Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/57/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2014 року. Суддя апеляційного
суду Кіровоградської області Гончар
В.М., розглянув у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровоград
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на постанову
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 15.01. 2014 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і
мешканець АДРЕСА_1, українець,
громадянин України, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1,

визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього
накладено адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік та стягнено на користь держави
судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_3
09.11.2013 року о 00.02 год., по вул. Куйбишева в
м. Кіровограді керував автомобілем ЗАЗ-
110307, д/н НОМЕР_2, з явними знаками
алкогольного сп'яніння (різкий запах
алкоголю з ротової порожнини), від
продуття приладу «Драгер» та від
проходження медичного огляду в КОНД на
факт визначення стану алкогольного
сп'яніння відмовився в присутності
двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР,
тобто вчинив правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3, не
оспорюючи фактичні обставини справи і
кваліфікацію правопорушення, просить
скасувати постанову районного суду в
частині накладення адміністративного
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами та
призначити більш м'яке стягнення.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що при застосуванні до нього такого
суворого адміністративного стягнення
суд не врахував його пояснення про
визнання вини, що він тимчасово не
працює, заробляє на прожиття
підробками автомобілем, вперше
притягується до відповідальності, а
через позбавлення його права керування
транспортним засобом не зможе себе
забезпечувати матеріально всім
необхідним для існування.

ОСОБА_3, будучи повідомлений про місце і
час розгляду справи, в судове засідання
не з'явився, про поважні причини неявки
суд не повідомив, клопотання про
відкладення розгляду справи не надав.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши
наявні докази, перевіривши апеляційні
доводи вважаю, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, за таких
обставин.

При розгляді справи судом першої
інстанції правильно встановлено
фактичні обставини справи про вчинення
ОСОБА_3 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КУпАП.

Даний висновок суду об'єктивно
підтверджується матеріалами справи,
зокрема: - протоколом про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 № 899142 від 9.11.2013 року; - письмовими
поясненнями як самого ОСОБА_3 так і
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відмову
ОСОБА_3 від проходження у встановленому
законом порядку огляду на стан
алкогольного сп'яніння ( а.с. 1-3).

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП
передбачена відповідальність як за
керування транспортними засобами
особами в стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції,
а також і за відмову особи, яка керує
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо вживання лікарських препаратів,
що знижують увагу та швидкість
реакції.

Перевіривши матеріали
адміністративної справи апеляційний
суд прийшов до висновку, що протокол
про адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_3 складений відповідно
до ст. 256 КУпАП, в ході провадження по
справі дотримано вимог ст. 245 КУпАП, а
судовий розгляд справи проведено у
відповідності до ст. 280 КУпАП.

Суд, враховуючи особу правопорушника,
характер та обставини вчиненого,
застосував до ОСОБА_3 адміністративне
стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130
КУпАП, яке, як вважає апеляційний суд,
за своїм видом і мірою є справедливим,
необхідним і достатнім для його
виховання в дусі додержання законів
України, поваги до правил співжиття, а
також запобіганню вчиненню нових
правопорушень.

Враховуючи зазначене доводи ОСОБА_3
щодо скасування постанови суду та
призначення більш м'якого виду
стягнення за обставин, викладених в
апеляційній скарзі, є не
обґрунтованими, будь-якими доказами не
підтверджені і самі по собі не можуть
взятись апеляційним судом як підстава
для зміни постанови суду в частині
призначеного виду адміністративного
стягнення. Також є не обґрунтованими
доводи ОСОБА_3 проте, що судом не було
відкладено розгляд справи через його
неприбуття у судове засідання, так як
про день і час розгляду справи 26.11.2013
року, 03.12.2013 року, 20.12.2013 року та 15.01.2014
року він повідомлявся судом належним
чином, клопотань про відкладення
розгляду справи з поважних причин не
надавав.

За зазначених обставин і з огляду на те,
що ОСОБА_3 керуючи автомобілем з явними
ознаками алкогольного сп'яніння в
громадському місці на вулиці в
населеній місцевості, свідомо скоїв
небезпечне правопорушення для
оточуючих, зокрема для пішоходів та
інших учасників дорожнього руху, його
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 15
січня 2014 року щодо нього, - без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя