Справа № 740/5290/13-п провадження №
33/795/12/2014 Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Діденко О. П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
в складі:

судді судової палати у кримінальних
справах - Карнауха А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на постанову Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 11 грудня 2013 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 11
грудня 2013 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого,
який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за частиною 1 статті
130, статтею 124 КУпАП та відповідно до
частини 2 статті 36 КУпАП накладено
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами на
строк один рік.

Постановлено стягнути із ОСОБА_2 в
дохід держави судовий збір в розмірі 34
гривні 41 копійки.

Судом першої інстанції ОСОБА_2 був
визнаний винним в тому, що він 24 вересня
2013 року близько 01 години 30 хвилин у
місті Києві на бульварі Дружби Народів,
керував автомобілем марки «ВАЗ 210994»
державний номерний знак НОМЕР_3 в стані
алкогольного сп'яніння, чим порушив
пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху, та
при цьому, у порушення пунктів 2.3, 12.1, 13.1
ПДР, не вибрав безпечної швидкості
руху, не врахував дорожню обстановку та
стан транспортного засобу, не
дотримався безпечної дистанції та
здійснив зіткнення з автомобілем марки
«Шкода» державний номерний знак НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого
обидва автомобілі отримала механічні
пошкодження.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій не оспорюючи фактичні
обставини справи, кваліфікацію дій та
своєї вини у вчиненні правопорушень,
просив змінити постанову місцевого
суду та пом'якшити призначене йому
адміністративне стягнення.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги, ОСОБА_2 послався на неповне
врахування судом першої інстанції
обставин, які пом'якшують його вину, а
саме, щире розкаяння, визнання своєї
провини, притягнення до
адміністративної відповідальності
вперше.

Також зазначив, що позбавлення права
керування транспортним засобом
позбавить його можливості доставляти
батьків, які є інвалідами, до лікарні.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, суд вважає її
обґрунтованою.

Висновок суду першої інстанції про
доведеність винуватості ОСОБА_2 у
вчиненні адміністративних
правопорушень за зазначених в
постанові місцевого суду обставин,
ґрунтується на зібраних у справі та
перевірених судом доказах, зокрема
протоколах про адміністративні
правопорушення, які є документами, що
офіційно засвідчують факт учинення
неправомірних дій, і є одним із джерел
доказів, схемою місця дорожньо -
транспортної пригоди від 24.09.2013 року, та
висновком, щодо результатів медичного
огляду з метою виявлення стану
алкогольного сп'яніння, що в
апеляційній скарзі не оскаржується.

Дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за
частиною 1 статті 130, статтею 124 КУпАП, що
також не оспорюється в апеляційній
скарзі.

Суд першої інстанції з дотриманням
вимог статей 245, 280, 283 КУпАП, забезпечив
всебічне, повне та об'єктивне
з'ясування обставин справи для
прийняття законного та обґрунтованого
рішення про доведеність вини ОСОБА_2 у
вчиненні адміністративних
правопорушень.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що
стягнення за адміністративне
правопорушення накладається у межах,
установлених цим Кодексом та іншими
законами України.

При накладенні стягнення враховується
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

За змістом частини 2 статті 30 КУпАП,
позбавлення наданого громадянинові
права керування транспортними
засобами застосовується на строк до
трьох років за грубе або повторне
порушення порядку користування цим
правом.

Як вбачається з поданої апеляційної
скарги ОСОБА_2 свою вину в скоєнні
адміністративних правопорушень визнав
та в скоєному розкаявся. В матеріалах
справи відсутні відомості про
притягнення ОСОБА_2 раніше до
адміністративної відповідальності.
Згідно представленої копії пенсійного
посвідчення, батько останнього є
інвалідом другої групи.

За таких обставин, постанова місцевого
суду в частині накладення
адміністративного стягнення підлягає
зміні.

Суд вважає за можливе накласти на
ОСОБА_2 стягнення за вчинення
адміністративних правопорушень, з
урахуванням частини 2 статті 36 КУпАП, у
виді штрафу у максимальній межі, яка
передбачена частиною статті за більш
серйозне правопорушення на час його
скоєння, що є достатнім для виховання
особи, яка вчинила адміністративне
правопорушення, в дусі додержання
законів України, поваги до правил
співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
порушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного,
керуючись статтею 294 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 11 грудня 2013
року, задовольнити.

Постанову Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 11
грудня 2013 року про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130, статтею
124 КУпАП, змінити в частині накладеного
стягнення.

Накласти на ОСОБА_2 стягнення за
вчинення адміністративних
правопорушень, передбачених частиною 1
статті 130, статтею 124 КУпАП, з
урахуванням вимог частини 2 статті 36
КУпАП, у виді штрафу в сумі 3400 гривень.

В іншій частині постанову Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 11 грудня 2013 року, залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
А.С. Карнаух