Справа № 434/9394/13-п
Головуючий в 1 інстанції
Провадження № 33/782/43/14
Головуючий в апеляційній
Категорія: ст. 130 ч. 2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 рокум. Луганськ Суддя
судової палати з розгляду кримінальних
справ апеляційного суду Луганської
області Запорожченко О. О., за участю
ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
судді Артемівського районного суду
міста Луганська від 17 грудня 2013 року,
якою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, працюючого лікарем -
стоматологом, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1,

визнано винним за ч. 2 ст. 130 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення і накладено
адміністративне стягнення у вигляді
громадських робіт строком 60 годин та
стягнуто з нього на користь держави
судовий збір у сумі 34 гривні 41 копійка,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Артемівського
районного суду міста Луганська від 17
грудня 2013 року встановлено, що 09.11.2013
року о 17-50 годині у м. Луганську по вул.
Ватутіна, 3 ОСОБА_1 керуючи автомобілем
марки «ЛУАЗ - 969 М» державний номерний
знак НОМЕР_1 був зупинений працівниками
ДАІ, які запропонували йому пройти
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного сп'яніння,
від якого він відмовився, чим порушив
вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та
скоїв правопорушення передбачене ст. 130
КУпАП.

27 грудня 2013 року ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову судді Сбітнєва В.
Є. від 17.12.2013 р. про притягнення його до
адміністративної відповідальності та
закрити провадження у справі.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги ОСОБА_1 посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, ст. ст. 130, 245, 247, 251, 254, 256 КУпАП і
Правил дорожнього руху, вказує на те, що
на час подання апеляційної скарги
копія постанови судді йому ще не
вручена. Вважає, що постанова судді
Сбітнєва В. Є. від 17.12.2013 р. винесена без
врахування всіх обставин, що мають
значення для правильного розгляду
справи, оскільки він не вчиняв
правопорушення, зазначеного у
постанові, а отже у судді не було
законних підстав вважати доведеним ані
факту події правопорушення, ані його
вини. Матеріали адміністративної
справи не відповідають фактичним
обставинам справи. Так, в матеріалах
справи міститься протокол, складений
09.11.2013 р. інспектором ОСОБА_3 з якого
вбачається, що на момент його складання
він не був підписаний, так званими
свідками ОСОБА_10, які поставили свої
підписи пізніше. При цьому суд не взяв
до уваги, що відповідно до показань
свідків, на момент складання протоколу
ОСОБА_5 взагалі не було на місці подій, а
інспектор ОСОБА_3 не надав ОСОБА_1
протокол одразу після його складення.
Суд не взяв до уваги те, що пояснення
інспекторів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 суперечать
фактичним обставинам та
спростовуються наявними документами
та показаннями свідків. Суд не звернув
уваги на те, що в рапорті, складеному
інспекторами ДПС 09.11.2013 p., прямо
зазначено, що "...під час патрулювання
було звернуто увагу на автомобіль ЛУАЗ
968М під керуванням ОСОБА_1 зі слів
очевидців...", тобто інспектор ДПС не
зупиняв транспортного засобу, яким він
керував, а протокол було складено зі
слів очевидців. Більше того, суд не
викликав так званих очевидців ОСОБА_5,
та не приділив уваги тій обставині, що
пояснення свідків ОСОБА_6
спростовуються іншими матеріалами
справи. Показання свідків ОСОБА_6, в
свою чергу, спростовують пояснення
інспекторів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Таким
чином, під час розгляду справи фактично
було встановлено: 1. Протокол про
адміністративне правопорушення було
складено без факту самого
правопорушення та всупереч порядку
його складання. 2. В протоколі зазначені
відомості, що не відповідають
фактичним обставинам справи. 3. Вказані
в протоколі обставини не тільки не
підтверджуються, а спростовуються
наявними у справі доказами. 4. Пояснення
так званих свідків ОСОБА_6 було
виготовлено інспекторами ДПС раніше,
комп'ютерним способом, на бланках
пояснень. Ці бланки містять не фактичні
обставини, встановлені інспекторами на
місці скоєння правопорушення, а
заздалегідь визначені ними довільним
порядком, тобто так зване
правопорушення нібито фіксується
інспекторами за допомогою раніше
підготовлених бланків. Незважаючи на
зазначені обставини, суд виніс
постанову про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності,
всупереч відсутності будь-яких доказів
як самого факту правопорушення, так і
