Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/30/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
Бондарчук Р.< Суддя-доповідач По
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2014 року суддя судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області

Бондарчук Р.А.,

з участю особи, яка подала скаргу
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кіровограда
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
судді Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 20 грудня 2013 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Іванівка Новоукраїнського району,
Кіровоградської області, громадянина
України, з повною загальною середньою
освітою, який не працює, одружений, на
утриманні одна неповнолітня онука,
проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
(далі КУпАП) та призначено
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в:

Оскарженою постановою судді ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 1 рік.

Згідно постанови, 02.12.2013 року о 17 год. 30
хв., ОСОБА_3, по вул. І.Франка в м.
Кіровограді, керував транспортним
засобом ГАЗ 2705, номерний знак НОМЕР_1, в
стані алкогольного сп'яніння, що
підтверджується висновком медичного
огляду № 1709 від 02.12.2013 року, чим порушив
п. 2.9 ПДР України, тобто вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не
оспорюючи фактичних обставин справи,
визнаючи свою вину у вчиненні
адміністративного правопорушення та
кваліфікацію суддею його дій за ч. 1 ст.
130 КУпАП, просить скасувати постанову в
частині накладення адміністративного
стягнення та накласти на нього
стягнення у вигляді громадських робіт.

В обґрунтування поданої апеляційної
скарги апелянт зазначив, що вину визнає
повністю і щиро кається у скоєному,
позитивно характеризується за місцем
проживання, після смерті свого сина
залишився єдиним годувальником в
родині і доглядає за дружиною та
матеріально забезпечує онуку. Крім
того, автомобіль використовується у
його робочих цілях, тобто керування
транспортним засобом є єдиним джерелом
його заробітку і позбавлення цього
права ставить його сім'ю у скрутне
становище.

Вивчивши матеріали адміністративної
справи, перевіривши доводи, викладені в
апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
постанову судді суду першої інстанції
без змін, виходячи з таких підстав.

Оскільки скаржник визнає свою вину
повністю та не оспорює фактичних
обставин справи, встановлених суддею
районного суду, то апеляційний суд не
входить в дослідження фактичних
обставин справи та вини ОСОБА_3 у
вчиненні адміністративного
правопорушення.

При накладенні адміністративного
стягнення, суддя суду першої інстанції
обґрунтовано врахував обставини,
передбачені ч. 2 ст. 33 КУпАП, внаслідок
чого наклав стягнення, яке відповідає
характеру правопорушення та
характеризуючим даним про особу
правопорушника.

Доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими, оскільки
характеризуючі дані про особу
правопорушника суддею районного суду
враховано в повному обсязі, зокрема те,
що вину визнав повністю і щиро кається
у скоєному.

Вагомих підстав для зміни
адміністративного стягнення в
апеляційній скарзі не наведено.
Аргументи скарги про те, що порушник
позитивно характеризується за місцем
проживання, після смерті сина
залишився єдиним годувальником в
родині і доглядає за дружиною та
матеріально забезпечує онуку, а також
про те, що автомобіль використовується
у його робочих цілях - не можуть
слугувати підставами для скасування
постанови судді суду першої інстанції,
враховуючи при цьому насамперед те, що
дане правопорушення могло призвести до
суспільно-небезпечних наслідків, а
також те, що доказів, на підтвердження
аргументів того, що автомобіль
використовується у його робочих цілях
суду апеляційної інстанції не надано.

На підставі викладеного, вважаю, що
суддею районного суду всебічно, повно
та об'єктивно досліджено всі обставини
справи та на підставі наявних у
матеріалах справи доказів, у
відповідності до вимог ст. ст. 33, 34, 36
КУпАП, визначено стягнення, яке
відповідає тяжкості вчиненого
правопорушення, його характеру, з
врахуванням особи правопорушника,
ступеню його вини, обставин, що
пом'якшують відповідальність, а тому
підстав для скасування чи зміни
постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а постанову судді
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 20 грудня 2013 року про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Р.А. Бондарчук