Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/33/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2014 року. Суддя апеляційного
суду Кіровоградської області Гончар
В.М., за участі особи, притягнутої до
відповідальності ОСОБА_3, інспектора
ВДАІ Зборовського Т.О., розглянув у
відкритому судовому засіданні у м.
Кіровоград адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Добровеличківського
районного суду Кіровоградської
області від 26 грудня 2013 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і
мешканець АДРЕСА_1, українець,
громадянин України, не працює,
ідентифікаційний номер в справі
відсутній,

визнаний винним у вчиненні
адміністративних правопорушень,
передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП і на
нього накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2550
грн. на користь держави та стягнено
судовий збір у розмірі 34 грн. 41 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_3
22.11.2013 року о 15.05 год., керуючи
автомобілем Форд д/н НОМЕР_1, рухався по
автодорозі Добровеличківка-Вільшанка,
мав явні ознаки алкогольного сп'яніння,
від проходження медичного огляду
відмовився в присутності свідків, чим
порушив п.2.5 ПДР. Крім того, 22.11.2013 року о
15.05 год., керуючи автомобілем Форд д/н
НОМЕР_1, рухався по автодорозі
Добровеличківка-Вільшанка, не виконав
вимогу працівника міліції про зупинку
транспортного засобу, які подавались
жезлом та свистком з одночасним
увімкненням проблискових маячків
червоного та синього кольору, чим
порушив п. 2.4, 8.9 а, б вимог ПДР.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
постанову районного суду скасувати,
справу провадженням закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що дійсно у вказаний час рухався по
грунтовій автодорозі вдовж
лісопосадки, бачив працівника міліції
у форменому одязі. Оскільки це була
безлюдна місцевість він на жезл не
зупинився, проблискові маячки на
автомобілі були включені вже коли
автомобіль з працівниками міліції
почав рухатись за ним. По прибуттю в с.
Нововікторівка на пропозицію
працівника міліції неодноразово
продував прилад, який вміст алкоголю не
показував, потім працівник міліції
запропонував їхати до лікарні на
медичний огляд на що він погодився, але
від цього потім відмовився сам
інспектор ДАІ, де в присутності свідків
оголосив, що я відмовляюсь від
медичного огляду, свідки підписали
незаповнений бланк протоколу, копію
якого працівник міліції йому не вручив.
Суд, при розгляді справи на вказані
обставини уваги не звернув і виніс
рішення про його винуватість без
достатніх доказів його вини.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 вимоги
поданої апеляції підтримав повністю,
просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши
наявні докази, перевіривши апеляційні
доводи вважаю, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, за таких
обставин.

Під час апеляційного розгляду справи
ОСОБА_3 при дачі пояснень підтвердив
факт не виконання вимоги працівника
міліції про зупинку транспортного
засобу, посилаючись на безлюдну
місцевість у місці зупинки автомобіля,
а зупинився лише за місцем проживання в
с. Нововікторівка. Також пояснив, що на
пропозицію інспектора ДАІ погодився
поїхали в лікарню для визначення стану
сп'яніння. Приїхавши в смт.
Добровеличківка, інспектор ДАІ
зупинився біля райвідділу де
спілкувався із працівниками міліції,
потім інспектор запросив свідків в
присутності яких він знову продував
прилад, який вміст алкоголю не
показував після цього інспектор ДАІ
склав відносно нього протокол про
вчинення правопорушення
проігнорувавши його вимогу пройти
медичний огляд в лікарні.

Інспектор відділу ДАІ
Олександрівського РВ Зборовський Т.О.
при дачі пояснень в апеляційному суді
підтвердив факт вчинення ОСОБА_3
адміністративних правопорушень,
передбачених ст. ст. 130 ч.1, 122-2 КУпАП за
обставин, зазначених в протоколах про
адміністративні правопорушення. Також
пояснив, що на автодорозі водій
автомобіля «Форд» не виконав його
вимогу про зупинку транспортного
засобу, зупинив автомобіля лише біля
будинку в с. Нововікторівка, надати
документ підтверджуючий його особу
відмовлявся. Приїхавши в смт.
Добровеличківка в райвідділі міліції
було встановлено особу ОСОБА_3, який на
пропозицію та в присутності свідків,
продував прилад «Драгер», однак прилад
показував результат про недостатній
об'єм повітря, чим ОСОБА_3 ухилявся від
належного продуву приладу, а на
пропозицію дальше прослідувати в
лікарню для медичного огляду
відмовився.

Свідок ОСОБА_5 при дачі пояснень в
апеляційному суді підтвердив факт
перевірки інспектором ДАІ за допомогою
приладу «Драгер» для визначення стану
алкогольного сп'яніння ОСОБА_3, який в
прилад дув слабо, а на пропозицію
прослідувати в лікарню для огляду
відмовився, що відбувалося в його та
іншого свідка присутності та про що
вони дали письмові пояснення і
підписали протоколи складені
інспектором ДАІ.

При розгляді справи судом першої
інстанції правильно встановлено
фактичні обставини справи про вчинення
ОСОБА_3 адміністративних
правопорушень, передбаченого ст. 122-2 та
ч.1 ст. 130 КупАП.

Даний висновок суду об'єктивно
підтверджується матеріалами справи,
зокрема: - протоколами про
адміністративні правопорушення серія
АБ2 № 102323 АБ2 № 102322 від 22.11.2013 року; -
рапортом інспектора відділу ДАІ
Зборовського Т.О. про обставини
вчинення ОСОБА_3 адміністративних
правопорушень; - долученими до справи
письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_3, від якого було
чути запах алкоголю та який він себе
неадекватно, від проходження огляду в
лікарні для визначення стану
алкогольного сп'яніння відмовився,
також відмовився від підпису протоколу
та дачі пояснень (а.с. 1-4).

Зазначені обставини також
підтвердили при розгляді справи в
апеляційній інстанції інспектор
відділу ДАІ Зборовський Т.О. та свідок
ОСОБА_5

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП
санкціонується як керування
транспортними засобами особами в стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або під впливом лікарських
препаратів, що знижують їх увагу та
швидкість реакції, а також і відмова
особи, яка керує транспортним засобом,
від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали
адміністративної справи апеляційний
суд прийшов до висновку, що протоколи
про адміністративні правопорушення
відносно ОСОБА_3 складені відповідно до
ст. 256 КУпАП, в ході провадження по
справі дотримано вимог ст. 245 КУпАП, а
судовий розгляд справи проведено у
відповідності до ст. 280 КУпАП.

Суд, враховуючи особу правопорушника,
характер та обставини вчиненого,
застосував до ОСОБА_3 адміністративне
стягнення відповідно до ст. 36 КУпАП та в
межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яке, як
вважає апеляційний суд, за своїм видом
і мірою є справедливим, необхідним і
достатнім для його виховання в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобіганню
вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи зазначене доводи
ОСОБА_3 щодо своєї невинуватості у
вчинені адміністративних
правопорушень та закриття провадження
по справі за обставин, викладених в
апеляційній скарзі, є не
обґрунтованими. Навпаки доводи ОСОБА_3
спростовуються вищезазначеними
матеріалами справи (протоколами про
адміністративні правопорушення,
письмовими поясненнями долучених до
матеріалів справи свідків ОСОБА_6 і
ОСОБА_5 та поясненнями останнього в
суді апеляційної інстанції, рапортом
інспектора відділу ДАІ Зборовського
Т.О. та його поясненнями в суді
апеляційної інстанції) і тим, що при
дачі пояснень в районному судді ОСОБА_3
зазначав, що автомобілем він не їхав, а
стояв біля свого будинку, алкогольні
напої не вживав. Однак в апеляційній
скарзі зазначає, що дійсно у вказаний в
протоколі час рухався по дорозі вдовж
лісопосадки, бачив працівника міліції
у форменому одязі на вимогу якого не
зупинився, так як була безлюдна
місцевість.

За зазначених обставин і з огляду на те,
що ОСОБА_3 керував автомобілем з явними
ознаками алкогольного сп'яніння,
свідомо скоїв небезпечне
правопорушення для інших учасників
дорожнього руху, його апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області від 26 грудня
2013 року щодо нього, - без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя