Справа № 369/221/14-п Головуючий у І
інстанції Лисенко Владислав
ВікторовичПровадження № 33/780/152/14
Доповідач у 2 інстанції
НагорнийКатегорія 133
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 року
м. Київ

Суддя судової палати з кримінальних
справ Апеляційного суду Київської
області Нагорний А.М., за участю ОСОБА_2
та його захисника ОСОБА_3, розглянув у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 22 січня 2014 року,
якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 122-2 КУпАП та
призначено йому адміністративне
стягнення у вигляді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 6 ( шість ) місяців.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної
відповідальності за те, що він 29 грудня
2013 року о 12 год. 30 хв. на 20 км. а/д
Київ-Овруч керуючи транспортним
засобом (автомобілем ) SKODA, д.н.з. НОМЕР_1,
не виконав законні вимоги працівників
ДАІ зупинитись, подані завчасно за
допомогою жезла та свистка, чим порушив
п.2.4 ПДР України.

В поданій апеляції ОСОБА_2 стверджує, що
не порушував правил дорожнього руху та
вважає, що суд першої інстанції не
всебічно, неповно та не об'єктивно
підійшов до з'ясування обставин справи.
ОСОБА_2 вказує на те, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи та матеріалам про адмін.
порушення. Апелянт зазначає, що
протокол який надали працівники ДАІ до
суду не відповідає дійсності та є
сфальсифікованим, а постанова суду є
незаконною.

ОСОБА_2 просить постанову суду
скасувати та провадження у справі
закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його
захисника, які підтримали апеляційну
скаргу, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, вважаю,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним
правопорушенням визнається
протиправна, винна (умисна або
необережна) дія чи бездіяльність, яка
посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне
правопорушення визнається вчиненим
умисно, коли особа, яка його вчинила,
усвідомлювала протиправний характер
своєї дії чи бездіяльності,
передбачала її шкідливі наслідки і
бажала їх або свідомо допускала
настання цих наслідків.

Цих вимог закону районним судом при
накладенні стягнення на ОСОБА_2 в
повній мірі дотримано не було.

Згідно диспозиції ст. 122-2 КУпАП,
правопорушення полягає у невиконанням
водіями вимог працівників міліції.
Аналіз вказаної норми закону дає
підстави стверджувати, що для
кваліфікації дій особи за ст. 122- 2 КУпАП
необхідна наявність доведеного факту
причетності особи, що керувала
транспортним засобом до цієї пригоди.

Втім, з матеріалів справи вбачається,
що рапорт від 29.12.2013р. (а.с.3) щодо
порушення вимог інспектора ДАІ про
зупинку, не було виконаного водієм
автомобіля, а не його власником.

Будь-які докази того, що за кермом
автомобіля знаходився і керував ним гр.
ОСОБА_2, - в матеріалах справи відсутні,
а адміністративне стягнення накладене
на власника автомобіля.

Тобто, висновок зробленій автором
протоколу про скоєння
адміністративного правопорушення
ОСОБА_2 ґрунтується не на доказах, а на
припущеннях.

Відповідно вимог ст. 14-1 КУпАП, до
адміністративної відповідальності за
правопорушення у сфері забезпечення
безпеки дорожнього руху у разі їх
фіксації працюючими в автоматичному
режимі спеціальними технічними
засобами, що мають функції фото - і
кінозйомки, відеозапису, чи засобами
фото- і відео- зйомки, відеозапису
можуть притягатись власники
(співвласники) транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, такі
докази правопорушення (фото, відео) - в
матеріалах справи відсутні.

Окрім того, обставини, викладені у
рапорті та протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 413724, мають суттєві суперечності.
Зокрема, в рапорті зазначено, що
правопорушення скоєно на 21 км
автодороги, а в протоколі зазначено, що
таке правопорушення скоєне на 20км. В
протоколі, зазначені свідки
правопорушення, про яких в рапорті
інспектора і в інших матеріалах справи
відомості відсутні, зазначення таких
свідків у протоколі не ґрунтується на
матеріалах справи і може вказувати на
їх необ'єктивність. Окрім того, в
протоколі про адміністративне
правопорушення підписи вище вказаних
свідків - відсутні, що суперечить
вимогам ст. 256 КУпАП

Таким чином, матеріалами справи та
наявними доказами, подія скоєння
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 122-2 КУпАП ОСОБА_2, - не
доведена, а протокол складений з
порушенням вимого ст.256 КУпАП.

При таких обставинах постанова судді
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 22 січня 2014 року
щодо ОСОБА_2 є незаконною і підлягає
скасуванню, а справа має бути повернута
до ВДАІ Києво-Святошинського РВ в
Київській обл. для усунення вказаних
недоліків.

Керуючись ст. 294, 256 КУпАП, -

П О С Т А Н
О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 22
січня 2014 року щодо ОСОБА_2 скасувати,
справу направити до ВДАІ
Києво-Святошинського РВ в Київській
обл. для усунення вказаних недоліків.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області
А.М. Нагорний