Справа № 216/347/14-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2014 р. Суддя
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу Биканов І.Р. розглянувши
матеріали, які надійшли з відділу ДАІ з
обслуговування адміністративної
території м. Кривого Рогу про
притягнення до адміністративної
відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Кривий Ріг Дніпропетровської області,
громадянина України, не працюючого,
проживаючого: АДРЕСА_1, -

за ч.3 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

12.01.2014 року о 04.10 год. ОСОБА_2
керував автомобілем НОМЕР_1 по вул.
Волгоградській в м. Кривому Розі з
явними ознаками алкогольного сп'яніння
(запах алкоголю з ротової порожнини), на
вимогу працівника міліції у
присутності двох свідків відмовився
від проходження у встановленому
порядку медичного огляду для
встановлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння, чим
порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього
руху України.

Порушення вчинено ОСОБА_2, який тричі
протягом року - 03.04.2013, 01.11.2013 та 26.12.2013 -
піддавався адміністративному
стягненню за керування транспортними
засобами у стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції,
за відмову від проходження відповідно
до встановленого порядку огляду на
стан алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або щодо вживання
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився,
про час, день та місце слухання справи
повідомлявся належним чином, про, що
свідчить підпис в протоколі про
адміністративне правопорушення.

У відповідності до статті 251 КУпАП
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Суд, вивчивши матеріали справи про
адміністративне правопорушення
встановив, що винність ОСОБА_2 у скоєнні
правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 3
КУпАП підтверджується письмовими
поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4
згідно пояснень яких, ОСОБА_2
відмовився від проходження медичного
огляду для визначення стану
алкогольного сп'яніння, факт вживання
алкоголю не заперечував -а.с.4,5,, тому
суд вважає необхідним, визнати винним
ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення
передбаченого ст. 130 ч. 3 КУпАП та з метою
виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, з
урахуванням факту повторності
протягом року вчинення

однорідних правопорушень, за які особу
вже було піддано адміністративним
стягненням, та для запобігання
вчиненню нових правопорушень накласти
адміністративне стягнення у вигляді
адміністративного арешту, виходячи з
наступного.

Санкція ч.3 ст.130 КУпАП визначає
стягнення - на водіїв позбавлення права
керування транспортними засовами з
оплатним вилученням транспортного
засобу, на інших осіб -
адміністративний арешт на строк від
десяти до п'ятнадцяти діб з оплатним
вилученням транспортного засобу.

Згідно п. 1.10 Загальних положень Правил
дорожнього руху водієм є особа, яка
керує транспортним засобом і має
посвідчення водія відповідної
категорії.

Відповідно до постанови
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 26.12.2013 року яка набрала
законної сили 06.01.2014 року, ОСОБА_2
позбавлений права керування
транспортними засобами на 5 років,
тобто у розумінні п. 1.10 Загальних
положень Правил дорожнього руху
України не є водієм.

Оскільки ОСОБА_2 не є водієм, то
відповідно суд може накласти на нього
адміністративне стягнення лише у
вигляді адміністративного арешту з
оплатним вилученням транспортного
засобу.

Проте, згідно Рішення Конституційного
суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 р.
щодо офіційного тлумачення положень
частини першої статті 14-1 КУпАП визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними), статтю
14-1 та ч.6 ст. 258 КУпАП, у зв'язку з чим суд
вважає можливим не конфісковувати
транспортний засіб, який належить не
правопорушнику ОСОБА_2, а іншій особі -
ОСОБА_5, у зв'язку із чим суд вважає
необхідним накласти на ОСОБА_2
адміністративне стягнення у вигляді
максимального строку
адміністративного арешту, що є
необхідним та достатнім для
запобігання вчиненню ним в подальшому
правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4
Закону України «Про судовий збір» слід
стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в
розмірі 36,54 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст.28, 40-1, 130, 251, 252, 279, 280
КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про
судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним за ч.3 ст. 130 КУпАП
та накласти адміністративне стягнення
у вигляді адміністративного арешту на
строк 15 (п'ятнадцять) діб.

Строк відбуття арешту обчислювати з
моменту затримання ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_2 - судовий збір на користь
держави в розмірі 36 (тридцять шість)
грн. 54 (п'ятдесят чотири) коп.

Постанова може бути оскаржена особою,
яку притягнуто до адміністративної
відповідальності, або на неї може бути
внесено подання прокурора протягом
десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подання прокурора,
подаються до відповідного
апеляційного суду через місцевий суд,
який виніс постанову.

СУДДЯ: