Провадження № 3/537/115/2014
Справа № 537/348/14-п
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2014 року Крюківський районний суд
міста Кременчука Полтавської області в
складі головуючої судді Зоріної Д.О.,
при секретарі Омельченко О.М., за участю
прокурора Романова Є.В., захисника
ОСОБА_1, розглянувши адміністративний
матеріал, який надійшов з Управління
служби безпеки України Полтавської
області про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця селища
Павлиш Онуфріївського району
Кіровоградської області, працюючого на
посаді заступника начальника відділу
митного оформлення № 1 митного поста
«Кременчук» Полтавської митниці
Міндоходів, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1

за статтею 172-7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2014 року старшим
оперуповноваженим в ОВС 4-го сектору
відділу БКОЗ УСБУ в Полтавській
області підполковником Сушич В.В.
складено протокол за номером 7 про
вчинення ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення, передбаченого статтею
172-7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Згідно вказаного вище протоколу про
адміністративне правопорушення,
ОСОБА_2 призначений на посаду
заступника начальника відділу митного
оформлення № 1 митного пункту
«Кременчук» Полтавської митниці
Міндоходів на підставі наказу № 157о від
18 вересня 2013 року, має 12 ранг 6 категорії
посад державного службовця, спеціальне
звання «Радник податкової та митної
справи 2 рангу» та в розумінні
підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» являється
суб»єктом відповідальності за
корупційне правопорушення. Згідно
посадової інструкції заступника
начальника відділу митного оформлення
№ 1 «Кременчук» Полтавської митниці
ОСОБА_2 визначено, що останній
зобов»язаний, зокрема, забезпечувати
здійснення митного контролю та
оформлення товарів і транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон України підприємствами,
установами, організаціями різних форм
власності та фізичними особами;
контролювати діяльність підприємств,
що здійснюють декларування на підставі
договору та митних складів на
території діяльності митного поста;
готувати пропозиції до Полтавської
митниці Міндоходів щодо порушення
перед Міністерством доходів і зборів
України клопотання про скасування
відповідних ліцензій, у разі виявлення
правопорушень з боку вищезазначених
суб»єктів.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення,
Управлінням СБУ в Полтавській області
встановлено, що у місті Кременчуці
здійснює господарську діяльність
товариство з обмеженою
відповідальністю
«Кременчукзовнішторг», яке є митним
брокером та надає послуги з
декларування на підставі договору
товарів, що переміщуються через кордон
України, а їх митний контроль та
оформлення проводиться на митному
пункті «Кременчук» Полтавської
митниці. Також встановлено, що в період
з 11 листопада 2013 року по 27 грудня 2013
року товариство з обмеженою
відповідальністю
«Кременчукзовнішторг» зазначалось у 11
митних деклараціях, митний контроль та
оформлення по яким проводились
співробітниками митного пункту
«Кременчук», які є підлеглими ОСОБА_2,
що могло вплинути на об»єктивність та
неупередженість при прийнятті рішень,
а також на вчинення чи не вчинення
наданих останньому службових
повноважень. Директором та засновником
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Кременчукзовнішторг», а також особою,
яка безпосередньо здійснює
декларування на підставі договору
товарів суб»єктів
зовнішньоекономічної діяльності є
колишня дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_5 Як
зазначається у протоколі про
адміністративне правопорушення ОСОБА_2
та ОСОБА_5 спільно проживають у
квартирі АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_5,
вони пов»язані спільним побутом та
мають взаємні права і обов»язки. За
місцем реєстрації в гуртожитку
публічного акціонерного товариства
«Крюківський вагонобудівний завод»
АДРЕСА_1 ОСОБА_2 фактично не мешкає.
Пов»язаність спільним побутом
підтверджується наданням ОСОБА_5
ОСОБА_2 права керування її власним
автомобілем «Сітроен» С 4, державний
номерний знак НОМЕР_1, фактом керування
ОСОБА_2 вказаним вище транспортним
засобом у стані алкогольного
сп»ягніння, спільні поїздки ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 до Російської Федерації для
відвідування батьків бувшої дружини.
Окрім того, як на думку, особи, що
складала протокол про адміністративне
правопорушення доказом спільного
побуту та проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є
наявність у соціальній інтернет-мережі
«Однокласники» особистих фото ОСОБА_2
із відповідними коментарями. За
викладених обставин, як зазначається в
протоколі про адміністративне
правопорушення, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є
близькими особами в розумінні статті 1
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» і в даному випадку
має місце конфлікт інтересів, тобто
суперечність між особистими майновими,
немайновими інтересами особи чи
близьких їй осіб та її службовими
повноваженнями, наявність якої може
вплинути на об»єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих їй службових
повноважень.

Крім того, у відповідності до вимог
статті 14 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»
ОСОБА_2 зобов»язаний вживати заходів
щодо недопущення будь-якої можливості
виникнення конфлікту інтересів та
невідкладно у письмовій формі
повідомляти безпосереднього керівника
про наявність конфлікту інтересів,
однак таких дій ОСОБА_2 не вчинив.

За викладених вище обставин, згідно
протоколу про адміністративне
правопорушення, дії ОСОБА_2
кваліфіковані за статтею 172-7 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, що виразились у
неповідомленні безпосереднього
керівника про наявність конфлікту
інтересів.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2
вину у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого статтею
172-7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення не
визнав та наполягав на відсутності в
його діях складу зазначеного вище
адміністративного правопорушення,
посилаючись на наступне. Так, ОСОБА_2 не
здійснював митний контроль та
оформлення зазначених у протоколі про
адміністративне правопорушення
декларацій, декларантом за якими
виступало товариство з обмеженою
відповідальністю
«Кременчукзовнішторг». Окрім того,
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 дійсно перебували в
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано у 1999 році, від шлюбу мають
доньку - ОСОБА_6, 1994 року народження, яка
на даний час навчається у вищому
навчальному закладі та на утримання
якої ОСОБА_2 надає матеріальну
допомогу. Як зазначив ОСОБА_2, він
постійно спілкується з дочкою та з
колишньою дружиною - з приводу
матеріального утримання доньки.
Стосовно надання ОСОБА_5 йому права
керування власним автомобілем
останньої, ОСОБА_2 зазначив, що
користувався зазначеним автомобілем
тільки в разі необхідності термінової
поїздки до його хворої матері, яка
проживала в АДРЕСА_3, а також під час
поїздок з колишньою дружиною ОСОБА_5 до
Російської Федерації, де проживають
батьки останньої через необхідність
відвезти їх спільну доньку для
спілкування з бабусею та дідом.

Захисник ОСОБА_1 в судовому засіданні
вказав, що викладені у протоколі про
адміністративне правопорушення факти
не є належним чином доведеними та
обґрунтованими, наполягав на
відсутності в діях ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого статтею 172-7 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Вислухавши особу, що притягується до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, захисника ОСОБА_1, свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 --- ретельно
вивчивши та проаналізувавши матеріали
справи про адміністративне
правопорушення, суддя приходить до
наступних висновків.

Положеннями статті 280 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
передбачено, що орган (посадова особа)
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов»язаний, зокрема, з»ясувати чи
було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, які обтяжують чи
пом»якшують відповідальність.

Згідно визначення термінів, що надає
стаття 1 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»
корупцією є використання особою,
зазначеною в частині 1 статті 4 цього
Закону, наданих їй службових
повноважень та пов»язаних із цим
можливостей з метою одержання
неправомірної вигоди або прийняття
обіцянки/пропозиції такої вигоди для
себе чи інших осіб або відповідно
обіцянка/пропозиція чи надання
неправомірної вигоди особі, зазначеній
в частині першій статті 4 цього Закону,
або на її вимогу іншим фізичним чи
юридичним особам з метою схилити цю
особу до протиправного використання
наданих їй службових та пов»язаних із
цим можливостей.

Судом встановлено, що на підставі
наказу начальника Полтавської митниці
Міндоходів № 157-о від 18 вересня 2013 року
головного інспектора митного поста
«Кременчук» ОСОБА_2 з 19 вересня 2013 року
переведено на посаду заступника
начальника відділу митного оформлення
№ 1 митного поста «Кременчук».

Як вбачається з витягу з наказу
начальника Полтавської митниці
Міндоходів № 267-о від 27 грудня 2013 року
ОСОБА_2 заступнику начальника відділу
митного оформлення № 1 митного поста
«Кременчук» присвоєно спеціальне
звання радника податкової та митної
справи ІІ рангу.

Відповідно до Положення про відділ
митного оформлення № 1 митного поста
«Кременчук» Полтавської митниці
Міндоходів, затвердженого наказом
Молтавської митниці Міндоходів № 166
від 18 вересня 2013 року, зоною діяльності
відділу митного оформлення № 1 є місто
Кременчук, Кременчуцький, Глобинський,
Кобеляцький та Козельщанський райони
Полтавської області.

Згідно відомостей, що містяться в
картці обліку особи, яка здійснює
операції з товарами, товариство з
обмеженою відповідальністю
«Кременчукзовнішторг» розташоване за
юридичною адресою: вулиця Московська,
будинок 37 в місті Кременчуці
Полтавської області, керівником даної
комерційної структури та особою,
уповноваженою на роботу з митними
органами є ОСОБА_5.

Як вбачається з листа тимчасово
виконуючого обов»язки начальника
Полтавської митниці Міндоходів
Черноусова О.І. за вихідним номером
03/1/13-198 від 17 січня 2014 року за період з 1
листопада 2013 року по 27 грудня 2013 року на
митному посту «Кременчук» проведено
митне оформлення 5626 митних декларацій,
з них у паперовому вигляді - 26 митних
декларацій, в електронному вигляді - 5600
митних декларацій.

Згідно переліку посадових осіб, які
уповноважені на розподіл митних
декларацій на митному посту
«Кременчук» Полтавської митниці
Міндоходів (додаток № до зазначеного
вище листа), особою, яка уповноважена на
розподіл митних декларацій є також
заступник начальника відділу митного
оформлення № 1 ОСОБА_2

Згідно рапорту старшого
оперуповноваженого в ОВС 4-го сектору
ВБКОЗ УСБУ в Полтавській області Сушич
В.В., складеного 17 січня 2014 року та
відомостей про декларування товарів
суб»єктів зовнішньоекономічної
діяльності ТОВ «Кременчукзовнішторг»,
за період з 11 листопада 2013 року по 27
грудня 2013 року зазначене підприємством
було зазначено декларантом у 11 митних
деклараціях.

Згідно інформації про уповноважених
співробітників митного поста
«Кременчук» Полтавської митниці
Міндоходів», що виконували розподіл
митних декларацій у паперовому вигляді
в період з 1 листопада 2013 року по 27
грудня 2013 року (додаток 4), заступник
начальника відділу митного оформлення
№ 1 ОСОБА_2 не здійснював розподіл
митних декларацій у паперовому вигляді
декларанта ТОВ «Кременчукзовнішторг».

Як достовірно встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували
в зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано 11 серпня 1999 року, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, виданим
відділом реєстрації актів
громадянського стану Крюківського
райвиконкому міста Кременчука
Полтавської області.

Від вказаного шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_5
мають доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3, виданим
відділом реєстрації актів
громадянського стану Крюківського
райвиконкому міста Кременчука
Полтавської області.

Згідно довідки за номером 275 від 23 січня
2014 року на даний час ОСОБА_6 є
студенткою ІІІ курсу факультету
початкового навчання Харківського
національного університету імені
Г.Сковороди.

