А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А
Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

24.01.2014
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в особі судді Животова Є.Г., з участю
особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2,
розглянувши в залі судових засідань, в
м. Ужгороді, матеріали справи про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1
за апеляцією ОСОБА_1 на постанову судді
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 12.12.2013,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою судді місцевого
суду Зизича О.В. визнано винуватим у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.122-4
КУпАП (залишення місця
дорожньо-транспортної пригоди) з
накладенням на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 680 грн.

З матеріалів справи та з оскарженої
постанови судді від 12.12.2013 йдеться про
порушення ОСОБА_1 ПДР України за таких
обставин.

Так, 07.11.2013, біля 12 год. 54 хв., в с.
Невицьке Ужгородського району, на
автодорозі «Львів-Самбір Ужгород»,
ОСОБА_1, керуючи автомобілем
«Мерседес-Бенц», н.з. НОМЕР_1, в
порушення вимог п. 16.11 ПДР України не
надав перевагу в русі «іншому т/з
«Форд», н.з. НОМЕР_2, що рухався по
головній дорозі «на зустріч до с.
Камяниця, змусив останнього екстрено
гальмувати, чим створив аварійну
ситуацію».

Не погодившись із встановленими
вказаною постановою судді фактичними
обставинами справи, ОСОБА_1 оскаржив її
та просив скасувати із закриттям
провадження у справі, посилаючись на
наступне.

Так, суддею помилково кваліфіковано
дії ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП, яка
передбачає відповідальність водіїв за
залишення місця дорожньо-транспортної
пригоди, до якої вони причетні - згідно
протоколу про адміністративне
правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.4 ст.122 КУпАП - «ненадання переваги
іншому транспортному засобу, який
рухався по головній дорозі назустріч
до села Кам'яниця Ужгородського
району», а саме порушення вимог п.16.11
ПДР України, що спричинило створення
аварійної обстановки.

Крім того, суддею безпідставно визнано
ОСОБА_1 винуватим за вказаних у
протоколі про адміністративне
правопорушення обставин, оскільки
апелянт не порушував ПДР України, а
отже і не вчинив жодного
адміністративного правопорушення на
транспорті.

07.11.2013, біля 12 год. 54 хв., за вищевказаних
обставин водій ОСОБА_1 не повинен був
надавати перевагу в русі водієві
зустрічного транспортного засобу,
оскільки на вказаній ділянці
автодороги відсутні знаки дорожнього
руху 2.1 «Дати дорогу», 2.2 «Проїзд без
зупинки заборонено», 7.8 «Напрямок
головної дороги». Отже, ОСОБА_1 не міг
знати про те, що він рухається по
другорядній дорозі, що свідчить про
відсутність суб'єктивної сторони
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, а отже і
його складу.

За таких обставин суддя повинен був
закрити справу на підставі п.1 ст.247
КУпАП.

Також суддею не було дано оцінки змісту
складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ № 740159 з точки зору його
відповідності вимогам ст.256 КУпАП: в
протоколі йдеться про вчинення нібито
ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення в с. Кам'яниця, хоча з
фотознімків слідує, що вказана подія
мала місце в с. Невицьке Ужгородського
району.

Відповідні графи протоколу не містять
відомостей про потерпілого та свідків
та їх підписів.

Працівники міліції незаконно
здійснювали патрулювання у вказаній в
постанові та протоколі місцевості - в
порушення п. 9.2.9.6 Інструкції з питань
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби ДАІ МВС
вони не мали картки маршруту
патрулювання, поста.

Також суддею при розгляді справи
безпідставно взято до уваги, як докази
вини ОСОБА_1, показання свідка ОСОБА_3 та
відеофіксацію, яка проведена приладом
без наявності сертифіката про повірку,
а отже такі є недопустимими доказами.

Посилаючись на наведене, апелянт
просить апеляційний суд скасувати
постанову судді від 12.12.2013, а
провадження в справі про
адміністративне правопорушення
закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник апеляційну
скаргу першого підтримали повністю та
посилаючись на викладені у ній доводи,
просили задовольнити.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його
захисника на підтримання апеляційної
скарги першого та вивчивши матеріали
справи, апеляційний суд визнає, що
апеляційна скарга на постанову судді
від 12.12.2013 підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Так, в обґрунтування викладених у
апеляційній скарзі доводів апелянт,
крім іншого, зазначає, що суддею, на
стадії підготовки справи до розгляду -
ст.278 КУпАП, не було враховано ту
обставину, що складений у відношенні
ОСОБА_1 протокол про адміністративне
правопорушення за ч.4 ст.122 КУпАП не
відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

З такими доводами погоджується
апеляційний суд, оскільки зазначений
протокол не містить передбачених
відповідною графою протоколу даних про
свідка та потерпілого, хоча, як
вбачається з матеріалів справи, такими
відповідно є ОСОБА_3 та водій
транспортного засобу, якому не надав
перевагу в русі ОСОБА_1 - «Форд», н.з.
НОМЕР_2 (протокол взагалі не містить
даних щодо потерпілого).

Крім того, протокол містить посилання
на те, що за вказаних у ньому обставин
водій ОСОБА_1 «не надав перевагу в русі
іншому т/з», однак не повністю розкрито
суть адміністративного
правопорушення, внаслідок якого
спричинено створення аварійної
обстановки: ст.122 КУпАП передбачено, в
тому числі, адміністративну
відповідальність також за ненадання
переваги у русі пішоходам на
нерегульованих пішохідних переходах, а
не «транспортним засобам», про що
йдеться в протоколі; в даному випадку в
протоколі слід було зазначити про
порушення водієм ОСОБА_1 вимог дорожніх
знаків (про які йдеться вище) або правил
зустрічного роз'їзду -
відповідальність за ненадання
переваги у русі «транспортним засобам»
ст.122 КУпАП взагалі не передбачено.

Відповідно до ч.4 ст.122 КУпАП обставини
створення аварійної обстановки мають
бути підтверджені фактичними даними, а
саме: поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілого,
свідків, показань технічних приладів
та засобів фото- і відеоспостереження
та іншими документами. Жодного
пояснення від потерпілого та свідків
при складанні зазначеного протоколу не
відібрано.

У зв'язку із цим постанову судді слід
скасувати з поверненням вказаного
протоколу суб'єкту його складання для
належного оформлення; інші доводи
апелянта можуть бути перевірені
апеляційним судом після усунення
зазначених недоліків протоколу, а
після цього - нового розгляду справи
суддею першої інстанції, якщо вина
ОСОБА_1 буде доведена, в тому числі й на
підставі доказів, які апелянт вважає
недопустимими.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково, скасувати постанову судді
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 12.12.2013, якою
ОСОБА_1 визнано винуватим та накладено
адміністративне стягнення за ст.122-4
КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.,
а матеріали справи повернути ВДАІ
Ужгородського МВ УМВС України в
Закарпатській області для належного
оформлення протоколу про
адміністративне правопорушення від
07.11.2013 серії АБ2 № 740159.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя