АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/793/62/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : ч.1 cт.41 КУпАП
Соколишина Л.Б. Доповідач в
апеляційній інстанції Євтушенко В. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року суддя апеляційного
суду Черкаської області Євтушенко В.Г.,
за участю апелянта ОСОБА_3, який є
потерпілим, та особи, притягнутої до
адміністративної відповідальності,
ОСОБА_4 розглядаючи у відкритому
судовому засіданні в м. Черкаси у залі
суду справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на постанову судді Черкаського
районного суду Черкаської області від
16.12.2013 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючий головою
ліквідаційної комісії ЗАТ
«Агрошляхбуд», проживаючий АДРЕСА_1,

був визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, з
накладенням адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
510,00 грн., встановив наступне.

Як зазначено в постанові судді ОСОБА_4
згідно протоколу про адміністративне
правопорушення від 25.11.2013 року,
перебуваючи на посаді голови
ліквідаційної комісії ЗАТ
«Агрошляхбуд», у період з 18.07.2011 року по
26.04.2012 року, при використанні найманої
праці ОСОБА_3, порушив вимоги ч.2 ст.30
Закону України «Про оплату праці» щодо
забезпечення достовірного обліку
виконуваної працівником роботи та
бухгалтерського обліку витрат на
оплату праці, а також вимоги ст.113 КЗпПУ
щодо оплати часу простою не з вини
працівника з розрахунку не нижче від
двох третин тарифної ставки
встановленого працівникові розряду
(окладу), а саме: на підставі заяви та
наказу № 23-К від 18.07.2011 року ОСОБА_3
прийнято на роботу охоронником в МОП-1
ЗАТ «Агрошляхбуд» з оплатою згідно
штатного розпису. Згідно табелів
обліку використання робочого часу, у
період з 18.07.2011 року по 30.09.2011 року
ОСОБА_3 фактично не працював та заяви
про надання відпустки без збереження
заробітної плати не писав. А також, у
жовтні 2011 року, ОСОБА_3 фактично
відпрацьовано 120 годин при нормі 168
годин, у листопаді 2011 року - 112 годин при
нормі 176 годин, у грудні 2011 року - 120
годин при нормі 176 годин, у січні 2012 року
- 88 годин при нормі 159 годин, у лютому 2012
року - 88 годин при нормі 168 годин, у
березні 2012 року - 112 годин при нормі 167
годин. Тобто, у порушення ст. 34 Закону
України «Про оплату праці», ст.3 Закону
України «Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати», ОСОБА_3
не проведено виплату компенсації
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків її виплати
відповідно до індексу зростання цін на
споживчі товари і тарифів на послуги у
порядку та розмірах, встановлених
чинним законодавством. У порушення
вимог ч.1 ст.117 КЗпПУ, при звільненні
26.04.2012 року ОСОБА_3, як слід розуміти
проведено розрахунок лише 20.07.2012 року У
порушення вимог ст.83 КЗпПУ ОСОБА_3
грошова компенсація за невикористані
дні щорічної відпустки виплачена не в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_3
просить скасувати постанову судді
через м'якість накладеного стягнення
та винести нову постанову, якою
накласти на правопорушника ОСОБА_4
адміністративне стягнення у виді
штрафу в сумі 1700,00 грн., посилаючись на
те, що накладене постановою судді
адміністративне стягнення є занадто
м'яким та не відповідає тяжкості
вчиненого правопорушення, про дату, час
та місце розгляду справи про
адміністративне правопорушення
потерпілий повідомлений не був,
оскаржену постанову він отримав лише
07.02.2014 року, виходячи з чого просить
поновити строк подання апеляційної
скарги.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи та поданої апеляційної скарги,
вважаю, що апеляційну скаргу належить
повернути без розгляду по суті особі,
яка її подала, так як нею не вказано
поважних причин пропуску строку
подання апеляційної скарги.

Так з апеляційної скарги вбачається, що
апелянт отримав копію оскарженої
постанови судді 07.02.2014 року, а
апеляційну скаргу подав 18.02.2014 року,
тобто з пропуском 10-денного строку
оскарження рішення судді у справі про
адміністративне правопорушення, який,
з огляду на те, що апелянт-потерпілий не
був присутній при розгляді справи
суддею та не отримав у встановлений
строк копія судового рішення, у даному
випадку належить обраховувати з дня,
коли особа, яка подає апеляційну
скаргу, дізналася про рішення судді.

Апелянтом не наведено причин пропуску
строку подання апеляційної скарги,
право на що у потерпілого ОСОБА_3
виникло з 07.02.2014 року, отже відповідно
до положень ч.2 ст.294 КУпАП апеляційну
скаргу належить повернути апелянту.

При цьому також враховується і те, що в
апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить про
зміну постанови судді з накладенням на
ОСОБА_4 більш суворого стягнення, що
суперечить вимогам ч.9 ст.. 294 КУпАП, якою
передбачено,що у разі зміни постанови в
частині накладення стягнення, в межах,
передбачених санкцією статті КУпАП,
воно не може бути посилено.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що оскаржена постанова
судді Черкаського районного суду від
16.12.2013 року у справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.41 КУпАП, відносно
ОСОБА_4, скасована згідно постанови
судді апеляційного суду Черкаської
області від 24.01.2014 року із закриттям
провадження у справі за апеляційною
скаргою ОСОБА_4, про що було відомо
скаржнику на момент отримання копії
оскарженої ним постанови, що
підтвердив в суді і сам ОСОБА_3

Керуючись ч.2 ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

відмовити у задоволенні клопотання
потерпілого ОСОБА_3 про поновлення
строку на апеляційне оскарження
постанови судді.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
судді Черкаського районного суду
Черкаської області від 16.12.2013 року у
справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.41
КУпАП, відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
повернути апелянту.

Роз'яснити потерпілому його право
подати апеляційну скаргу на постанову
судді, навівши поважні причини
пропуску строку на апеляційне
оскарження.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя