Справа № 371/2475/13-п Головуючий у І
інстанції Капшук Л. О.Провадження №
33/780/173/14 Доповідач у 2 інстанції
КолокольниковаКатегорія 192
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 березня 2014 року
м.Київ

Суддя Апеляційного суду
Київської області Колокольнікова Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Миронівського районного
суду Київської області від 31 грудня 2013
року, якою
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого в АДРЕСА_1, голови
правління ПАТ «Миронівський
хлібопродукт»,

- визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП та
провадження по справі закрито за
спливом строку накладення
адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1, займаючи посаду голови
правління ПАТ «Миронівський
хлібопродукт», порушив вимоги п. 198.6 ст.
198 Податкового кодексу України,
оскільки до податкового кредиту за
серпень 2013 року були включені суми
податку, що не підтверджені
податковими накладними.
Даний факт було виявлено Миронівською
ОДПІ ГУ Міністерства доходів у
Київській області 20 грудня 2013 року під
час проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
достовірності нарахування від»ємного
значення та декларування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість ПАТ «Миронівський
хлібопродукт».

Суд першої інстанції визнав
винним ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП та
провадження по справі закрив, оскільки
з часу вчинення правопорушення пройшло
більше трьох місяців, тобто закінчився
строк накладення адміністративного
стягнення, визначений ст. 38 КУпАП.

В апеляційний скарзі ОСОБА_1
просить постанову суду скасувати,
справу про адміністративне
правопорушення закрити без
кваліфікації його дій, оскільки
правових підстав про визнання його
винним та притягнення за ст. 163-1 ч. 1
КУпАП до адміністративної
відповідальності немає.

Вказує, що суд
неправильно застосував приписи ст. 247
КУпАП, оскільки не мав законних підстав
в резолютивній частині встановлювати
наявність чи відсутність його вини.
ОСОБА_1 був
повідомлений про час та місце розгляду
справи належним чином, проте до
апеляційного суду не з'явився.

Вивчивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляції, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 245
КУпАП, завданнями провадження в
справах про адміністративні
правопорушення є: своєчасне, всебічне,
повне і об'єктивне з'ясування обставин
кожної справи, вирішення її в точній
відповідності з законом, забезпечення
виконання винесеної постанови, а також
виявлення причин та умов, що сприяють
вчиненню адміністративних
правопорушень, запобігання
правопорушенням, виховання громадян у
дусі додержання законів, зміцнення
законності.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо
справи про адміністративні
правопорушення відповідно до цього
Кодексу чи інших законів підвідомчі
суду (судді) адміністративне стягнення
може бути накладено не пізніш як через
три місяці з дня вчинення
правопорушення, а при триваючому
правопорушенні - не пізніш як через три
місяці з дня його виявлення.

Згідно п.7 ст. 247 КУпАП провадження в
справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю за таких
обставин:

1) відсутність події і складу
адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент
вчинення адміністративного
правопорушення шістнадцятирічного
віку;

3) неосудність особи, яка вчинила
протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої
необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він
усуває застосування адміністративного
стягнення;

6) скасування акта, кий встановлює
адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи
про адміністративне правопорушення
строків, передбачених статтею 38 цього
Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
постанови компетентного органу
(посадової особи) про накладення
адміністративного стягнення, або
нескасованої постанови про закриття
справи про адміністративне
правопорушення, а також повідомлення
про підозру особі у кримінальному
провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було
розпочато провадження в справі.

З наведеного вбачається, що для
закриття провадження по справі за
конкретним пунктом ст. 247 КУпАП суд має
встановити наявність чи відсутність
ряду обставин, зокрема, факту вчинення
правопорушення, особи, що його вчинила
та її вини в цьому, часу вчинення, тощо,
які можуть зумовити прийняття рішення
про відмову в закритті провадження або
ж закритті провадження з іншої,
передбаченої іншим пунктом даної
норми, підстави.
Таким чином, встановлення такої
обставини, чи винна особа у скоєнні
правопорушення, за яким відкрите
провадження, є необхідною передумовою
для прийняття рішення про закриття
провадження за п.7 ст. 247 КУпАП. При
цьому, у відповідності до положень ст.
283 КУпАП усі обставини, встановлені при
розгляді справи, мають бути зазначені в
постанові суду.

Зважаючи на викладене, дії суду першої
інстанції в повній мірі відповідають
вимогам діючого законодавства, отже
підстав для скасування оскаржуваної
постанови суду не вбачається.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294
КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, постанову Миронівського
районного суду Київської області від 31
грудня 2013 року щодо ОСОБА_1 - залишити
без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області
Н.М.
Колокольнікова