АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/793/37/14 Головуючий по 1
інстанціїКатегорія: ст.130 ч.1 КУпАП
Орленко В.В. Суддя в апеляційній
інстанції Поєдинок І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2014 р.
м.
Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської
області Поєдинок І.А., розглянувши
матеріали адміністративної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову судді Соснівського
районного суду м.Черкаси від 20.12.2013
року, -

встановив:

Постановою судді Соснівського
районного суду м.Черкаси від 20.12.2013
року, -

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1, непрацюючого, -

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП із
застосуванням до нього стягнення у
вигляді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 2
роки, за те, що він 06.12.2013 р. о 06.10 год.
керував автомобілем Мітсубісі Лансер
д/н. НОМЕР_1 в м. Черкаси на перехресті
вул. Хрещатик - Б.Вишневецького, з
явними ознаками алкогольного
сп'яніння, але від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного сп'яніння
відмовився, чим порушив п.2.5 Правил
дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
заперечуючи свою вину у вчиненні
правопорушення передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП, просить скасувати постанову
судді районного суду, а справу закрити
за відсутності у діях ОСОБА_3 складу
адміністративного правопорушення,
порушення при розгляді справи норм
матеріального та процесуального права.
Свої вимоги мотивує наступним:

- протокол про адміністративне
правопорушення не відповідає
дійсності, як вбачається з даних
протоколу про адміністративне
правопорушення від 06.12.2013 року ОСОБА_3
відмовився від проходження медичного
огляду, проте в матеріалах справи
відсутні докази того, що ним було
висловлено відмову від проходження
огляду на стан сп'яніння на місці
зупинки транспортного засобу або
незгоду з результатами такого огляду.

- після закінчення розмови із
співробітником ДАІ апелянт за кермом
автомобіля Мітсубісі Лансер д/н НОМЕР_1
виїхав до «Черкаський обласний
наркологічний диспансер» де 06.12.2013 року
о 08 год. 05 хв. мною було пройдено
медичний огляд з метою виявлення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції. Даний факт
підтверджується висновком
комунального закладу «Черкаський
обласний наркологічний диспансер» №
3263, згідно якого я визнаний тверезим, а
ознак сп'яніння не встановлено.

Окрім порушення норм матеріального
права судом першої інстанції були
порушені норми процесуального права,
що призвели до істотних порушень моїх
процесуальних прав, а саме, порушення
ст.33, 268 КУпАП.

Судом не взято до уваги, що під час
здійснення професійної діяльності у
ОСОБА_3 виникає постійна потреба в
можливості мобільного пересування.
Відповідно до укладеного контракту з
Черкаським ЦНБПД, у разі затриманні
особи, останній має на протязі години
з'явитися в правоохоронних органах
Чигиринського, Золотонішського,
Смілянського районів. Окрім того в
правопорушника на утриманні
знаходиться трирічна дочка. Тому
позбавлення його права керування
транспортними засобами поставить сім'ю
ОСОБА_3 у скрутне становище і приведе до
неможливості виконувати професійні
обов'язки.

ОСОБА_3 подав заяву про
поновлення йому строку на апеляційне
оскарження постанови Соснівського
районного суду від 20.12.2013 р., оскільки
про дане рішення він дізнався лише
21.01.2014 р., шляхом отримання листа за
місце свого проживання, в судовому
засіданні присутнім не був.

В доповненнях до апеляції, ОСОБА_3
просив, що у разі незгоди з доводами
апелянта, рішення суду 1 інстанції
змінити, обравши стягнення у вигляді
штрафу.

Перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, заслухавши
пояснення ОСОБА_3, який підтримав
апеляцію з доповненнями, вважаю, що
вона підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

Вважаю, що апелянтом пропущений
строк на апеляційне оскарження
постанови суду 1 інстанції з поважних
причин, оскільки він в судовому
засіданні присутній не був, а копію
оскаржуваної постанови, як вбачається
з матеріалів справи, отримав після
закінчення строку на апеляційне
оскарження, таким чином ОСОБА_3 не мав
можливості належним чином подати, в
строки, передбачені законом, апеляцію
на постанову районного суду, тому даний
строк підлягає поновленню.

Відповідно до положень ч.7 ст.294
КУпАП, апеляційний суд переглядає
справу в межах апеляційної скарги. При
цьому, він не обмежений її доводами,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, також
апеляційний суд може дослідити нові
докази, які не досліджувалися раніше,
якщо визнає обгрунтованим ненадання їх
до місцевого суду або необгрунтованим
відхилення їх місцевим судом.

Згідно диспозиції ст.130 КУпАП
відмова особи, яка керує транспортним
засобом, від проходження відповідно до
встановленого законом порядку огляду
на стан алкогольного сп'яніння -
передбачає самостійний склад
правопорушення за який настає
адмінвідповідальність передбачена
санкцією ст.130 КУпАП.

Приймаючи рішення, суддя 1
інстанції обгрунтовано встановив
наявність в діях ОСОБА_3 складу
вказаного правопорушення, що
підтверджується протоколом про
адмінправопорушення серії АГ2№437170.

Між тим, приймаючи рішення про
накладення стягнення у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами, суддя не
прийняв до уваги вимоги ст.30, 33 КУпАП.
Зокрема згідно ст.30 КУпАП, згідно якої
позбавлення спеціального права,
наданого даному громадянинові,
застосовується за грубе або
систематичне порушення користування
цим правом.

Згідно положення ст.33 КУпАП, при
накладенні адміністративного
стягнення враховується характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність.

В матеріалах справи відсутні
відомості про притягнення ОСОБА_3
раніше до адмінвідповідальності за
порушення Правил дорожнього руху. Крім
того, вказане порушення ПДР з боку
ОСОБА_3 не можна вважати грубим. Також
судом не взято до уваги, що
транспортний засіб ОСОБА_3 необхідний в
зв'язку із здійсненням ним професійної
діяльності, на утриманні
правопорушника знаходиться малолітня
донька ІНФОРМАЦІЯ_2. Таким чином,
позбавлення ОСОБА_3 права керування
транспортними засобами поставить його
сім'ю у скрутне становище і приведе до
неможливості виконувати професійні
обов'язки. Враховуючи дані обставини
справи, вважаю, що постанову суду слід
змінити в частині адміністративного
стягнення, з позбавлення права
керування т/з строком на 2 роки на
штраф.

Щодо доводів апеляційної скарги про
те, що ОСОБА_3 під час керування
транспортним засобом не знаходився у
стані алкогольного сп'яніння, та
протокол про адміністративне
правопорушення не відповідає
дійсності, в матеріалах справи
відсутні докази того, що ним було
висловлено відмову від проходження
огляду на стан сп'яніння на місці
зупинки транспортного засобу або
незгоду з результатами такого огляду -
то суд їх до уваги не приймає, оскільки
вони в даному випадку не мають значення
для розгляду справи, так як відмова
особи від проходження медичного огляду
на стан сп'яніння утворює самостійний
склад адмінправопорушення
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та
підтверджуються належними доказами,
які суд приймає до уваги, а саме даними
протоколу про адмінправопорушення,
поясненнями свідків - в присутності 2
свідків від проходження медичного
огляду та підпису протоколу відмовився
(а.с. - 1, 4, 5).

Доводи апеляції про те, що ОСОБА_3
від проходження медичного огляду в
момент перевірки працівниками ДАІ
відмовився, натомість за власної
ініціативи без участі працівників ДАІ
пройшов огляд на стан сп'яніння, але суд
не дав належної оцінки акту медичного
обстеження від 06.12.2013 р. № 3263, то вважаю
їх необгрунтованими та такими, що
направлені на уникнення від
адміністративної відповідальності за
скоєне. При розгляді апеляції ОСОБА_3
також слід врахувати вимоги п.2.5 Правил
дорожнього руху України, згідно якого
водій повинен на вимогу працівника
міліції пройти в установленому порядку
медичний огляд для визначення стану
алкогольного сп'яніння, при цьому діюче
законодавство не передбачає яких-
небудь виключень з цього приводу.

Доводи апелянта про відмову від
проходження медогляду на стан
алкогольного сп'яніння, бо поспішав по
робочим справам також є
необґрунтованим, так як згідно п.2.5
Правил дорожнього руху України, водій
повинен на вимогу працівника міліції
пройти в установленому порядку
медичний огляд для визначення стану
алкогольного сп'яніння, при цьому,
діюче законодавство не передбачає
яких-небудь виключень з цього приводу.

Враховуючи вищевикладене, вважаю,
що постанова судді 1 інстанції підлягає
зміні в частині накладеного стягнення,
а саме на штраф - 150 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян (в розмірі
2550 грн.).

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне
оскарження постанови судді
Соснівського районного суду м.Черкаси
від 20.12.2013 року.

Постанову судді Соснівського
районного суду м.Черкаси від 20.12.2013
року, якою ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1
КУпАП та накладено стягнення у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 2
роки - змінити, обравши ОСОБА_3
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
2550 грн.

Постанова оскарженню не
підлягає.

Суддя