Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/86/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014 року. Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Лещенко Р.М.,
за участі особи, яка притягнута до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на постанову Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 23.01.2014
року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м.
Кіровограда,

притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 23.01.2014 року ОСОБА_3
визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на
нього накладено адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 1 рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнаний
винним в тому, що 15.12.2013 року о 10 годині 30
хвилин на 1 км а/д Т-12-07 керував
автомобілем ВАЗ 21093 державний номерний
знак НОМЕР_1 з явними ознаками
алкогольного сп'яніння (різкий запах
алкоголю з ротової порожнини,
почервоніння очей), від проходження
медичного огляду та огляду за
допомогою технічного пристрою
«Драгер» для визначення стану
алкогольного сп'яніння в присутності
двох свідків відмовився, чим порушив
вимоги п. 2.5 ПДР України, за що
передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130
КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати постанову суду
стосовно нього та закрити провадження
у справі, мотивуючи це тим, що 14.12.2013
року з 19 по 20 годину він випив лише 1
літр пива, та він відмовився лише від
проходження від медичного огляду лише
за допомогою технічного пристрою
«Драгер», а на проведенні обстеження в
спеціалізованому медичному закладі
працівники ДАІ не наполягали. Крім
того, звертає увагу на те, що працівники
ДАІ мали право тимчасово вилучити в
нього посвідчення водія або тимчасово
затримати належний йому транспортний
засіб, але вони цього не зробили. Також
посилається на те, районний суд не
врахував при накладенні
адміністративного стягнення те, що він
за 22 роки керування автотранспортом
вперше був притягнений до
адміністративної відповідальності, та
наклав на нього стягнення у виді
позбавлення права керувати
транспортними засобами.

Заслухавши ОСОБА_3, який підтримав свою
апеляційну скаргу, перевіривши
матеріали справи про адміністративне
правопорушення, зваживши доводи
апеляції, вважаю, що вона задоволенню
не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП районний суд
всебічно, повно і об'єктивно дослідив
всі обставини справи, та правильно
дійшов висновку про наявність в діях
ОСОБА_3 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1
КУпАП, так як відповідальність за
вказане адміністративне
правопорушення настає у разі керування
транспортними засобами особами в стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або під впливом лікарських
препаратів, що знижують їх увагу та
швидкість реакції, а також передачу
керування транспортним засобом особі,
яка перебуває в стані такого сп'яніння
чи під впливом таких лікарських
препаратів, а так само відмови особи,
яка керує транспортним засобом, від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_3 у скоєні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП
підтверджується: протоколом про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 №102647; власноручними поясненнями
ОСОБА_3 від 15.12.2013 року, згідно яких він
керував автомобілем ВАЗ 21093 держномер
НОМЕР_1, був зупинений працівниками ДАІ,
продувати прибор «Алкотестер» та їхати
в лікарню для проведення обстеження
він відмовляється в присутності двох
свідків, так як учора, близько 21 години
він вжив 1 літр пива (а.с.3); аналогічними
поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5
(а.с.4-5).

Ніяких порушень законодавства про
адміністративні правопорушення, які б
вплинули на правильність прийнятого
місцевим судом рішення, та були б
підставою для його скасування, під час
складання протоколу про
адміністративні правопорушення, та під
час розгляду справи в суді першої
інстанції, допущено не було.

Накладаючи на ОСОБА_3 адміністративне
стягнення, суд першої інстанції,
відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, у
повному обсязі врахував суспільну
небезпеку вчиненого правопорушення,
особу винного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують
відповідальність, через що
обґрунтовано наклав на нього
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами в межах
санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3
та скасування постанови районного
суду, із закриттям провадження у
справі, не має.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суддя
апеляційного суду Кіровоградської
області

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 23.01.2014
року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1 рік
- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя:
підпис

Згідно оригіналу:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Лещенко
Р.М.