Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2014 року суддя судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва Тютюн
Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої
винесено постанову, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві справу про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Глазов, Удмуртія, що зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою:
АДРЕСА_2,

на постанову судді Солом'янського
районного суду м. Києва від 6 грудня 2013
року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Солом'янського
районного суду м. Києва від 06.12.2013 року
на ОСОБА_3 накладено адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами на
строк 3 роки за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 12 листопада 2013 року о
22 годині 50 хвилин ОСОБА_3, керуючи
автомобілем “Opel” д/н НОМЕР_1 на вул.
Охтирській, 7 в м. Києві з ознаками
алкогольного сп'яніння, від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
сп'яніння ухилився, чим порушив вимоги
п.2.5 Правил дорожнього руху України
(далі - ПДР).

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
просить постанову судді місцевого суду
скасувати і прийняти нову постанову,
якою закрити провадження у справі за
відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх доводів вказує,
що висновки суду про те, що він керував
транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння, не
відповідають дійсності, оскільки огляд
у закладі охорони здоров'я він не
проходив, і працівниками ДАІ не було
вчинено дій відповідно до вимог ст.266
КУпАП та Інструкції про виявлення у
водіїв транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції,
затвердженої Наказом МВС України та
МОЗ України № 400/666 від 09.09.2009 року.

________________________________________________________________________
_

Справа № 33/796/214/2014
Постанова винесена суддею Козленко
Г.О.

Категорія: ч.3 ст.130 КУпАП

Звертає увагу ОСОБА_3 і на
невідповідність дійсним обставинам
посилань у постанові на те, що він не
з'явився в судове засідання, будучи
належним чином сповіщений про дату та
час розгляду справи, і не повідомив про
причини неявки, оскільки повістку про
виклик отримав лише 07.12.2013 року. Таким
чином був позбавлений можливості брати
участь у розгляді справи і давати
пояснення.

Крім того, апеляційна скарга містить
клопотання про поновлення строку
оскарження постанови по справі, яке
апелянт мотивує тим, що, не дивлячись на
неодноразові звернення до суду, копію
постанови отримав лише 14.01.2014 року, а
тому не зміг оскаржити її в
передбачений законом строк.

У судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу,
просив її задовольнити та пояснив, що
коли 12 листопада 2013 року ввечері
повертався додому, його автомобіль
поламався. Оскільки будинок, який він
орендує, знаходився неподалік, залишив
автомобіль, а пізніше на пропозицію
господаря будинку після вживання з
останнім пива пішов до автомобіля і
намагався його завести. Коли під'їхали
працівники міліції, він знаходився в
салоні транспортного засобу. На їх
пропозицію зазначив у протоколі, що не
керуватиме автомобілем протягом 24
годин і не буде їхати до лікаря, тому що
транспортним засобом не керував і не
прочитав протокол.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, вивчивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
наступного висновку.

Згідно з ст.268 КУпАП справа про
адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, її
розглянуто за відсутності ОСОБА_3 та
даних про його своєчасне сповіщення.
Копія постанови протягом трьох днів, як
це передбачено ст.285 КУпАП,
правопорушнику не висилалася. 23.12.2013
року він подав заяву з проханням видати
копію рішення, дані про дату отримання
якої в справі відсутні, а тому
твердження в апеляційній скарзі про
отримання копії постанови 14.01.2014 року
заслуговують на увагу (а.с.9). За таких
обставин строк оскарження постанови
пропущений з поважних причин і
підлягає поновленню.

Разом з тим, вивченням матеріалів
справи встановлено, що суд першої
інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП
всебічно, повно і об'єктивно з'ясував
обставини вчиненого правопорушення і
виніс постанову, зміст якої відповідає
вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про
винуватість ОСОБА_3 у вчиненні
адміністративного правопорушення є
обґрунтованим і підтверджується
наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в:
протоколі про адміністративне
правопорушення, в якому детально
викладено суть порушення, вчиненого
ОСОБА_3, про що зазначено раніше, а
також містяться пояснення ОСОБА_3 про
те, що він не керуватиме автомобілем
протягом 24 годин і відмовляється їхати
до лікаря; письмових поясненнях
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, в присутності
яких ОСОБА_3 відмовився від проходження
огляду на стан сп'яніння у медичному
закладі та із застосуванням приладу
"Драгер"; інформаційних картках про
вчинення правопорушником 10.01.2013 року і
7.07.2013 року аналогічних порушень, за що
на нього накладалися стягнення у виді
штрафу і громадських робіт.

Оскільки вказані докази об'єктивно
узгоджується між собою, їх правильно
покладено в обґрунтування висновків
суду.

Посилання апелянта на те, що його не
було своєчасно сповіщено про місце і
час розгляду справи в місцевому суді, у
зв'язку з чим ним не реалізовано право
давати пояснення, не можуть бути
підставою для скасування постанови
судді і закриття провадження у справі
за відсутністю події і складу
правопорушення. До того ж, при розгляді
справи в апеляційному суді ОСОБА_3
отримав можливість реалізувати свої
права, передбачені ст.268 КУпАП, та
скористався ними.

При цьому пояснення правопорушника про
те, що він не керував транспортним
засобом, повністю спростовуються
вказаними раніше доказами, а підписи у
протоколі про адміністративне
правопорушення свідчать про
ознайомлення з ним.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що
суд безпідставно визнав його винним у
керуванні транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння, є надуманими.

Як вбачається зі змісту постанови, суд
встановив, що ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.5
ПДР, оскільки, керуючи автомобілем з
ознаками алкогольного сп'яніння,
ухилився від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
сп'яніння.

З огляду на викладені вище обставини
недоречними є і посилання апелянта на
порушення інспектором ДАІ вимог КУпАП
та Інструкції про виявлення у водіїв
транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
доведена повністю і, з огляду на те, що
він двічі протягом року піддавався
адміністративному стягненню за
відмову від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного сп'яніння, кваліфікація
дій за ч.3 ст.130 КУпАП є вірною.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах
строків, встановлених ст.38 КУпАП, і
відповідає вимогам ч.2 ст.30 та ст.33
КУпАП, а саме, характеру вчиненого
правопорушення, яке стосується безпеки
дорожнього руху і є грубим, особі
правопорушника тощо.

Таким чином постанова судді є законною
та обґрунтованою і підстави для
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк оскарження
постанови судді Солом'янського
районного суду м. Києва від 6 грудня 2013
року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову судді
Солом'янського районного суду м. Києва
від 6 грудня 2013 року, якою на нього
накладено адміністративне стягнення
за вчинення правопорушення,
передбаченого ч.3 ст.130 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами на строк 3 /три/
роки, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва   Т.М. Тютюн