Справа № 215/106/14-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2014 року

Суддя Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу Демиденко Ю.Ю., за участю
представника потерпілого ОСОБА_2
розглянувши в м.Кривому Розі
адміністративну справу яка надійшла з
ВДАІ для обслуговування м.Кривого Рогу
відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Кірове, Долинського району,
Кіровоградської області, громадянина
України, працюючого водієм ПАТ
«ПІВНГЗК», проживаючого в АДРЕСА_1,

за ст.124 КУпАП ,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2013 р. близько 18.00 год., водій
ОСОБА_3 керуючи автобусом «Нефаз 3299»,
Реєстр.НОМЕР_1 по вул.Федоренка в
м.Кривому Розі в районі будинку №3, був
не уважний, не стежив за дорожньою
обстановкою, відповідно не реагував на
її зміни Виконуючи маневр об'їзду
перешкоди - автомобіля «ВАЗ 2121»,
Реєстр.НОМЕР_2 керуванням водія ОСОБА_4,
який був припаркований на проїзній
частині, не дотримався безпечного
бокового інтервалу, та здійснив наїзд
на автомобіль; чим порушив п.2.3. «б», 13.3.
Правил дорожнього руху України, в
результаті чого автомобілі зазнали
механічних ушкоджень.

Притягнутий до відповідальності
ОСОБА_3 винним себе не визнав, пояснив,
що рухався зі швидкістю приблизно 50
км.год. /в письмових поясненнях 25-30
км.год. а.с.6/, в темний час доби в умовах
сильного туману, видимість була
приблизно біля 5-ти метрів. Дорога мала
закруглення, раптово побачив попереду
припаркований у правого края проїзної
частини автомобіль ВАЗ, гальмувати не
було часу, тому він намагався об'їхати
перешкоду, але уникнути зіткнення не
вдалося. Вважає, що водій ОСОБА_4 не
повинен був залишати автомобіль на
проїзній частині з правого краю, бо
дорога має односторонній рух, та мав
включити габаритні вогні, або світову
сигналізацію, залишаючи авто на
проїзній частині в умовах поганої
видимості.

Незважаючи на не визнання своєї вини
ОСОБА_3, винність останнього
підтверджується поясненнями
потерпілого ОСОБА_4 згідно яких він як
водій автомобіля «ВАЗ « 2121» залишив
автомобіль у правого краю проїзної
частини, біля електроопори на якій
горів прожектор а.с.7.

Згідно протоколу огляду місця ДТП, та
схеми, зіткнення відбулося на прямому
відрізку автодороги з двома смугами
руху в кожному напрямку на мокрому
покритті, в темний час доби, при
штучному освітленні в умовах туману,
місце зіткнення розташовано біля
правого краю проїзної частини, при її
ширині 08,70 м. а.с.4-5.

Пояснення ОСОБА_3 повністю
підтверджуються поясненнями свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 які приймали
участь в огляді місця ДТП як поняті,
підтвердили зафіксовані обставини ДТП,
наполягали на відсутності видимості, в
умовах сильного туману, та закругленні
дільниці дороги, що не зафіксовано в
протоколі та схемі. Вказували, що за
місцем роботи ОСОБА_8 проводилася
перевірка, водій пояснював що він
рухався зі швидкістю 40-50 км.год, та було
встановлено порушення ПДД збоку водія
автомобіля ВАЗ

Згідно п.п.2.3. «б», 13.3. Правил дорожнього
руху України - під час вибору в
установлених межах безпечної
швидкості руху водій повинен
ураховувати дорожню обстановку, а
також

особливості вантажу, що перевозиться, і
стан транспортного засобу, щоб мати
змогу постійно контролювати його рух
та безпечно керувати ним. Бути уважним,
стежити за дорожньою обстановкою,
відповідно реагувати на її зміну,
стежити за правильністю розміщення та
кріплення вантажу, технічним станом
транспортного засобу і не
відволікатися від керування цим
засобом у дорозі. Під час обгону,
випередження, об'їзду перешкоди чи
зустрічного роз'їзду необхідно
дотримувати безпечного інтервалу, щоб
не створювати небезпеки для дорожнього
руху.

З досліджених доказів зроблено
висновок про винність ОСОБА_3 в
порушенні п.п.13.3., 2.3. «б» ПДР України, за
ст.124 КУпАП за ознаками порушення
водіями транспортних засобів правил
дорожнього руху, що спричинили
пошкодження транспортних засобів.

Судом встановлено сукупністю
досліджених доказів, що ОСОБА_3
всупереч п.2.3. «б» Правил, рухаючись зі
швидкістю 25-50 км.год., обрав таку
швидкість яка не була безпечною при
керуванні автобусом, в темний час доби
в умовах туману, на дорозі з
одностороннім рухом, яка ще й має
закруглення, та ширину всього 8,7 метра.
При таких дорожніх умовах, та керуванні
великогабаритним транспортним
засобом, швидкість була завеликою, та
ОСОБА_3 повинен був обрати значно меншу
швидкість, щоб мати змогу безпечно
керувати автобусом, такі дії водія
порушують Правила, та знаходяться в
прямому зв'язку з зіткненням.

Виходячи з досліджених судом доказів
ОСОБА_3 винен незалежно від порушення
зазначених Правил водієм ОСОБА_4, який в
даній дорожній обстановці заливши
автомобіль біля правого краю проїзної
частини з одностороннім рухом, в темний
час доби в умовах поганої видимості,
порушив п.п.19.4. ПДД який передбачає, що
під час зупинки на дорозі в темну пору
доби і в умовах недостатньої
видимості на транспортному засобі
мають бути ввімкнені габаритні або
стоянкові ліхтарі, а при вимушеній
зупинці додатково - аварійна світлова
сигналізація.

Груба необережність ОСОБА_4 сприяла
виникненню ДТП, але це не звільняє
водія ОСОБА_3 від відповідальності за
свої протиправні дії.

Посилання ОСОБА_3 на порушення водієм
ОСОБА_4 Правил /стоянка справа/
необгрунтоване, оскільки п.п.15.2. - 15.3
Правил як раз зобов'язують водія
ставити авто біля правого краю
проїзної частини (якомога правіше,
щоб не перешкоджати іншим учасникам
дорожнього руху). Стоянка транспортних
засобів дозволяється на лівому боці
дороги, з одностороннім рухом, з
певними виключеннями. Таким чином
стоянка авто біля лівого краю проїзної
частини носить дозвільний характер при
певних умовах, заборона ставити авто у
правого краю проїзної частини на
дорозі з одностороннім рухом відсутня.

Відповідно до ст.ст.33, 34, 35 КУпАП судом
враховано відсутність передбачених
законом обтяжуючих обставин, вперше
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності,
враховуючи характер вчиненого
правопорушення, ступінь вини
порушника, його особу,- слід накласти на
порушника адміністративне стягнення у
вигляді штрафу на користь держави.

Керуючись ст.ст. 279, 280 КпАП
України,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ст.124 КУпАП та
піддати адміністративному стягненню
у вигляді штрафу на користь держави в
сумі 340 /триста сорок/ грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 36
грн. 54 коп. на користь держави.

Згідно ст. 308 КУпАП в порядку
примусового виконання постанови
стягується подвійний розмір штрафу та
витрати на облік правопорушень.

Постанова може бути оскаржена
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності,
захисником, потерпілим, або на
постанову може бути внесено протест
прокурором протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна
скарга, протест прокурора, подаються до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Тернівський районний суд
м.Кривого Рогу.

СУДДЯ: