Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 293/2049/13-п
Стаття 130 ч. 2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року Апеляційний суд
Житомирської області
в складі:

судді судової палати у кримінальних
справах Фоміна Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі апеляційного суду в
м. Житомирі справу про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою особи, яка
притягнута до адміністративної
відповідальності - ОСОБА_2, на постанову
Черняхівського районного суду
Житомирської області від 20 грудня 2013
року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, 28.08.13 року притягувався до
адміністративної відповідальності за
ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого за ст. 130 ч. 2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, та на нього накладено
адміністративне стягнення у вигляді
позбавлення права керування
транспортним засобом строком 2 роки без
вилучення транспортного засобу.

В постанові суду зазначено, що ОСОБА_2
16.11.2013 року о 22 годині 40 хвилин в смт.
Черняхові Житомирської області по вул.
Леніна повторно протягом року керував
автомобілем в стані алкогольного
сп'яніння. Від проходження огляду на
стан сп'яніння відмовився .

Вищевикладене стверджується
матеріалами справи, поясненнями
правопорушника в судовому засіданні,
який свою вину визнав.

На підставі викладеного, суд прийшов до
висновку, що вищенаведеними діями
ОСОБА_2 скоїв адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст.
130 Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Порушнику судом роз'яснювалися його
права, передбачені ст. 268 КУпАП, однак
будь-яких клопотань заявлено не було.
Обставин, що пом'якшують або обтяжують
відповідальність правопорушника,
згідно ст.ст. 34-35 КУпАП судом не
встановлено.

Дані про особу правопорушника, його
майновий стан судом враховуються,
виходячи з наявних в матеріалах справи
відомостей та з його слів.

З урахуванням всіх обставин скоєння
правопорушення суд приходить до
висновку про необхідність накладення
на порушника адміністративного
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами без
вилучення транспортного засобу,
вважаючи, що саме таке стягнення
сприятиме його вихованню у дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття та для запобігання
вчиненню нових правопорушень. При
цьому суд вважає, що підстав для
визнання порушення малозначним немає.

Відповідно до ч. 5 ст. 283 КУпАП в зв'язку з
накладенням на правопорушника
адміністративного стягнення, суд
стягує з нього судовий збір.

В апеляційній скарзі особи, яка
притягнута до адміністративної
відповідальності - ОСОБА_2, ставиться
питання про зміну вказаної постанови
та застосуванням до нього іншого
стягнення - виправних робіт,
посилаючись на те, що судом накладено
занадто суворе стягнення, без
з'ясування всіх обставин справи, не
враховано дані про його особу його
сімейний стан. Він вину визнав та щиро
розкаявся, має на утриманні малолітню
дочку, яку необхідно кожний день возити
до школи в іншій населений пункт. В
постанові не вказана доля вилученого у
нього працівниками міліції
посвідчення водія.

Заслухавши доповідача, вивчивши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Зі змісту постанови суду вбачається,
факт вчинення ОСОБА_2
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП,
підтверджується поясненнями ОСОБА_2 в
засіданні місцевого суду, даними
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АГ2 № 616416 від
16.11.2013 року (а.с. 2), наявними в матеріалах
справи іншими письмовими доказами.

Таким чином дослідженими в судовому
засіданні доказами доведено та не
оспорюється в апеляційній скарзі факт
відмови ОСОБА_2 від проходження
медичного огляду на стан алкогольного
сп'яніння, який протягом року вже
піддавався адміністративному
стягненню за керування транспортними
засобами у стані алкогольного
сп'яніння, тобто ОСОБА_2 порушив вимоги
п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а
тому суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про його винність у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2
КУпАП.

Разом з тим, доводи апеляційної
скарги про те, що ОСОБА_2 має певні
сімейні складнощі, а можливість
управління транспортним засобом є
одним із джерел існування його родини,
вину визнав та щиро розкаявся, а також
зі змісту його апеляційній скарги
слідує, що він зробив відповідні
висновки, заслуговують на увагу.

З урахуванням наведеного, апеляційний
суд вважає за можливе постанову суду
щодо ОСОБА_2 змінити, наклавши на нього
адміністративне стягнення у вигляді
громадських робіт, у мінімальних межах,
встановлених вказаною статтею КУпАП.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП,
апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка
притягнута до адміністративної
відповідальності - ОСОБА_2,
задовольнити.

Постанову Черняхівського районного
суду Житомирської області від 20
грудня 2013 року щодо ОСОБА_2 змінити.

Скасувати вказану постанову в
частині накладення на ОСОБА_2
адміністративного стягнення та
прийняти в цій частині нову постанову.

Вважати ОСОБА_2 винним за ст. 130 ч. 2 КУпАП
(в редакції Закону України № 586-VI від
24.09.2008 року) та застосувати до нього
стягнення у виді громадських робіт на
строк 50 (п'ятдесят) годин.

Повернути ОСОБА_2 вилучене у нього
посвідчення водія.

В решті вказану постанову залишити без
зміни.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних
справах

апеляційного суду Житомирської
області Ю.В. Фомін