інстанції Криворучко І.В.Провадження №
33/780/128/14 Доповідач у 2 інстанції
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2014 року
м.
Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Журба С.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 20 грудня 2013 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця України,
Житомирська область, м. Коростень,
проживаючого Україна, АДРЕСА_1,
працюючого перекладачем,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 471 МК України та
накладено стягнення у виді штрафу в
розмірі 1700 грн. та конфіскації в доход
держави товарів, зазначених в
протоколі про порушення митних правил,
та стягнуто в дохід держави судовий
збір у розмірі 36,54 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваної постанови 13
листопада 2013 року о 18 годині 20 хвилин
під час проходження митного контролю в
зоні митного контролю залу «Приліт»
терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль»,
громадянин України ОСОБА_1, який
прилетів до України з Швейцарії, м.
Цюріх, рейсом № 472, літаком а/к «МАУ»,
обрав канал, позначений символами
зеленого кольору - «зелений коридор»,
тим самим відповідно до 4.5 ст.366 МК
України заявив про те, що переміщувані
ним через митний кордон України товари
не підлягають письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами, не
підпадають під встановлені
законодавством заборони та обмеження
щодо ввезення на митну територію
України та засвідчив факти, що мають
юридичне значення. Під час проведення
вибіркового митного контролю ручної
поклажі на каналі «зелений коридор»
залу «Приліт» терміналу «Б» на рентген
- апараті після перетину громадянином
України ОСОБА_1 «білої лінії», яка
означає закінчення зони спрощеного
митного контролю «зелений коридор», а
також після проведення опитування
вказаного громадянина щодо наявності в
його ручній поклажі товарів
(предметів), переміщення яких через
митний кордон України заборонено або
обмежено законодавством України, було
виявлено 3 мобільних телефона, а саме:
два б/в телефона «NOKIA», та один новий
мобільний телефон - «IPhone 5 S, Gold» в
упаковці виробника. Із вказаних
телефонів два мобільні телефони було
пропущено гр. ОСОБА_1 як його особисті
речі згідно вимог ст.370 МК України. По
протоколу про ПМП було затримано один
новий мобільний телефон - «IPhone 5 S, Gold» в
упаковці виробника. Всі виявлені
предмети знаходилися в ручній поклажі
пасажира без ознак приховування.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати у зв'язку з
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення, а
вилучений мобільний телефон у
комплекті повернути йому. В
обґрунтування апеляційної скарги
посилається на невідповідність
викладених у постанові висновків
фактичним обставинам справи, оскільки
належним чином не встановлено, чи
відносяться мобільні телефони до
категорії товарів, на які встановлені
обмеження щодо переміщення. Крім цього,
при накладенні стягнення в повній мірі
не враховано характер вчиненого
правопорушення, особу правопорушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність. Вважає, що у разі,
якщо суд визнає необхідним притягнути
його до відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ст. 471 МК
України, зазначене правопорушення слід
визнати малозначним, а його самого
звільнити від відповідальності та
оголосити усне зауваження.

За результатами розгляду справи суд
приходить до наступного:

Висновки судді про доведеність події
порушення митних правил, передбаченої
ст. 471 МК України, в повній мірі
підтверджуються зібраними у справі
доказами, а саме: протоколом про
порушення митних правил від №
0651/125000001/13 від 13 листопада 2013 року (
а.с.2-6), поясненням ОСОБА_1, доповідною
запискою головного державного
інспектора оперативно-аналітичного
відділу УБК та МП Гркуші Н.Г., описом
затриманих у правопорушника предметів,
іншими доказами.

Обмеження щодо переміщення вилучених у
ОСОБА_1 товарів при переміщенні через
митний кордон України встановлені
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 436 від 21 травня 2012 р. «Про
затвердження переліків товарів, на які
встановлено обмеження щодо
переміщення через митний кордон
України». При цьому у відповідності до
положень Постанови Кабінету Міністрів
України № 461 від 21 травня 2012 р. ввезення
на митну територію України та/або
переміщення територією України
прохідним та внутрішнім транзитом
такої групи товарів здійснюється за
умови обов'язкового надання митним
органам забезпечення сплати митних
платежів.

Дослідивши вказані докази суддя дійшов
до обґрунтованого висновку, належним
чином мотивувавши його у постанові, про
необхідність притягнення ОСОБА_1 до
відповідальності за ст. 471 МК України та
на законних підставах, у відповідності
до санкції статті, застосував до нього
стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00
грн. з конфіскацією вилученого товару.
При цьому судом належним чином були
враховані як характер скоєного, так і
особу правопорушника, та призначено
стягнення, яке відповідає меті
виховання правопорушника та
запобіганню вчиненню нових
правопорушень.

Зважаючи на наведене суд приходить до
висновку, що доводи апелянта про
необґрунтованість та незаконність
постанови судді першої інстанції не
знайшли свого підтвердження.

Не підлягає задоволенню й вимога
ОСОБА_1 про необхідність визнання
вчиненого ним правопорушення
малозначним та звільнення його від
відповідальності з оголошенням усного
зауваження. Хоча положення ст. 22 КУпАП й
передбачають право органу,
уповноваженого вирішувати справу,
звільнення особи від адміністративної
відповідальності за малозначністю, в
той же час здійснення цього можливе
лише за умови встановлення невеликої
суспільної шкідливості діяння,
відсутності значних збитків державним
та суспільним інтересам, усвідомлення
правопорушником неправомірності його
дій та розкаяння у вчиненому, що з
великою мірою вірогідності свідчить
про недопущення подібного з його боку в
майбутньому. В даному випадку наведені
передумови звільнення від
відповідальності відсутні, що
унеможливлює застосування даної норми
щодо ОСОБА_1

На підставі наведеного, керуючись ст. 294
КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову судді Бориспільського
міськрайонного суду від 17 січня 2014 року
щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя:
С.О.
Журба