Справа №3/463/7/14
Личаківський районний суд м. Львова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року

м. Львів

суддя Личаківського районного суду
м.Львова – Леньо С. І.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши адміністративні
матеріали, які надійшли від ВДАІ з ОАТ
м. Львова та АТІ при ГУМВСУ у Львівській
області про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України,
працюючого: ПАТ «Галичина Авто»,
слюсар, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3/5а -

за ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Працівниками ДАІ складено протокол про
адміністративне правопорушення про те,
що громадянин ОСОБА_2, керуючи
автотранспортним засобом ВАЗ д.н.з.
НОМЕР_1 у стані алкогольного сп’яніння,
25.10.2013р. о 02 год. 30 хв. на вул.
Новознесенській у м. Львові, виїхав на
смугу зустрічного руху, де здійснив
наїзд на нерухомий автомобіль НОМЕР_2,
завдавши йому технічних пошкоджень,
чим порушив вимоги п. п. 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а»,
11.3 ПДР України.

Адвокат ОСОБА_1, який згідно договору
про надання правової допомоги № 115/13
від 29.10.2013р. представляє інтереси
ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав, що
правопорушення, передбачене ст. 124
КУпАП настало саме з вини ОСОБА_2 через
недотримання останнім вимог ПДР
України та проявом неуважності на
дорозі, однак, заперечив його вину у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Перш за
все, просить врахувати, що пояснення
потерпілої ОСОБА_3, які були надані нею
в попередньому судовому засіданні щодо
перебування ОСОБА_2 на момент скоєння
ДТП в стані алкогольного сп’яніння не
відповідають дійсності. В його
автомобілі на той момент дійсно
перебували особи, які перебували в
стані алкогольного сп’яніння, яких
бачила потерпіла, і скоріш за все,
перебуваючи в стані емоційного стресу,
вона просто помилилась, вказавши, що це
ОСОБА_2 перебував в такому стані. Також
вказав, що висновок від 25.10.2013р. щодо
результатів медичного огляду з метою
виявлення ознак алкогольного
сп’яніння складений з порушенням
вимог чинного законодавства, а тому не
може бути взятий до уваги. Враховуючи
те, що під час ДТП потерпіла ОСОБА_3
зазнала легких тілесних ушкоджень,
ОСОБА_4 підлягав обов’язковому огляду
на стан сп’яніння у відповідному
закладі охорони здоров’я, проте в
порушення вимог Інструкції МОЗ України
від 09.09.2009р., такий огляд було проведено
не в найближчому закладі охорони
здоров’я, яким є КМКЛШМД, а в ОКЗ ЛОР
«Львівський обласний клінічний
наркологічний диспансер», який
знаходиться на 6 км дальше. Крім того, в
порушення вимог цієї Інструкції,
доставка ОСОБА_2 до закладу охорони
здоров’я була здійснена по спливу
більш ніж 2 годин з моменту виявлення
підстав для його проведення. Також, в
останнього не було здійснено забору
об’єктів біологічного середовища, які
є предметом дослідження при виявлені
ознак алкогольного сп’яніння і до яких
відносять слину, сечу, змиви з поверхні
губ, шкірного покриву обличчя і рук або
кров, що є також порушенням вимог
Інструкції. За результатами огляду на
стан сп’яніння та лабораторними
дослідженнями встановлюється діагноз,
який вноситься до акта медичного
огляду, і враховуючи те, що в даному
випадку не було проведено лабораторних
досліджень, то відповідно і діагноз не
може вважатись дійсним, позаяк
отриманий він з порушенням вимог
чинного законодавства. На підставі
наведеного, висновок щодо результатів
медичного огляду на стан сп’яніння,
через те, що він складений з вище
переліченими порушеннями вважає
недійсним, і як наслідок, вважає
недоведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП, та в цій частині провадження у
справі просить закрити за відсутністю
в дія ОСОБА_2 події та складу цього
інкримінованого правопорушення.
Оскільки постанова про закриття
кримінального прийнята 22.11.2013р., і
згідно вимог ст. 38 КУпАП
адміністративне стягнення в такому
випадку може бути накладено не пізніш
як через місяць з дня прийняття рішення
про закриття кримінального
провадження, справу в частині
притягнення ОСОБА_2І до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУПАП України просить закрити у
зв’язку з закінченням на момент
розгляду справи про адміністративне
правопорушення місячного строку з дня
прийняття рішення про закриття
кримінального провадження.

ОСОБА_3, водій автомобіля НОМЕР_2 в
останнє судове засідання не з’явилась,
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином під
розписку, причин неявки не повідомила.
Будучи присутньою в попередньому
судовому засіданні 30.12.2013р. пояснила, що
ДТП сталась внаслідок порушення водієм
ОСОБА_2 вимог ПДР України, і при цьому
вказала, що останній, в момент ДТП
перебував в стані алкогольного
сп’яніння.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін та
оцінюючи в сукупності зібрані докази,
вважаю, що ОСОБА_2 слід визнати винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, а провадження у справі в частині
притягнення останнього до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити на підставі
п. 1 ст. 247 КУпАП виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
25.10.2013р. о 02 год. 30 хв. на вул.
Новознесенській у м. Львові сталась
дорожньо-транспортна пригода,
учасником та безпосереднім винуватцем
якої є водій ОСОБА_2 Внаслідок ДТП
обидва автомобіля отримали технічні
пошкодження, а потерпіла ОСОБА_3 –
легкі тілесні ушкодження, що
підтверджується постановою про
закриття кримінального провадження
від 22.11.2013р.

Даний факт підтверджується
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
долученою до справи схемою місця ДТП, в
якій зазначені технічні пошкодження
автомобілів, які об’єктивно
відображають обставини справи,
протоколом огляду місця
дорожньо-транспортної пригоди від
25.10.2013р., протоколами допиту свідків від
28.10.2013р. та від 01.11.2013р., постановою про
закриття кримінального провадження
від 22.11.2013р. та протоколом про
адміністративне правопорушення від
09.12.2013р.

Вважаю, що в діях ОСОБА_2 наявний склад
адміністративного правопорушення,
передбачених ст. 124 КУпАП.

Однак, у відповідності до ч. 4 ст. 38 КУпАП
встановлено місячний строк накладення
адміністративного стягнення з дня
прийняття рішення про закриття
кримінального провадження.

З матеріалів справи про
адміністративне правопорушення
вбачається, що постанова про закриття
кримінального провадження прийнята
22.11.2013р., тому особа могла бути піддана
адміністративному стягненню до 22.12.2013р.

Враховуючи те, що справа надійшла на
адресу суду 20.12.2013р., що унеможливило
розглянути справу у місячний строк з
дня прийняття рішення про закриття
кримінального провадження через
відсутність часу для належного
повідомлення учасників процесу про
дату судового засідання, вважаю, що в
цій частині провадження по справі
підлягає закриттю у зв’язку з
закінченням на момент розгляду справи
про адміністративне правопорушення
місячного строку з дня прийняття
рішення про закриття кримінального
провадження.

Що стосується притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП, то в цій частині, вважаю, що
провадження у справі підлягає закриттю
у зв’язку з відсутністю в діях ОСОБА_2
події та складу цього інкримінованого
правопорушення виходячи з таких
підстав.

Висновком ОКЗ ЛОР «Львівський обласний
державний клінічний наркологічний
диспансер» від 25.10.2013р. встановлено, що
цифровий показний алкоголю в крові
ОСОБА_2 становить 1,40 %.

Як вірно вказує адвокат, в даному
випадку, відповідно до п. 1.8 Інструкції
«Про виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп’яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції», яка затверджена
наказом МВС України та МОЗ України від
09.09.2009р., проведення огляду водія ОСОБА_2
на стан сп’яніння було обов’язковим,
оскільки водій ОСОБА_3 після ДТП
отримала легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до п. 1.7 Інструкції, огляд на
стан сп’яніння проводиться в
найближчому закладі охорони здоров’я,
якому надано право на проведення
такого огляду.

Обов’язок забезпечити доставку осіб
до найближчого закладу охорони
здоров’я, згідно п. 2.9 цієї Інструкції
покладено на уповноважену особу
Державтоінспекції МВС.

Найближчим закладом охорони здоров’я,
якому надано таке право відповідно до
наказу ГУОЗ ЛОДА № 943 від 28.12.2012р., як це
вбачається з карти-схеми, яка долучена
до матеріалів справи є КМКЛШМД, яка
знаходиться на відстані 2,9 км від місця
ДТП.

Однак, в порушення вимог цієї норми,
ОСОБА_2 доставлено для огляду до ОКЗ ЛОР
«Львівський обласний клінічний
наркологічний диспансер», що
знаходиться на вул. Науковій, 49 в м.
Львові та є на відстані 9,1 км від місця
ДТП, і що ставить під сумнів
об’єктивність такого висновку.

Крім цього, згідно п. 2.9 цієї Інструкції,
доставка водія до найближчого закладу
охорони здоров’я повинна бути
проведена не пізніше двох годин з
моменту виявлення підстав для його
проведення.

Як вбачається з постанови про закриття
кримінального провадження, ДТП сталась
25.10.2013р. о 02:30 год., в той час як огляд
ОСОБА_2, згідно згаданого вище висновку,
проведено о 06:10 год. 25.10.2013р., що майже в
двічі перевищує встановлений
Інструкцією строк, і що також ставить
під сумнів об’єктивність складеного
висновку.

Більше того, як гласить п. 3.12, 3.13
Інструкції, предметом дослідження
біологічного середовища можуть слина,
сеча та змиви з поверхні губ, шкірного
покриву обличчя і рук або кров.

Згідно згаданого вище висновку,
цифровий показник алкоголю в крові
ОСОБА_2 базується на показниках
спеціального технічного засобу і
жодних вище перелічених зразків
біологічного середовища в останнього
не відбиралось, при тому що п. 1.8
Інструкції визначено, що у разі, якщо
внаслідок ДТП є особи які травмовані,
обов’язковим є огляд у визначених
закладах охорони здоров’я. Очевидно,
що в такому випадку, проведення
дослідження повинно відбуватись не
інакше як шляхом забору в особи
будь-якого вище переліченого зразку
біологічного середовища, і оскільки
цього зроблено не було, вважати такий
висновок дійсним підстав немає.

На підставі наведеного, та враховуючи в
сукупності згадані вище обставини,
слід погодитись з позицією захисту про
те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП належними
та допустимими доказами не доведена, а
долучені до матеріалів справи докази
складені з порушенням вимог згаданої
вище Інструкції, п. 3.22 якої гласить, що в
такому випадку висновки вважаються
недійсними, і за таких обставин,
визнання ОСОБА_2 винним виключно на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення та
поясненнях потерпілої про те, що ОСОБА_2
перебував в стані алкогольного
сп’яніння під час ДТП, буде порушенням
прав останнього.

Підсумовуючи вищенаведене, приходжу до
переконання, що провадження у справі в
частині притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю,
оскільки в його діях відсутні подія та
склад цього інкримінованого
правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 124, 130, 247, 280, 283, 284, 294
КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, та в цій
частині провадження по справі закрити
у зв’язку з закінченням на момент
розгляду справи про адміністративне
правопорушення місячного строку з дня
прийняття рішення про закриття
кримінального провадження.

Провадження у справі в частині
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у
зв’язку з відсутністю в його діях
події та складу адміністративного
правопорушення.

На постанову може бути
подана апеляційна скарга, протест
прокурора до Апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з дня її винесення через місцевий
суд.

Суддя:

Леньо
С. І.