АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 р.
м. Чернівці

Суддя судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду
Чернівецької області Петлюк В.І., за
участю прокурора Кисельова Л.К.,
захисника ОСОБА_1, правопорушниці
ОСОБА_2, розглянувши справу про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1,
який діє в інтересах ОСОБА_2, на
постанову Першотравневого районного
суду м. Чернівців від 04 грудня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Першотравневого районного
суду м. Чернівців від 04 грудня 2013 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаюча за
адресою: АДРЕСА_1, -

визнана винуватою у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-9 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, і
за його вчинення накладено на неї
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 850 (вісімсот пятдесят)
гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 34 грн. 41 коп.

Згідно постанови районного суду ОСОБА_2
визнана судом винуватою за те, що вона,
виконуючи обов'язки директора
Чернівецького державного комерційного
технікуму, будучи посадовою особою
юридичної особи публічного права,
порушила вимоги ст.22 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» при наступних обставинах:

Так, згідно наказу Міністерства освіти
і науки, молоді та спорту України № 76-К
від 19.02.2013 року, ОСОБА_2 призначено на
посаду в.о. директора Чернівецького
державного комерційного технікуму.

В цьому ж навчальному закладі з 26.11.2012
року перебувала на посаді
відповідального секретаря приймальної
комісії технікуму на 2013 рік та
знаходилась у безпосередньому
підпорядкування в.о. директора ОСОБА_2 -
ОСОБА_4

Згідно посадових обов'язків директора
технікуму директор технікуму
користується правом приймати на роботу
і звільняти педагогічних та всіх інших
працівників технікуму, визначає їх
функціональні обов'язки.

Справа №33/794/1/14 Головуюча у І
інстанції Вольська-Тонієвич О.В.

Категорія ст.172-9 КУпАП Суддя
Петлюк В.І.

Вироком Першотравневого районного
суду м. Чернівців 28.08.2013 року ОСОБА_4
було засуджено за ч.2 ст. 368 КК України та
призначено покарання у вигляді штрафу
у вигляді 1000 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян з позбавленням права
обіймати посади, пов'язані із вступом
абітурієнтів до навчальних закладів
строком 1 рік.

07.10.2013 року вирок Першотравневого
районного суду м. Чернівців відносно
ОСОБА_4, який набрав законної-сили,
надійшов на адресу Чернівецького
державного комерційного технікуму, про
що було зроблено відповідний запис в
«Журналі реєстрації вхідної
кореспонденції» за № 288 від 07.10.2013р.

Відповідно до вимог ст.22 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» - особи, яких притягнуто до
кримінальної або адміністративної
відповідальності за корупційні
правопорушення, пов'язані з порушенням
обмежень, передбачених цим Законом,
підлягають звільненню з роботи (служби)
у триденний строк з дня отримання
органом влади, місцевого
самоврядування, підприємством,
установою, організацією копії
відповідного судового рішення, яке
набрало законної сили.

Окрім цього, п.7-1 ст.36 Кодексу законів
про працю України передбачено, що
підставою припинення трудового
договору є набрання законної сили
судовим рішенням, відповідно до якого
працівника притягнуто до
відповідальності за корупційне
правопорушення.

Таким чином, виходячи з наведених вище
норм Закону, ОСОБА_4, будучи засудженою
вироком Першотравневого районного
суду м. Чернівці за ч.2 ст.368 КК України,
повинна була бути звільнена з роботи в
Чернівецькому державному комерційному
технікумі в триденний строк із дня
надходження вироку.

Разом з тим, у порушення вказаних вимог
Закону, в.о. директора Чернівецького
державного комерційного технікуму
ОСОБА_2, у встановлений законом
триденний строк не звільнила ОСОБА_4 з
роботи, внаслідок чого, остання
продовжувала працювати на посаді
завідуючої денним відділенням
вказаного технікуму до 05.11.2013 року,
після чого була звільнена роботи за
ст.38 Кодексу законів про працю України,
хоча ОСОБА_2, як керівник державної
установи повинна була її звільнити за
п.7-1 ст. 36 Кодексу законів про працю
України.

Вказаними діями ОСОБА_2 було порушено
інтереси держави, які полягають у
невідворотності відповідальності за
вчинення корупційного правопорушення,
а саме звільнення осіб визнаних
винними у вчиненні корупційного
правопорушення з роботи.

На вказану постанову захисник ОСОБА_1,
який діє в інтересах ОСОБА_2, подав
апеляційну скаргу, в якій порушує
питання про скасування постанови
Першотравневого районного суду м.
Чернівців від 04.12.2013 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
провадження по справі слід закрити за
відсутністю в діях його підзахисної
умислу на вчинення адміністративного
правопорушення. Вказує і на те, що
обов'язковою ознакою неправомірності
корупційного діяння є корисливий або
інший особистий інтерес, якого ОСОБА_2
не мала, а тому просив провадження по
справі закрити за відсутності в діях
ОСОБА_2 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.

172-9 КпАП України.

Перевіривши наведені в апеляційній
скарзі доводи, вислухавши думку ОСОБА_2
та захисника ОСОБА_1, які підтримали
подану апеляційну скаргу, посилаючись
на зазначені в ній обставини,
прокурора, який вважає, що постанову
суду, як законну, слід залишити без
зміни, а апеляційну скаргу, як
необґрунтовану - без задоволення,
вивчивши матеріали справи про
адміністративне правопорушення,
приходжу до висновку, що у задоволенні
апеляційної скарги ОСОБА_1 слід
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність, чи
заподіяно майнову шкоду, чи є підстави
для передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Висновок районного суду про наявність
в діях ОСОБА_2 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.172-9
КУпАП, відповідає матеріалам справи та
винесений у відповідності до вимог
закону та з врахування всебічного,
повного та об'єктивного розгляду всіх
обставин вчиненого.

Диспозицією ст. 172-9 КУпАП встановлено
відповідальність за невжиття
передбачених законом заходів
посадовою чи службовою особою органу
державної влади, посадовою особою
місцевого самоврядування, юридичної
особи, їх структурних підрозділів у
разі виявлення корупційного
правопорушення.

ОСОБА_2, згідно наказу Міністерства
освіти і науки, молоді та спорту
України № 76-К від 19.02.2013 року, перебуває
на посаді в.о. директора Чернівецького
державного комерційного технікуму,
будучи посадовою особою юридичної
особи публічного права, і відповідно
пп. «а» п.2 ст.4 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» є суб'єктом відповідальності
за корупційні правопорушення.

Відповідно п.п. З п.6 ст. 5 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» в.о. директора технікуму
ОСОБА_2 є суб'єктом, що здійснює заходи
щодо припинення корупційних
правопорушень та відновленні
порушених прав чи інтересів фізичних
та юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» особи, яких притягнуто до
кримінальної або адміністративної
відповідальності за корупційні
правопорушення, пов'язані з порушенням
обмежень, передбачених цим Законом,
підлягають звільненню з роботи

(служби) у триденний строк з дня
отримання органом влади, місцевого
самоврядування, підприємством,
установою, організацією копії
відповідного судового рішення, яке
набрало законної сили.

Дані, які є у Витягу з Журналу
реєстрації вхідної кореспонденції,
свідчать про те, що 07.10.2013 року за № 288
було зареєстровано отримання вироку
Першотравневого районного суду м.
Чернівців щодо ОСОБА_4 та згідно
показань ОСОБА_6, ОСОБА_2 вказаний
вирок бачила та надала вказівки щодо
доручення його до особової справи.

Більше того, ОСОБА_2 була ознайомлена із
вимогами зазначених вище законів,
оскільки вона є членом Ради директорів
вищих навчальних закладів 1 - II рівнів
акредитації, і була присутня 16.10.2013 року
на засіданні цієї Ради. Згідно витягу з
протоколу на вказаному засіданні до
відома присутніх керівників
навчальних закладів було доведено
вимоги антикорупційного
законодавства, в тому числі і про
обов'язкове звільнення осіб з роботи,
яких притягнуто судом до
відповідальності за вчинення
корупційного правопорушення.

За таких обставин, суд критично оцінює
невизнання ОСОБА_2 того факту, що вона
не знала про відповідні положення
закону.

Більше того, з пояснень ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 вбачається. що ОСОБА_2 не
звільнила ОСОБА_4 тому, що остання є
досвідченим працівником та мала
передати свій досвід новим
працівникам технікуму, а також таке
звільнення могло негативно вплинути на
рейтинг навчального закладу, а в
другому півріччі 2014 року повинна бути
чергова акредитація до якої колектив
уже готується.

Апеляційний суд погоджується з
висновком районного суду про те, що
навіть при умові вчинення даного
правопорушення ненавмисно, з
урахуванням того, що корупційні
правопорушення негативно впливають на
суспільні відносини, це не звільняє
ОСОБА_2 від обов'язку нести
відповідальність за вчинене.

На підставі наведеного, вважаю, що суд
всебічно, повно та об'єктивно дослідив
всі обставини справи та дав їм належну
оцінку, обґрунтовано визнавши ОСОБА_2
винуватою в вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-9 КУпАП, а тому
доводи, викладені в апеляційній скарзі
про те, що в її діях відсутній склад
корупційного правопорушення - є
безпідставними.

Що стосується призначеного ОСОБА_2
адміністративного стягнення то,
вважаю, що вирішення районним судом
даного питання відповідає вимогам
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», адже в ст. 3
даного Закону зазначений один із
основних принципів запобігання і
протидії корупції: невідворотності
відповідальності за вчинення
корупційних правопорушень та
визначене в мінімальних межах
встановлених санкцією статті за якою
ОСОБА_2 притягується до
відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що постанову Першотравневого
районного суду м. Чернівців від 04
грудня 2013 року слід залишити без зміни.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
293, 294 Кодексу України про

адміністративні правопорушення,
апеляційний суд Чернівецької області -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника
ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2
залишити без задоволення, а постанову
Першотравневого районного суду м.
Чернівців від 04 грудня 2013 року щодо
ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області
В.І. Петлюк

Копія вірна: суддя