ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2014 р.

Суддя Київського районного суду м.
Харкова Бородіна Н.М., при секретарі
Вітковській О.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріал про адміністративне
правопорушення передбачене ст. 124 КпАП
України у відношенні ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює менеджером,
мешкає в АДРЕСА_1,

встановив:

Згідно з протоколом про
адміністративне правопорушення АВ2 №
501909 від 30.07.2013 р., 19.07.2013 року о 17.15 год. в
м. Харків, на перехресті вул. ОСОБА_2 та
вул. ОСОБА_3, рухався автомобіль НОМЕР_1,
під керуванням водія ОСОБА_1Г, який, з
урахуванням дорожньої обстановки, не
надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_4, яка
закінчувала проїзд перехрестя,
внаслідок чого сталося зіткнення
вищевказаних автомобілів.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину
не визнав в повному обсязі, пояснив, що
19.07.2013 р. він керував автомобілем
НОМЕР_1, по вул. Г. Праці, від вул.
Шевченко в напрямку вул. ОСОБА_5 зі
швидкістю 60 км/год. на зелене світло
світлофора. На перехресті з вул. ОСОБА_3,
несподівано для ОСОБА_1, з вул. Г. Праці
ліворуч на вул. ОСОБА_3, перетинаючи
смуги зустрічного руху, почав
повертати автомобіль НОМЕР_2, зі
швидкістю 20-40 км/год.. ОСОБА_1 почав
екстрено маневрувати праворуч в
напрямку вул. ОСОБА_3, проте зіткнення
уникнути не вдалося. Після ДТП вказані
автомобілі зупинилися в районі
пішохідного переходу по вул. ОСОБА_3.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 зазначив, що автомобіль КІА
повертав ліворуч з вул. ОСОБА_2 та вул.
ОСОБА_3 та повинен був пропустити
автомобіль Шевроле, який рухався по
головній дорозі по вул. Г.Праці.

Як вбачається з первинних письмових
пояснень ОСОБА_4, 19.07.2013 р. вона керувала
автомобілем НОМЕР_2, по вул. Г. Праці, від
вул. ОСОБА_5 в напрямку перехрестя з вул.
ОСОБА_3. ОСОБА_4 виїхала на вказане
перехрестя на зелений сигнал
світлофору, зупинилася на середині
перехрестя та пропустила усі зустрічні
транспортні засоби та почала повертати
ліворуч з вул. ОСОБА_2 на вул. ОСОБА_3.
Оскільки в цей момент світлофор по вул.
Барабашова ввімкнув жовтий сигнал,
ОСОБА_4 вважала, що смуга зустрічного
руху по вул. Г. праці буде вільною від
транспортних засобів. Завершуючи свій
маневр, ОСОБА_4 почала рух, після чого
автомобіль НОМЕР_1, що рухався по вул. Г.
Праці у зустрічному напрямку, вдарив
праві передні двері її автомобілю. Від
удару автомобіль НОМЕР_2 відкинуло на
смугу зустрічного руху по вул. ОСОБА_3
за пішохідний перехід.

З протоколу огляду місця ДТП
вбачається, що автомобілі отримали
наступні пошкодження: «КІА Soul», д/н
НОМЕР_3, – пошкоджено передні та задні
праві двері, праий короб, „Шевроле
Лачетті”, д/н НОМЕР_4 – пошкоджені:
передній бампер, переднє ліве крило,
передня ліва фара, капот.

Постановою від 17.09.2013 року по справі
було призначено судову авто-технічну
експертизу. Для проведення експертизи
експертом було направлено клопотання
про надання додаткових даних, та на
виконання вказаного клопотання
27.11.2013року ОСОБА_4 були надані додаткові
пояснення та схема, які суперечать її
первинним поясненням від 19.07.2013року.
Однак враховуючи, що в первинних
поясненнях відсутній повний перелік
вихідних даний необхідних для
проведення дослідження, то експертне
дослідження було проведено за
вихідними даними із додаткових
пояснень ОСОБА_4 від 27.11.2013 року, у яких
міститься увесь набір вихідних даних
для проведення технічної оцінки дій
водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Додаткових
пояснень на клопотання експерта водій
ОСОБА_1 не надав.

З зазначеної експертизи № 9416 від
22.01.2014 р. вбачається, що оскільки в
поясненнях водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_1
маються протиріччя в частині механізму
виникнення даної
дорожньої-транспортної пригоди, які
експертним шляхом усунути не було
можливим, тому дослідження проводилось
по двом варіантам розвитку
дорожньо-транспортної пригоди – по
поясненням водія ОСОБА_1 та по
поясненням водія ОСОБА_4 .