його вини.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1
підтримав свою апеляційну скаргу та
просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_2 також підтримав
апеляційну скаргу та пояснив, що судом
неправильно встановлені обставини
справи, оскільки робітники міліції не
зупиняли автомобіль під керуванням
ОСОБА_1, а під'їхали до нього, коли
автомобіль був запаркований, а сам
ОСОБА_1 стояв біля магазину на вул.
Ватутіна, де в нього відбувся конфлікт
із ОСОБА_5, який головою вдарив ОСОБА_1 в
обличчя та спричинив йому тілесні
ушкодження на верхній губі та завдав
струс головного мозку. З губи сильно
текла кров. За цим фактом відносно
ОСОБА_5 Жовтневим РВ УМВС проводиться
досудове розслідування. Співробітники
ДАІ не зупиняли транспортний засіб під
керуванням ОСОБА_1, як це вказано в
постанові судді. Цей висновок суду
спростовується наявними в справі
доказами. Коли робітники ДАІ прибули на
місце злочину, вчиненого відносно
ОСОБА_1 ОСОБА_5, ОСОБА_1 знаходився поза
транспортним засобом, а тому не був
водієм в розумінні Правил дорожнього
руху та Кодексу України про
адміністративні правопорушення. За
таких обставин співробітники ДАІ
взагалі не мали права на його огляд, як
водія, на стан сп'яніння. Оскільки не
було події і складу адміністративного
правопорушення, а у співробітників ДАІ
не було права на складання протоколу
про адміністративне правопорушення. Не
виключає, що від ОСОБА_1 міг бути запах
алкоголю оскільки, хтось із присутніх
під час спричинення ОСОБА_1 ОСОБА_5
тілесних ушкоджень дав йому пляшку з
горілкою для дезинфекції губ та
порожнини рота. Просить постанову
судді районного суду скасувати та
закрити провадження в
адміністративній справі на підставі п.
1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і
складу адміністративного
правопорушення.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що 09.11.2013 року
він став свідком конфлікту між ОСОБА_1
та ОСОБА_5, в ході якого ОСОБА_1 були
причинені тілесні пошкодження, після
чого ОСОБА_5 відразу поїхав. Підійшовши
до ОСОБА_1 він почав надавати йому
допомогу, давши йому прополоскати
ротову порожнину горілкою. Запаху
алкоголю та явних ознаків алкогольного
сп'яніння від ОСОБА_1 не було чути. Тим
часом під'їхали інспектори ДПС, та
слідом за ними евакуатор. Інспектори
підійшли до автомобіля ОСОБА_1, який
стояв в кармані парковки, та сіли в
службовий автомобіль з ОСОБА_1. Свідків
і ОСОБА_5 під час складання протоколу
про адміністративне правопорушення не
було. Пояснив, що у Артемівському
районному суді міста Луганська він не
давав пояснень про те, що коли він
надавав допомогу ОСОБА_1 від останнього
було чути запах алкоголю. Чому так
записано в постанові судді пояснити не
може, але повністю підтверджує свої
пояснення, які давав слідчому
Жовтневого РВ УМВС про те, що будь яких
ознак алкогольного сп'яніння у ОСОБА_1
він не помітив, запаху спиртного від
нього не виходило і це він може
стверджувати точно, оскільки на
близькій відставні надавав йому
допомогу.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що йому
зателефонував ОСОБА_1 та попросив
підійти до магазину «Ітака», так як у
нього зламався автомобіль. Підійшовши
до ОСОБА_1, який стояв біля свого
автомобілю, побачив розбиту у нього
губу, запаху алкоголю від нього не було
чути. Після чого під'їхали інспектори
ДПС та слідом за ними евакуатор.
Інспекторами ДПС йому було передано
керування автомобілем ОСОБА_1, про що
він зробив відповідну відмітку в
протоколі про адміністративне
правопорушення. Зазначив, що при ньому
свідки в протокол не вносились,
інспекторами не пропонувалось ОСОБА_1
пройти медичний огляд, та в його
присутності протокол ОСОБА_1 не
вручався. Крім того, пояснив, що на
момент підпису в протоколі про
адміністративне правопорушення ним
запису про «принимаю управление данным
автомобилем согласно ст. 266 КУоАП,
сохранность гарантирую» свідки ОСОБА_6,
ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_10,не
були вказані. Також він не бачив
жодного свідка до моменту відбуття
працівників ДПС.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, захисника
ОСОБА_2, свідка ОСОБА_7, ОСОБА_8,
перевіривши матеріали
адміністративної справи та доводи
апеляційної скарги вважаю, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно із вимогами статті 7 КУпАП ніхто
не може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом (ч. 1).
Провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності (ч. 2).
Застосування уповноваженими на те
органами і посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом (ч. 3).

Частиною 2 статті 130 КУпАП встановлена
відповідальність за повторне протягом
року вчинення будь-якого з порушень,
передбачених частиною першою цієї
статті, а саме: керування транспортними
засобами особами в стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції,
а також передача керування
транспортним засобом особі, яка
перебуває в стані такого сп'яніння чи
під впливом таких лікарських
препаратів, а так само відмова особи,
яка керує транспортним засобом, від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції.

Суддя районного суду поклав в основу
своєї постанови пояснення свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9
але, на порушення вимог ст. 251 КУпАП дав
їм не правильну оцінку та виклав в
постанові висновки, які не
підтверджуються доказами,
дослідженими в судовому засіданні, що
свідчить про порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та
застосовуючи відносно нього
адміністративне стягнення у вигляді
громадських робіт строком 60 годин,
суддя районного суду у постанові
зазначив, що ОСОБА_1 керував
автомобілем марки «ЛУАЗ - 969 М»
державний номерний знак НОМЕР_1 та був
зупинений працівниками ДАІ.

Такий висновок судді спростовується
доказами, які наведені самим суддею в
своїй постанові, а також тими, що
містяться в матеріалах
адміністративної справи.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 своєї
провини не визнав та суду пояснив, що
09.11.2013 року приблизно о 17 годині 50
хвилин він знаходився у м. Луганську по
вул. Ватутіна, 3 де у нього відбувся
конфлікт з ОСОБА_5, в ході якого йому
були причинені тілесні ушкодження,
після якого до нього під'їхали
робітники ДПС та попросили надати
посвідчення водія. Після чого
запропонували пройти огляд на стан
алкогольного сп'яніння на місці або в
медичному закладі. Автомобілем він не
керував, від проходження огляду на стан
алкогольного сп'яніння не відмовлявся,
перебував у тверезому стані, у зв'язку з
чим він повністю не згоден з протоколом
про адміністративне правопорушення та
вважає його незаконним.

З пояснень ІДПС 3-го взводу ДПС ОСОБА_3
та ОСОБА_4, які опитані судом як свідки,
вбачається, що 09.11.2013 року вони
патрулювали на своєму службовому
автомобілі та були зупинені водієм
автомобіля «кроссовер», який
повідомив, що на кв. Ватутіна, водій
автомобіля марки «ЛУАЗ - 969 М» державний
номерний знак НОМЕР_1 керує автомобілем
у стані алкогольного сп'яніння, після
чого вони приїхали за вказаною адресою
і побачили автомобіль марки «ЛУАЗ - 969
М», державний номерний знак НОМЕР_1,
водій якого дійсно перебував в стані
алкогольного сп'яніння. ОСОБА_1
відмовився від проходження огляду на
стан алкогольного сп'яніння про що
09.11.2013 року о 18 годині 20 хвилин було
складено протокол про адміністративне
правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 09.11.2013
року він знаходився у м. Луганську по
вул. Ватутіна, де побачив конфлікт, який
відбувся між водіями автомобілів марки
кроссовер та марки «ЛУАЗ - 969 М», в ході
якого водію автомобіля марки «ЛУАЗ - 969
М» були причинені тілесні пошкодження,
після чого водій на кросовері поїхав.
Він підійшов до автомобіля марки «ЛУАЗ
- 969 М» та почав надавати допомогу
ОСОБА_1, після чого під'їхали робітники
ДПС.

Як вбачається, свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_7 дали суду пояснення, які
повністю підтверджують пояснення
ОСОБА_1 про те, що робітники ДАІ його не
зупиняли, а приїхали після спричинення
ОСОБА_5 йому тілесних ушкоджень, коли
він автомобілем не керував.

З копії рапорту ІДПС взводу №3 ДПС
ОСОБА_11 вбачається що він також ніс
службу із ІДПС ОСОБА_3 та ОСОБА_4, але
зазначає, що увагу на транспортний
засіб ЛУАЗ, державний номер НОМЕР_1 було
звернуто під час патрулювання на вул.
Ватутіна і зі слів очевидців, від яких
відібрані пояснення про факт керування
ОСОБА_1, на підставі чого і був
складений адміністративний протокол
за ст. 130 КУпАП (а. с. 15).

