Справа № 163/257/14-п Провадження №33/773/65/14
Суддя в 1 інстанції: Мосієвич І.В.
Категорія: Доповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в
складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

прокурора - Шевчука В.М.,

представника митниці - Пікалюка М.С.

захисника особи, що притягається до
відповідальності, - ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу особи,
що притягується до відповідальності,
на постанову судді Любомльського
районного суду від 30 січня 2014 року про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянки України, жительки АДРЕСА_1,
закордонний паспорт НОМЕР_3 вид. 06.02.2013
року органом 0712, РНОКПП - НОМЕР_2 за
ст.ст. 471, 472 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_3 визнано винною
у вчиненні адміністративних
правопорушень, передбачених ст.ст. 471, 472
МК України, і на підставі ч.2 ст.36 КпАП
України накладено на неї стягнення у
виді штрафу в розмірі 5580 грн. з
конфіскацією в доход держави:
«Різограф для поліграфічного друку»,
бувши у використанні, марки «Riso» модель
«RZ200EP» в кількості - 1 (одна) штука вагою
99 (дев'яносто дев'ять) кілограм
загальною вартістю 5580 (п'ять тисяч
п'ятсот вісімдесят) гривень, вилученого
згідно протоколу та опису затриманих
предметів № 2185/20500/2013 від 17.12.2013 року.
Стягнуто витрати митниці за зберігання
товару в розмірі 114,10 грн. та 36,54 грн.
судового збору

ОСОБА_3 притягнута до адміністративної
відповідальності за те, що вона 17
грудня 2013 року близько 15 год. 32 хв.,
слідуючи з Республіки Польща через м/п
«Ягодин» Ягодинської митниці
Міндоходів, в якості водія автомобіля
«Пежо» реєстраційний номер НОМЕР_1,
незаконно ввезла на митну територію
України смугою руху спрощеного митного
контролю «зелений коридор», понад
неоподатковану норму товар: «Різограф
для поліграфічного друку», бувший у
використанні, марки «Riso» модель «RZ200EP»
в кількості - 1шт., вагою 99 кг. вартістю
5580 грн., чим вчинила правопорушення,
передбачене ст. 471 МК України.

За тих же обставин ОСОБА_3 не
задекларувала за встановленою формою
вказаний товар, використавши всупереч
вимог ст.ст. 257, 366, 374 МК України "зелений
коридор", як форму декларування шляхом
вчинення дій, а також не внесла повну та
достовірну інформацію про
переміщуваний товар у митну
декларацію, чим вчинила
правопорушення, передбачене ст. 472 МК
України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не
оспорюючи вчинення нею правопорушення,
передбаченого ст.471 МК України, вважає,
що притягнення до адміністративної
відповідальності за ст.472 МК України є
незаконним і необґрунтованим. Вказує,
що товар, який вона переміщувала через
кордон, знаходився в автомобілі без
ознак приховування, а тому вона відразу
повідомила працівника митниці про
наявний товар та провела його усне
декларування. Стверджує, що не мала
наміру здійснити незаконне ввезення
речей на територію України. Просить
постанову суду в частині притягнення
її до адміністративної
відповідальності за ст.472 МК України
скасувати, а провадження по справі
закрити, а за ст.471 МК України зменшити
розмір накладеного на нього стягнення
у виді штрафу до 100 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 1700 грн. та повернути
вилучений у неї товар.

Заслухавши думку захисника ОСОБА_3,
який підтримав подану апеляцію і
просив її задовольнити, міркування
прокурора та представника митниці, які
просили залишити постанову суду без
змін, дослідивши матеріали
вищевказаної справи, приходжу до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно ст. 280 КпАП України суд при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

З оскаржуваної постанови вбачається,
що зазначені вимоги закону не були
дотримані, оскільки не були досліджені
в повному обсязі всі обставини справи.
Визнавши ОСОБА_3 винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 472 МК України, суд
належним чином не мотивував свого
рішення з цього приводу і не зазначив
доказів, якими підтверджується вина
останньої.

Відповідно до ст. 471 МК України
передбаченим у цій статті
адміністративним правопорушенням є
порушення встановленого цим Кодексом
порядку проходження митного контролю в
зонах (коридорах) спрощеного митного
контролю, тобто переміщення через
митний кордон України особою, яка
формою проходження митного контролю
обрала проходження (проїзд) через
"зелений коридор", товарів, переміщення
яких через митний кордон України
заборонено або обмежено
законодавством України, або товарів в
обсягах, що перевищують
неоподатковувану норму переміщення
через митний кордон України.

Таким чином, за переміщення через
митний кордон України товарів в
обсягах, що перевищують
неоподатковувану норму переміщення,
особа, яка формою проходження митного
контролю обрала смугу спрощеного
митного контролю, несе
відповідальність за ст.471 МК України, за
що ОСОБА_3 обґрунтовано притягнута до
адміністративної відповідальності.
Крім того, обставини вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.471 МК України,
ОСОБА_3не оспорюються.

У відповідності до вимог ст. 472 МК
України адміністративним
правопорушенням є не декларування
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, що
переміщуються через митний кордон
України, тобто не заявлення за
встановленою формою точних та
достовірних відомостей (наявність,
найменування або назва, кількість тощо)
про товари, транспортні засоби
комерційного призначення, які
підлягають обов'язковому декларуванню
у разі переміщення через митний кордон
України.

Об'єктивна сторона зазначеного
правопорушення характеризується дією
(недостовірне декларування), або ж
бездіяльністю (недекларування). Тобто,
це незаявлення за встановленою
письмовою, усною, або будь-якою формою
відомостей або заявлення
недостовірних відомостей про товари,
їх митного режиму і інших відомостей
для митної мети.

В ході судового розгляду в суді
апеляційної інстанції у відповідності
до досліджених матеріалів справи
встановлено, що ОСОБА_3 при перетині
кордону по смузі спрощеного митного
контролю «зелений коридор» повідомила
працівника митниці про наявний товар
та провела усне декларування товару.

Посилання ОСОБА_3 про те, що вказаний
товар вона не приховувала,
підтверджується протоколом складеним
на неї, з якого вбачається, що товар
знаходився в багажному відділенні
автомобіля, в якому остання була
пасажиром.

В матеріалах справи також відсутні
дані, в тому числі і протокол усного
опитування, які б спростовували
твердження ОСОБА_3, про те, що вона
провела усне декларування, повідомивши
працівника митниці про наявний у неї
товар.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 заявила усно
про наявність у неї товару, однак була
позбавлена можливості заповнити митну
декларацію, суд приходить до висновку,
що в її діях відсутній склад
правопорушення, передбаченого ст.472 МК
України, тобто не заявлення за
встановленою формою точних і
достовірних відомостей про товари, які
підлягають обов'язковому декларуванню.

Суд першої інстанції, розглядаючи
справу, на вказані обставини уваги не
звернув, пояснення ОСОБА_3 не
спростував і будь-якої оцінки цим
поясненням не дав та доказів, що
підтверджували б винуватість
останньої у вчиненні нею
правопорушення, передбаченого ст.472 МК
України у постанові не навів, що
суперечить вимогам ст.489 МК України,
ст.ст.280, 283 КпАП України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності за ст.472 МК України
притягнута необґрунтовано, тому
постанова в цій частині підлягає
скасуванню з закриттям провадження у
справі, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП
України.

Оскільки ОСОБА_3 перевозила товари,
ввезення яких через митний кордон
України не заборонено і не обмежено
чинним законодавством України,
вилучений у неї товар, після митного
оформлення та сплати митних платежів,
підлягає поверненню останньому.

Керуючись ст.ст.247, 294 КпАП України, ст. 530
МК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Любомльського районного
суду від 30 січня 2014 року в частині
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ст.472 МК України скасувати, а
провадження у справі в цій частині
закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП
України.

Цю ж постанову в частині притягнення
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності за ст. 471 МК України
змінити.

На підставі ст.471 МК України накласти на
ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу в
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 1700 (одну тисячу сімсот)
гривень.

Вилучений у ОСОБА_3 згідно протоколу
про порушення митних правил №2185/20500/2013
від 17 грудня 2013 року «Різограф для
поліграфічного друку», бувший у
використанні, марки «Riso» модель «RZ200EP»
повернути останній після відповідного
митного оформлення та сплати митних
платежів.

В решті постанову Любомльського
районного суду Волинської області від
30 січня 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: