Справа № 183/9764/13-п
№ 3/183/147/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

03.02.2014 року

суддя Новомосковського міськрайонного
суду Дніпропетровської області Лила
В.М., розглянувши справу про
адміністративне правопорушення за ст.
41 ч.1 КУпАП у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.
Голубівка, Новомосковського району,
Дніпропетровської області, працюючої
головним бухгалтером Гвардійської КЕЧ
району, що мешкає: АДРЕСА_1, -

встановив:

26.11.2013р. відносно ОСОБА_1 складено
протокол про адміністративне
правопорушення, оскільки вона є
головним бухгалтером та
відповідальною особою за стан
додержання фінансової дисципліни, в
якому зазначено, що 20.11.2013р. під час
проведення перевірки стану додержання
законодавства про працю на підставі
звернення ОСОБА_2, згідно направлення
ТДУпП №45/78-42 від 18.11.2013р. у
Гвардійському КЕЧ району, встановлено
ряд порушень вимог трудового
законодавства в частині не проведення
своєчасного розрахунку при звільненні
бухгалтера-касира ОСОБА_2, згідно п.1
ст.40 КЗпП України у виплаті вихідної
допомоги, а також проведення
незаконного відрахування компенсації
за відпустку при звільненні, чим
порушено ч.1 ст. 41 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

В суд за викликом ОСОБА_1 не з'явилась,
хоча належним чином повідомлена про
час та дату розгляду матеріла, що
підтверджено сповіщенням (а.с.7), тому на
підставі ст. 268 КУпАП суду вважає
можливим розглянути справу в її
відсутність. Своїх пояснень ОСОБА_1 не
надала. (а.с.1/об.), але в запереченнях
зазначила, що правопорушення не визнає
з тих підстав, що вказаний працівник
був прийнятий на роботу на період
відпустки по догляду за дитиною
працівника ОСОБА_3, тобто на умовах
строкового трудового договору.
Підставою для припинення трудового
договору відповідно до ч.2 ст.36 КЗпП
України укладеного з ОСОБА_2 є
закінчення відпустки основного
працівника, а саме ОСОБА_3 Підставою для
звільнення працівника за ч.1 ст.40 КЗпП
України є ініціатива власника
(керівника) або уповноваженого ним
органу, а не заява працівника.

Дослідивши обставини справи, суд
вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєному
правопорушенні передбаченого ст.41 ч.1
КУпАП доведена.

Обставин, що пом'якшують або обтяжують
відповідальність, судом не
встановлено.

При визначенні виду і розміру
стягнення, суд керуючись ст. 33 КУпАП
враховує характер скоєного
правопорушення, особу правопорушника,
ступінь його вини, майновий стан і
обставини, що пом'якшують та обтяжують
його відповідальність. Суд вважає, при
таких обставинах до ОСОБА_1 повинно
бути застосовано

адміністративне стягнення у вигляді
штрафу і відповідно до ст. 23 КУпАП, це
буде достатньою мірою
відповідальності, яка досягне мети у
вихованні правопорушника, в дусі
додержання Законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобіганню
нових правопорушень як самим
правопорушником так і іншими особами.

Розглянувши матеріали справи та
керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 41 ч.1, 279, 280 КУпАП,
суд, -

постановив:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу на
користь держави в сумі 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір36грн,
54коп. на користь держави.

Постанова підлягає пред'явленню до
виконання протягом 3 місяців.

Постанова може бути оскаржена
прокурором або на неї може бути внесено
подання прокурора упродовж десяти днів
з дня винесення постанови.

Суддя Лила В.М.