З копії протоколу допиту свідка ОСОБА_7
вбачається що 09 листопада 2013 року
близько 17 години 30 хвилин він
знаходився на вул. Ватутіна міста
Луганська і бачив як в районі магазина
«Ітака» рухались автомобілі ЛУАЗ та
кросовер білого кольору. Під час руху
воді кросовера підрізав ЛУАЗ та
поставив свій автомобіль попереду. З
кросовера вийшли чоловік - з місця
водія та жінка, які стали
висловлюватися на адресу водія ЛУАЗА
нецензурною лайкою що він не вміє
керувати автомобілем. Водій ЛУАЗА, як
стало потім відомо - ОСОБА_1, сглажуючи
конфлікт, пояснював, що в нього
зламався автомобіль, через що він не
міг нормально їхати. Чоловік з
кросоверу став погрожувати ОСОБА_1
проблемами, оскільки він є
співробітником служби безпеки України,
після чого наніс удар головою лобом в
обличчя в область роту ОСОБА_1 Цей
чоловік та жінка сіли в свій автомобіль
та поїхали в напрямку кв. Молодіжний м.
Луганська. Він підійшов до ОСОБА_1, став
надавати йому допомогу, оскільки в того
сильно йшла кров. Він сказав ОСОБА_1, що
необхідно промити рани. Хтось з
хлопців, які знаходилися біля магазину
«Ітака» передав ОСОБА_1 пляшку із
горілкою для того, щоб промити рани на
губах. ОСОБА_1 прополоскав рота
горілкою та віддав пляшку. Йому ОСОБА_1
пояснив, що в машині не працюють 1 та 2
передачі і він не міг їхати швидко коли
за ним їхав кросовер по вул. Горська (а.
с. 12).

В справі містяться аналогічні за
текстом пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_10 про
те, що 09 листопада 2013 року близько о 17
годині 30 хвилин вони їхали на своєму
автомобілі, а попереду рухався
автомобіль ЛУАЗ державний номер
НОМЕР_1, який перед виїздом вул.
Ватутіна в районі магазина «Ітака»
почав рухатися заднім ходом, зупинився
перед ними та продовжив рух із правим
поворотом і зупинився. Вони об'їхали
його, зупинились та підійшли до
автомобіля, із якого вийшов водій із
ознаками алкогольного сп'яніння:
сильний запах алкоголю на відстані,
хитка хода, невиразна мова. До них
під'їхали інспектори ДАІ, яким вони
пояснили ситуацію, після чого
інспектори витребували документи і як
з'ясувалося водієм виявився ОСОБА_1 (а.
с. 3, 6).

В суді першої інстанції свідки ОСОБА_5
та ОСОБА_10 пояснення не давали.

Як вбачається, пояснення цих свідків
спростовуються поясненнями свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 та рапортом
ІДПС ОСОБА_11 про обставини, за яких
робітники ДАІ прибули на місце події на
вулиці Ватутіна м. Луганська, а
поясненнями ОСОБА_7 також в частині
наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного
сп'яніння, а тому їх не можна приймати
як джерело доказів у цій справі.

Крім того встановлено, що відносно
ОСОБА_5 провадиться досудове
розслідування за заявою ОСОБА_1 про
умисне легке тілесне ушкодження, а тому
пояснення його та ОСОБА_10 щодо
останнього не можна визнати
достовірними.

Відповідно до п. п. 2.5 Правил дорожнього
руху, затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 р.
№1306 (далі ПДД) водій повинен на вимогу
працівника міліції пройти в
установленому порядку медичний огляд
для визначення стану алкогольного
сп'яніння, впливу наркотичних чи
токсичних речовин.

Як встановлено підпунктом 1.10 ПДД
терміни, що наведені у цих Правилах,
мають таке значення: водій - особа, яка
керує транспортним засобом і має
посвідчення водія (посвідчення
тракториста-машиніста, тимчасовий
дозвіл на право керування транспортним
засобом, тимчасовий талон на право
керування транспортним засобом)
відповідної категорії. Водієм також є
особа, яка навчає керуванню
транспортним засобом, перебуваючи
безпосередньо в транспортному засобі.

Оскільки ОСОБА_1 перед тим, як до нього
звернулись працівники міліції з
вимогою пройти в установленому порядку
медичний огляд для визначення стану
алкогольного сп'яніння, не керував
транспортним засобом, його не можна
визнати водієм у значенні підпункту 1.10
ПДД, а отже і винним в порушенні
підпункту 2.5 ПДД.

За таких обставин, наведені в постанові
судді районного суду пояснення ОСОБА_6
та ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_1 у їх
присутності відмовився від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного сп'яніння, не мають
значення для правильного вирішення
цієї адміністративної справи.

В протоколі серії АВ2 №194303
складеному 09 листопада 2013 року ІДПС 3-го
взводу ДПС ст. пр-ком ОСОБА_3 вказано, що
09.11.13 року о 17 годині 30 хвилин у м.
Луганськ по вул. Ватутіна, 3 водій
ОСОБА_1 керував автомобілем ЛУАЗ 969М д/н
НОМЕР_1 з ознаками алкогольного
сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю
з порожнини рота на відстані, шатка
хода, млява річ. Від усіх форм та
методів обстеження в тому числі на
місці зупинки за допомогою алкотестера
«DRAGER» відмовився у присутності двох
свідків, чим порушив п. 2.5 Правил
дорожнього руху, за що
відповідальність передбачена ст. 130
КУпАП» (а. с. 2).

Як вбачається, в протоколі про
адміністративне правопорушення
вказані обставини правопорушення, які
не відповідають фактичним обставинам
справи, оскільки, як встановлено
поясненнями ОСОБА_1, свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_7, рапортом ІДПС ОСОБА_11
робітники ДАІ не зупиняли транспортний
засіб ЛУАЗ 969М д/н НОМЕР_1, а прибули на
вул. Ватутіна, 3, де стояв цей
транспортний засіб та був присутній
ОСОБА_1, який на той момент не керував
транспортним засобом, тобто не був
водієм.

Відповідно до вимог статті 266 КУпАП
огляд водія на стан алкогольного
сп'яніння, щодо якого є підстави
вважати, що він перебуває у стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння проводиться з використанням
спеціальних технічних засобів
працівником міліції у присутності двох
свідків. В закладах охорони здоров'я
огляд проводиться у випадках незгоди
водія на проведення огляду працівником
міліції з використанням спеціальних
технічних засобів або у разі незгоди з
його результатами.

Як вбачається, огляду на стан
алкогольного сп'яніння в порядку
визначеному статтею 266 КУпАП підлягає
лише водій, тобто особа, яка керує
транспортним засобом і має посвідчення
водія.

Підстав для огляду інших осіб, в тому
числі й тих, що знаходяться біля
транспортного засобу і щодо яких у
працівника міліції є підстави вважати,
що вони перебувають у стані
алкогольного сп'яніння, у працівника
міліції не має.

Такий висновок підтверджується також
Порядком направлення водіїв
транспортних засобів для проведення
огляду з метою виявлення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції, і
проведення такого огляду,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 грудня 2008 р.
№1103 (далі Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку огляду
підлягають водії транспортних засобів,
щодо яких в уповноваженої особи
Державтоінспекції є підстави вважати,
що вони перебувають у стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, згідно з ознаками
такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Крім того, суддя районного суду,
визнавши ОСОБА_1 винним за ч. 2 ст. 130
КУпАП, вийшов за межі обвинувачення,
викладеного в протоколі про
адміністративне правопорушення,
оскільки в ньому взагалі не була
зазначена частина статті, а доказів,
які б підтверджували повторне протягом
року вчинення будь-якого з порушень,
передбачених частиною першою статті 130
КУпАП в справі не має.

Суддя районного суду, порушивши вимоги
статей 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення, не з'ясував чи було
вчинено адміністративне
правопорушення та чи винний ОСОБА_1 в
його вчиненні, чим допустив
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, які тягнуть
скасування постанови судді із
закриттям провадження в справі про
адміністративне правопорушення за
відсутності події і складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною 2 статті 130
КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 2 ч. 8 ст. 294
Кодексу України про адміністративні
правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Артемівського
районного суду міста Луганська від 17
грудня 2013 року про визнання ОСОБА_1
винним за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення і
накладання на нього стягнення у
вигляді громадських робіт строком 60
годин та стягнення з нього на користь
держави судового збору у сумі 34
(тридцять чотири) гривни 41 копійка -
скасувати.

Провадження по справі у відношенні
ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Луганської області

Запорожченко О. О.