Згідно висновку по поясненням водія
ОСОБА_4- у данному варіанті
дорожньо-транспортної ситуації водій
автомобіля Шевроле ОСОБА_1 повинен був
діяти у відповідності з вимогами п.8.10
ПДР України. Технічна можливість
попередження зіткнення автомобілів
КІА і Шевроле для водія ОСОБА_1 у даному
варіанті дорожньо-транспортної
ситуації визначалась виконанням ним
вимог п.8.10 ПДР України, для чого у нього
не було ніяких перешкод технічного
характеру. У даному варіанті
дорожньо-транспортної ситуації дії
водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам
п.8.10 ПДР України і , з технічної точки
зору, знаходились в причинному зв’язку
з виникненням дорожньо-транспортної
пригоди. У даному варіанті
дорожньо-транспортної ситуації водій
автомобілю КІА ОСОБА_4 повинна була
діяти у відповідності з вимогами
п.п.8.7.3. п/п «г» і 10.1 ПДР України.
Технічна можливість попередження
зіткнення автомобілів КІА і Шевроле
для водія ОСОБА_4 у даному варіанті
дорожньо-транспортної ситуації
визначались виконанням нею вимог
п.п.8.7.3. п/п «г» і 10.1 ПДР України.

Згідно 2-го варіанту по поясненням
водія ОСОБА_1: у даному варіанті
дорожньо-транспортної ситуації водій
ОСОБА_1 повинен був діяти у
відповідності з вимогами п.п.10.1 і 12.3 ПДР
України. У даному варіанті
дорожньо-транспортної ситуації водій
автомобілю КІА ОСОБА_4 повинна була
діяти у відповідності з вимогами п.п.10.1
і 16.6 ПДР України. Технічна можливість
попередження даної
дорожньо-транспортної пригоди для
водія ОСОБА_4 у даному варіанті
дорожньо-транспортної ситуації
визначалась виконанням нею вимог п.п.10.1
і 16.6 ПДР України для чого в неї не було
ніяких перешкод технічного характеру.
У даному варіанті
дорожньо-транспортної ситуації дії
водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам
п.п.10.1,16.6 ПДР України і з технічної
точки зору, знаходились в причинному
зв’язку з виникненням даної
дорожньо-транспортної пригоди.

Приймаючи до уваги, що вище
процитований висновок судової авто
технічної експертизи № 9416 від 22.01.2013 р.
не містить жодних протирічностей з
матеріалами справи, не спростований
учасниками ДТП, суд вважає за можливе
спиратися на нього при визначенні
наявності вини ОСОБА_1

Посилання представника ОСОБА_4 у
судовому засіданні на невідповідність
висновку експерта інструкції та
методиці проведення експертизи судом
не приймається, оскільки зазначене
твердження не відповідає дійсності.

Враховуючи зазначене, суд встановив, що
19.07.2013 року о 17.15 год. в м. Харків, на
перехресті вул. ОСОБА_2 та вул. ОСОБА_3,
рухався автомобіль НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_1Г, не виконав
вимоги п.8.10 ОСОБА_2 дорожнього руху
України в наслідок чого сталося
зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_4, що спричинило
пошкодження транспортних засобів, що
водієм ОСОБА_1 не спростовано.

Той факт, що в протоколі, складеному у
відношені ОСОБА_1 співробітником ДАІ не
вказане порушення водієм п.8.10 ПДР
України, не є підставою, для
направлення справи на доопрацювання,
оскільки у відповідності до ст. 280 КУпАП
України, саме на суд покладається
обов’язок встановити наявність
адміністративного правопорушення та
винність (або відсутність вини) в
ньому особи.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх
сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1
міститься склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КпАП України, тобто порушення водіями
правил дорожнього руху, що спричинило
пошкодження транспортних засобів.

Враховуючи, що відносно водія ОСОБА_4
протокол про адміністративне
правопорушення уповноваженими особами
ДАІ не складався, суд позбавлений
можливості вирішити питання про
притягнення ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності.
Тому суд вважає за необхідне виділити
матеріали відносно водія ОСОБА_4 в
окреме провадження та направити їх до
Управління Державтоінспекції ГУМВС
України в Харківський області для
складання протоколу відносно водія
ОСОБА_4, оскільки в її діях вбачається
порушення п.п.8.7.3 п.п. «г», п.10.1 та п.16.6
ОСОБА_2 дорожнього руху України, що
знаходяться в причинному зв’язку з
виникненням дорожньо-транспортної
пригоди.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що провадження по справі про
адміністративне правопорушення
відносно водія ОСОБА_1 підлягає
закриттю з наступних підстав:

На день розгляду справи, закінчився
строк накладення адміністративного
стягнення, що передбачений ст. 38 КпАП
України.

Згідно з вимогами ст. 247 п.7 КпАП України
провадження в справі про
адміністративне правопорушення
підлягає закриттю у разі спливу, на
момент розгляду справи про
адміністративне правопорушення,
строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 38, 247 п.п. 1,7, 284 п.3, 124 КпАП України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про
адміністративне правопорушення у
відношенні ОСОБА_1 – закрити у зв'язку з
закінченням строку накладення
адміністративного стягнення.

Виділити в окреме провадження
матеріали відносно водія ОСОБА_4 та
направити їх до Управління
Державтоінспекції ГУМВС України в
Харківський області для складання
протоколу про адміністративне
правопорушення передбаченого ст.124
КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня винесення
постанови апеляційної скарги до
Київського районного суду м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Суддя
Н.М. Бородіна