Згідно довідки ПАТ «Крюківський
вагонобудівний завод» з місця
проживання про склад сім»ї № 9 від 3
лютого 2014 року, ОСОБА_2, 1969 року
народження, зареєстрований та постійно
проживає у АДРЕСА_1, його донька ОСОБА_6
26 серпня 2011 року знята з реєстрації за
даною адресою у зв»язку з виїздом на
навчання до міста Харкова.

Відповідно до наданих ОСОБА_2 копій
квитанцій, останній постійно сплачує
на розрахунковий рахунок ПАТ «КВБЗ»
квартплату за оренду зазначеної вище
квартири.

Згідно довідки № 2 від 10 лютого 2014 року
ОСББ № 89 про склад сім»ї або
зареєстрованих у будинку осіб, ОСОБА_5
зареєстрована та проживає сама у
АДРЕСА_2.

Допитаний в судовому засіданні свідки
ОСОБА_7 пояснила, що їй відомо про те, що
ОСОБА_2 постійно проживає в гуртожитку
ПАТ «КВБЗ» у квартирі АДРЕСА_1,
спілкується з донькою ОСОБА_6 та надає
останній матеріальну допомогу.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що він
знайомий з ОСОБА_2 з 1997 року, останній
постійно проживає в гуртожитку по
місцю реєстрації, в останній час із ним
разом проживає ОСОБА_7, інколи в гості
приїздить донька ОСОБА_6 Стосовно
наявності в користуванні у ОСОБА_2
автомобіля, свідок стверджував, що йому
особисто відомо про те, що іноді ОСОБА_2
користувався автомобілем марки
«Жигулі».

З врахуванням викладених вище
достовірно встановлених в судовому
засіданні обставин, суд приходить до
висновку, що зазначені в протоколі
факти спільного проживання ОСОБА_2
разом з колишньою дружиною ОСОБА_5 та
пов»язаності їх спільним побутом є
недоведеними і безпідставними та
трактуються судом виключно як такі, що
є припущеннями співробітників
Управління СБУ в Полтавській області.

Стосовно посилань прокурора в судовому
засіданні на факт керування та
користування ОСОБА_2 автомобілем, який
на праві власності належить ОСОБА_5, а
також спільних поїздок колишнього
подружжя за кордон, як на доказ
наявності взаємних прав та обов»язків
та спільного проживання останніх,
суддя вважає їх такими, що не
заслуговують на увагу, виходячи з
наступних міркувань.

Так, згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу ОСОБА_5 є
власником автомобіля «Сітроен С 4»,
державний номерний знак НОМЕР_1, при
цьому у особливих відмітках свідоцтва
обумовлено право керування даним
транспортним засобом ОСОБА_2.

Однак, як пояснила допитаний в
судовому засіданні свідок ОСОБА_5,
після розлучення з колишнім чоловіком
у неї не залишилось родичів чи близьких
людей, окрім доньки, на території
України. На час придбання автомобіля
вона перебувала у морально тяжкому
становищі у зв»язку з необхідністю
проведення їй хірургічної операції,
мала переживання з приводу можливого
погіршення стану здоров»я, у зв»язку з
чим прийняла рішення про надання права
керування її власним автомобілем
колишньому чоловікові ОСОБА_2

Покази свідка ОСОБА_5 щодо проведення
їй хірургічної операції
підтверджуються наданою свідком
довідкою № 551, яка видана 4 грудня 2007
року Другою лікарнею міста Кременчука.

Стосовно спільних поїздок до
Російської Федерації, свідок ОСОБА_5
підтвердила факти таких поїздок та
вказала, що на території Росії
проживають її батьки похилого віку,
яких вона з донькою мала намір
провідати, а оскільки сама ОСОБА_5 не є
досить досвідченим водієм, при цьому
їхати доводилось значну відстань, вона
звернулась до колишнього чоловіка
ОСОБА_2 з проханням відвезти її разом з
донькою до Росії. При цьому, ОСОБА_2 під
час перебування в Росії знаходився у
своїх друзів.

Як вбачається з наявної у матеріалах
справи заяви ОСОБА_2 на ім»я начальника
Полтавської митниці Міндоходів від 22
липня 2013 року, останній повідомив
керівництво про свій виїзд, на час
відпустки, до Російської Федерації з
метою відвідування друзів.

Згідно дослідженого в судовому
засіданні протоколу про
адміністративне правопорушення серії
ВІ1 № 159595, складеного 9 лютого 2012 року,
даним протоколом підтверджується факт
керування ОСОБА_2 автомобілем «Сітроен
С 4», державний номерний знак НОМЕР_1 в
стані алкогольного сп»яніння. Однак як
вбачається з наданих у вказаному
протоколі пояснень і даний факт в
судовому засіданні не заперечив
ОСОБА_2, 9 лютого 2012 року він дійсно
керував зазначеним автомобілем через
необхідність терміново відвезти ліки
до батьків в селище Павлиш
Онуфріївського району.

З огляду на викладене, суд вважає,
належним чином доведеним факт
користування ОСОБА_2 належним ОСОБА_5
автомобілем, і цей факт не
заперечується останніми, однак сам по
собі він не є підтвердженням та не має
своїм наслідком виникнення взаємних
прав та обов»язків близьких осіб.

Статтею 1 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»
визначено поняття близьких осіб. Так,
вказано, що близькими особами є
подружжя, діти, батьки, рідні брати і
сестри, дід, баба, онуки, усиновлювачі,
усиновлені, а також інші особи, які
спільно проживають, пов»язані спільним
побутом і мають взаємні права та
обов»язки із суб»єктом, зазначеним у
статті 4 цього Закону.

Згідно визначення термінів, що надає
стаття 1 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»
конфлікт інтересів - суперечність між
особистими інтересами особи та її
службовими повноваженнями, наявність
якої може вплинути на об»єктивність
або неупередженість прийняття рішень,
а також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих їй службових
повноважень.

Проаналізувавши положення вказаних
вище норм чинного законодавства,
враховуючи те, що в судовому засіданні
не доведено факту спільного проживання
ОСОБА_2 з колишньою дружиною ОСОБА_5,
наявності в них взаємних прав та
обов»язків, пов»язаності їх спільним
побутом, суд приходить до висновку, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не є близькими особами
в розумінні, що надає стаття 1 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», що, як наслідок,
виключає наявність конфлікту
інтересів - суперечностей між
особистими інтересами ОСОБА_2 та його
службовими повноваженнями заступника
начальника відділу митного оформлення
№ 1 митного пункту «Кременчук»
Полтавської митниці у зв»язку з
правовідносинами, що виникають з
діяльності митної установи та митного
брокера ТОВ «Кременчукзовнішторг».

Стосовно наявності у матеріалах
справи, фото із соціальної
інтернет-мережі, на яких зображений
ОСОБА_2, суд відносить їх до таких, що
неможливо оцінити в якості належних та
допустимих доказів по даній справі про
адміністративне правопорушення.

Положеннями статті 172-7 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
передбачено адміністративну
відповідальність за неповідомлення
особою безпосереднього керівника у
випадках, передбачених законом, про
наявність конфлікту інтересів.

Положеннями статті 247 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення передбачено, що
провадження у справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю, у разі відсутності
події і складу адміністративного
правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що
в судовому засіданні не знайшов свого
достовірного підтвердження факт
наявності у діях ОСОБА_2 ознак та складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого статтею 172-7 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, суд приходить до
висновку про необхідність закриття
провадження у даній справі у зв»язку з
відсутністю у діях ОСОБА_2 зазначеного
адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 172-7, 247 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, статтею 1 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2 за статтею 172-7 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення - закрити у зв»язку з
відсутністю в його діях складу
адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку через місцевий
суд, який виніс постанову, протягом
десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:
Д.О. Зоріна