Номер провадження: 33/785/221/14
Номер справи місцевого суду: 497/507/14-п
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Грідіна Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2014 року
м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської
області Грідіна Н.В., з участю
прокурора Семенюк А.В.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Болградського районного
суду Одеської області від 06.03.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з вказаної
постанови суду

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина
України,працюючого помічником лікаря -
епідеміолога

санітарного-карантинного пункту
Болградського міжрайонного

управління ГУ ДСЕС в
Одеській області, мешкаючого АДРЕСА_1,

визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП, з
накладенням адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
850 грн.,з конфіскацією доходу від
підприємницької діяльності,
отриманого протягом скоєння
правопорушення в сумі 13835 грн в дохід
держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить постанову суду скасувати, а
справу щодо нього закрити в зв'язку з
закінченням на момент розгляду справи
строків, передбачених ст.38 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог
апелянт вказав, що постанова суду
винесена з порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, при цьому суд неповно з'ясував
усі фактичні обставини справи та не
дослідив і не надав належної оцінки
наявним в матеріалах справи доказам
та обставинам.

Зокрема, апелянт вказав, що
протокол №8 від 14.02.2014 року про
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4
ч.1 КУпАП, відносно нього складено з
порушенням вимог ст.256 КУпАП. Суд
першої інстанції не звернув уваги на
неналежне оформлення протоколу,який не
містить місце і час вчинення
корупційного правопорушення, відсутня
повна інформація про особу, яка його
вчинила, в зв'язку з чим протокол є
недопустимим доказом. Судом першої
інстанції не перевірені повноваження
особи, яка склала протокол, а в
матеріалах справи відсутні
документи,що підтверджують право
відповідних осіб складати зазначені
протоколи.

Крім того, судом першої інстанції
не взято до уваги те, що на день
складання протоколу 14.02.2014 року
підприємницька діяльність ним була
припинена, що підтверджується
документально.

Крім того, апелянт вважає, що на
момент розгляду справи закінчились
строки притягнення його до
адміністративної відповідальності,
оскільки, на його думку,на момент
складання протоколу пройшло більше 1
року.

Заслухавши ОСОБА_1, який підтримав
апеляційну скаргу, прокурора, який
заперечував проти її
задоволення,вивчивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, вважаю,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст.283 ч.2 КУпАП, постанова по
справі про адміністративне
правопорушення повинна містити,
зокрема, опис обставин, установлених
при розгляді справи.

З мотивувальної частини
оскаржуваної постанови вбачається,що
суд лише послався на наявність
протокола №8 від 14.02.2014 року про
вчинення ОСОБА_1 адміністративного
корупційного правопорушення, однак
фактично не встановив та не зазначив
обставини правопорушення, які мають
бути встановлені в постанові суду,
згідно зазначеної норми закону.

Таким чином, на підставі ст.294 ч.8
КУпАП,вважаю, що апеляційна скарга
ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню, постанова суду першої
інстанції має бути скасована в зв'язку
з порушенням зазначених вимог ст.283 ч.2
КУпАП, та винесена нова постанова з
дотриманням вимог закону та з
урахуванням встановлених обставин
справи.

Так, встановлено, що ОСОБА_1,
працюючи з 02.01.2013 року помічником
лікаря - епідеміолога
санітарного-карантинного пункту
Болградського міжрайонного управління
ГУ ДСЕС в Одеській області, будучи
суб'єктом відповідальності,
передбаченої п.п. ж п.1 ч.1 ст.4 ЗУ «Про
засади запобігання і протидії
корупції», порушив встановлені
зазначеною нормою Закону обмеження
щодо зайняття підприємницькою
діяльністю,оскільки з 29.12.2010 року був
зареєстрований, як суб'єкт
підприємницької діяльності (фізична
особа-підприємець р.н.о.к.п.п.НОМЕР_1),
основними видами діяльності якого
була діяльність у сфері страхування та
пенсійного забезпечення, надання в
оренду власного чи орендованого майна,
роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах
продуктами харчування та інш., отримав
прибуток від цієї діяльності за 2013 рік
в сумі 13835 грн.,чим скоїв
правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-4
КУпАП.

Наведені обставини
підтверджуються наказом Болградського
міжрайонного управління ГУ ДСЕС в
Одеській області, згідно яких ОСОБА_1
прийнятий 02.01.2013 року на посаду
помічника лікаря - епідеміолога
санітарного-карантинного пункту
Болградського міжрайонного управління
ГУ ДСЕС в Одеській області; а також
наказом «Про затвердження плану
заходів Болградського міжрайонного
управління ГУ ДСЕС в Одеській області
щодо запобігання і протидії корупції
на 2013рік», з яким ОСОБА_1 22.03.2013 року був
ознайомлений під розпис; посадовою
інструкцією помічника лікаря -
епідеміолога санітарного-карантинного
пункту Болградського міжрайонного
управління ГУ ДСЕС в Одеській області
(а.с.19-29).

Також в матеріалах справи
містяться документи ДПІ у
Болградському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області, згідно яких ОСОБА_1
зареєстрований з 29.12.2010 року, як фізична
особа-підприємець, яка за 2013 рік
отримала прибуток в сумі 13835 грн.

(а.с.10-18,30).

