердження
так як ОСОБА_3 не заперечує факт
отримання він ОСОБА_4 400 доларів США і
вказані обставини підтверджуються
показаннями ОСОБА_4 та матеріалами
дослідженими в судовому засіданні. Він
вважає, що ОСОБА_3 повинен був розуміти
за що він отримав від ОСОБА_4
винагороду.

На його думку трьохмісячний строк
накладання адміністративного
стягнення, який передбачений ст. 38 КпАП
України необхідно рахувати з часу
винесення старшим слідчим відділу
прокуратури Житомирської області
процесуального статусу осіб у
кримінальному провадженні, тобто з 17
січня 2014 року, а тому строк накладання
адміністративно стягнення не сплив.

Заслухавши ОСОБА_3, прокурора,
дослідивши матеріали адміністративної
справи, суддя приходить до висновку, що
адміністративне провадження відносно
ОСОБА_3 за ч.2 ст. 172-5 КпАП України
підлягає закриттю відповідно до п.7 ч.1

ст. 247 КпАП України у зв'язку із
закінченням на момент розгляду справи
про адміністративне правопорушення
строків накладання адміністративного
стягнення передбачених ст. 38 КпАП
України з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 38 КпАП
України адміністративне стягнення за
вчинення корупційного правопорушення
може бути накладено протягом трьох
місяців з дня виявлення, але не пізніше
одного року з дня його вчинення.

Суд вважає, що корупційне діяння з
сторони ОСОБА_3 було виявлено з часу
проведення обшуку в його кабінеті,
тобто 12 листопада 2013 року ( а.с. 36-42), коли
під час обшуку у нього було виявлено
чотири купюри по 100 доларів кожна з
серіями та номерами купюр, які
збігаються з серіями та номерами купюр
вручених ОСОБА_5. для передачі їх
ОСОБА_4, що підтверджується протоколом
про результати контролю за вчиненням
злочину. ( а.с. 21-23).

Відповідно до ч.4 ст. 38 КпАП
України, у разі закриття кримінального
провадження,

- 4 -

але за наявності в діях порушника ознак
адміністративного правопорушення,
адміністративне стягнення може бути
накладено не пізніш як через місяць з
дня прийняття рішення про закриття
кримінального провадження.

Так як після виявлення
корупційного діяння проводилось
досудове розслідування і постановою
від 17 січня 2014 року старшим слідчим
відділу прокуратури Житомирської
області було визначено процесуальний
статус у кримінальному провадженні
ОСОБА_3 як свідка, а матеріали відносно
нього виділені для складання
адміністративних протоколів
передбачених ст. 172 КпАП України, то суд
вважає, що з винесенням вказаної
постанови необхідно застосовувати ч.4
ст. 38 КпАП України, а тому на даний час
місячний строк накладання
адміністративного стягнення сплив.

Так як п.7 ч.1 ст. 247 КпАП України
встановлює обставини, що виключають
провадження в справі
адміністративного правопорушення то
суд не визначає винуватість ОСОБА_3, а
тому клопотання захисника щодо
закриття провадження у справі за п.1 ч.1
ст. 247 КпАП України задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. ч.3,4 ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247,
283, 284 Кодексу України про
адміністративні правопорушення , -

П О С Т А Н О В И
В :

Провадження по адміністративній
справі відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 172-5
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, закрити за закінченням
на момент розгляду справи про
адміністративне правопорушення
строків, передбачених ст. 38 цього
Кодексу.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Житомирської
області протягом 10 днів з дня винесення
постанови через
Володарсько-Волинський районний суд
Житомирської області.

Суддя: /підпис/

Копія вірна.

Суддя: