Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/72/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2014 року. Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Лещенко Р.М.,
за участі особи, яка притягнута до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3 та його захисника - адвоката
ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу
захисника - адвоката ОСОБА_4 на
постанову Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 28.01.2014 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Усть-Кут Іркутської області Російської
Федерації, мешканець м Кіровограда,

притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст. 185 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 28.01.2014 року ОСОБА_3
визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 185 КУпАП, та на нього
накладено адміністративне стягнення у
виді адміністративного арешту строком
на 15 діб.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнаний
винним в тому, що 27.01.2014 року о 18 годині 35
хвилин, перебуваючи в приміщенні
Кіровоградського МВ УМВС України в
області за адресою м. Кіровоград вул.
Жовтневої революції, 58, на вимогу
працівників міліції ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пройти до відділення
міліції для отримання повістки
відмовився, при цьому на адресу
працівників міліції виражався
нецензурною лайкою, хапаючи ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 за формений одяг, чим виявив
злісну непокору законній вимозі
працівників міліції, при виконанні
ними службових обов'язків, чим вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 185 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі захисник -
адвокат ОСОБА_4 просить скасувати
вказану постанову районного суду
стосовно ОСОБА_3, а провадження у даній
справі закрити, мотивуючи це тим, що ця
постанова є незаконною, оскільки
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Так, склад правопорушення згідно
постанови судді не відповідає складу
правопорушення згідно протоколу про
адміністративне правопорушення, що
свідчить, на думку захисника, про те, що
суддя притягнула ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
діяння, щодо якого протокол про
адміністративне правопорушення не
складався. Також зазначає, що зміст
протоколу про адміністративне
правопорушення не відповідає вимогам
ст. 256 КУпАП, тому що протокол не містить
імені та по-батькові особи, яка його
склала, не містить зазначення свідків
правопорушення, не містить пояснень
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, та
її підпису. Звертає увагу на те, що з
оскаржуваної постанови не вбачається,
які саме законні вимоги працівників
міліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовився
виконати ОСОБА_3 27.01.2014 року, оскільки
вимога прибуття до відділу міліції для
отримання повістки про кримінальному
провадженню чинним КПК не передбачена,
а тому подібна вимога працівників
міліції, на думку адвоката, не може
вважатись законною. Також в своїй
апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3
зазначає, що справу суддею було
розглянуто однобічно, без з'ясування
обставин справи, а призначене
адміністративне стягнення є найтяжчим
з передбачених санкцією ст. 185 КУпАП, як
за видом, так і за розміром, не
врахувавши особу ОСОБА_3

Заслухавши ОСОБА_3 та його захисника -
адвоката ОСОБА_4, які підтримали
апеляційну скаргу, допитавши в
судовому засіданні апеляційного суду в
якості свідків працівників міліції
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а
також свідків зі сторони захисту
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, перевіривши
матеріали справи про адміністративне
правопорушення, зваживши доводи
апеляційної скарги, вважаю, що вона
задоволенню не підлягає, з таких
підстав.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП районний суд
всебічно, повно і об'єктивно дослідив
всі обставини справи, та правильно
дійшов висновку про наявність в діях
ОСОБА_3 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 185
КУпАП, так як відповідальність за
вказане адміністративне
правопорушення настає за вчинення
злісної непокору законному
розпорядженню або вимозі працівників
міліції, при виконанні ними службових
обов'язків.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 185 КУпАП,
підтверджується: протоколом про
адміністративне правопорушення серії
КД № 000567 від 28.01.2014 року (а.с.2);
показаннями працівників міліції
ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які
підтвердили в судовому засіданні
апеляційного суду, що 27.01.2014 року о 18
годині 35 хвилин в м. Кіровограді в
приміщенні Кіровоградського МВ по вул.
Ж. Революції 58 ОСОБА_3 вчинив злісну
непокору законній вимозі працівників
міліції, які знаходились при виконанні
своїх службових обов'язків, а саме, на
пропозицію про отримання ним у слідчої
ОСОБА_5 повістки, останній став голосно
виражатися нецензурною лайкою, хапав
працівників міліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8
за формений одяг.

Допитані в судовому засіданні за
клопотанням захисника - адвоката
ОСОБА_4 в якості свідків ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 не спростували вищевказані
показання працівників міліції щодо
вчинення ОСОБА_3 адміністративного
правопорушення, так як знаходились на
вулиці, а тому не бачили, що саме
відбувалось в приміщенні
Кіровоградського МВ УМВС України в
області.

Посилання захисника - адвоката ОСОБА_4 в
своїй апеляційній скарзі на порушення
вимог діючого законодавства про
адміністративні правопорушення під
час складання протоколу про
адміністративні правопорушення та під
час розгляду справи в суді першої
інстанції є такими, що не відповідають
дійсності, так як порушень
законодавства про адміністративні
правопорушення, які б вплинули на
правильність прийнятого районним
судом рішення, та були б підставою для
його скасування, під час складання
протоколу про адміністративне
правопорушення та під час розгляду
справи в суді першої інстанції, під час
апеляційного розгляду даної справи
встановлено не було.

Апеляційні ствердження захисника щодо
невинуватості ОСОБА_3 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 185 КУпАП, є такими, що
не знайшли свого підтвердження, так як
вони спростовуються послідовними
показаннями вищенаведених працівників
міліції, в тому числі і в суді
апеляційної інстанції, про вчинення
ОСОБА_3 зазначеного адміністративного
правопорушення.

Накладаючи на ОСОБА_3 адміністративне
стягнення у виді адміністративного
арешту строком на 15 діб, суд першої
інстанції, у відповідності до вимог ст.
33 КУпАП, належним чином врахував особу
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують та
обтяжують відповідальність, а тому
обґрунтовано наклав на останнього
адміністративне стягнення у виді
адміністративного арешту, в межах
санкції ст. 185 КУпАП, та належним чином
обґрунтував необхідність накладення
саме такого адміністративного
стягнення.

Тому, з урахуванням викладеного,
підстав для задоволення апеляційної
скарги захисника та скасування
постанови Кіровського районного суду
м. Кіровограда стосовно ОСОБА_3 не має.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суддя
апеляційного суду Кіровоградської
області

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника -
адвоката ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 28.01.2014
року про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ст. 185 КУпАП та накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
адміністративного арешту строком на 15
діб, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя:
підпис

Згідно оригіналу:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області

Лещенко Р.М.