На підставі
наведеного,відповідно до вимог ст.280
КУпАП, приходжу до висновку, що
ОСОБА_1 вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ст.172-4 ч.1
КУпАП, його вина в порушенні вимог п.п.
ж п.1 ч.1 ст.4 ЗУ «Про засади запобігання
і протидії корупції»,є доведеною,
оскільки останній з 29.12.2010 року був
зареєстрований, як фізична
особа-підприємець, однак, одночасно, з
02.01.2013 року, працював на зазначеній
посаді в Болградському міжрайонному
управлінні ГУ ДСЕС в Одеській області,
тобто є суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення,як службова
особа державних органів.

При цьому вважаю необхідним
зазначити, що суму доходу від
підприємницької діяльності, яку
отримав ФОП ОСОБА_1, слід рахувати не з
січня, а з липня по грудень 2013 року,сума
складає 6953 грн., т.я. ЗУ №224-V11 від 14.05.2013
року, яким службові особи державних
органів були визначенні, як суб'єкти
відповідальності за корупційні
правопорушення, набрав чинності тільки
09.06.2013 року (а.с.30).

При розгляді апеляційної скарги
прокурор та ОСОБА_1 зазначені
обставини, зокрема, уточнену суму
отриманого останнім прибутку від
підприємницької діяльності,не
оспорювали.

Разом з тим, у відповідності до
вимог ст.22 КУпАП, вважаю можливим
звільнити ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності за вчинене
адміністративне правопорушення за
малозначністю і обмежитись усним
зауваженням з наступних підстав.

При апеляційному розгляді скарги
встановлено, що ОСОБА_1, працюючи
помічником лікаря - епідеміолога
санітарного-карантинного пункту
Болградського міжрайонного управління
ГУ ДСЕС в Одеській області з 01.01.2013 рок
у по 31.12.2013 року отримав заробітну
плату в сумі 28612,62 грн., його дружина
ОСОБА_3 за цей період отримала
заробітну плату в сумі 18060,40 грн.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він змушений
у вільний від роботи час займатися
підприємницькою діяльністю,яка,
зокрема, складається з страхування
населення для матеріального
забезпечення родини, підтверджуються.

Крім того, мають бути враховані
обставини, які, згідно ст.34 КУпАП,
пом'якшують відповідальність за
адміністративне правопорушення, а
саме, щире розкаяння ОСОБА_1 в
інкримінованому правопорушенні,
відсутність шкідливих наслідків,те, що
він раніше ніколи до кримінальної та
адміністративної відповідальності не
притягувався.

Про щире розкаяння ОСОБА_1 свідчить той
факт, що після виявлення
правопорушення він негайно, 13.02.2014 року,
здійснив дії щодо припинення
підприємницької діяльності (а.с.36).

Шкідливі наслідки від правопорушення
відсутні, т.я. ОСОБА_1 сплачував всі
передбачені законом податки від
підприємницької діяльності в дохід
держави, ця діяльність не була
пов'язана з його службовими обов'язками
в Болградському міжрайонному
управлінні ГУ ДСЕС в Одеській області.

Крім того, пояснення ОСОБА_1 про те, що
він визнає зазначені обставини
правопорушення, але, будучи
підприємцем з 2010 року, продовжував цю
діяльність після прийняття ЗУ №224-V11
від 14.05.2013 року неумисно, після
консультації юриста своєї установи
про те, що він не є посадовою особою, в
зв'язку з чим не є суб'єктом
правопорушення, не спростовані.

Також вважаю необхідним, при вирішенні
питання щодо застосування ст.22
КУпАП,прийняти до уваги дані про
особу ОСОБА_1, який має постійне місце
роботи та проживання, за якими
характеризується позитивно, має родину
та двох неповнолітніх дітей на
утриманні, до адміністративної
відповідальності, в тому числі за
корупційні правопорушення, не
притягувався.

На підставі наведеного, дослідивши
обстановку та обставини
правопорушення, яке не завдало збитків
державним та суспільним інтересам,
враховуючи особистість порушника,
обставини, що пом'якшують
відповідальність, враховуючи
відсутність обставин, що обтяжують
відповідальність, вважаю, що вчинене
корупційне правопорушення не
становить великої суспільної
шкідливості та є малозначним,є
передбаченні законом підстави для
застосування відносно ОСОБА_1 ст.22
КУпАП.

Доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_1
щодо спливу строків притягнення до
адміністративної відповідальності,
передбачених ст.38 КУПАП, не можуть бути
прийняті до уваги,оскільки
корупційне правопорушення є
триваючим.

Зазначені в апеляційній скарзі
недоліки протоколу про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення не впливають на
встановлення вини ОСОБА_1 в
інкримінованому правопорушенні.

Також не можуть бути прийняті до уваги
заперечення прокурора щодо
врахування додаткових доводів ОСОБА_1
при розгляді апеляційної скарги,
оскільки, відповідно до ст.294 ч.7 КУпАП,
суд апеляційної інстанції не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлене
неправильне застосування
матеріального або порушення норм
процесуального права. В данному
випадку, при розгляді апеляційної
скарги встановлено неповне виконання
судом першої інстанції вимог
ст.ст.33,34,35,245,280,283 КУпАП,що було
враховано при винесенні нової
постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Болградського районного
суду Одеської області від 06.03.2014 року
скасувати та прийняти нову постанову,
якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченного ст.172-4 ч.1 КУпАП.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити
ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності за вчинене
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.172-4 ч.1 КУпАП за
малозначністю та оголосити усне
зауваження.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області
Н.В. Грідіна