Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/2/14
Головуючий у суді І-ї
інстанції Павелко І.Л.
Доповідач у суді ІІ-ї
інстанції Гончар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2014 року. Суддя апеляційного
суду Кіровоградської області Гончар
В.М., розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кіровограда
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
Кіровського районного суду
Кіровоградської області від 02.12.2013
року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і
мешканець АДРЕСА_1, українець,
громадянин України, не працює,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, раніше
притягувався до адміністративної
відповідальності 15.11. 2012 року за ч. ст.
124, ч.1 ст. 130 КУпАП, 29.03.2013 року за ч.2 ст. 130
КУпАП,

визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України
про адміністративні правопорушення і
на нього накладено адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування всіма видами транспортних
засобів строком на 10 ( десяти ) років
без оплатного вилучення транспортного
засобу,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови районного суду ОСОБА_3
06.10.2013 року о 00.35 год. в м. Кіровоград по
вул. Колгоспній керував автомобілем
«Опель Омега» д/н НОМЕР_2, з ознаками
наркотичного сп'яніння ( розширені
зіниці ока, млява мова ), від
проходження медичного огляду на факт
вживання наркотичних речовин
відмовився в присутності двох свідків,
чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Таким чином скоїв адміністративне
правопорушення, передбачене ч.3 ст. 130
КУпАП, що підтверджується зібраними по
справах матеріалами.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
постанову суду першої інстанції
скасувати посилаючись на те, що суд
розглянув справу без його участі, не
врахував той факт, що він не працює та є
єдиним годувальником родини і
позбавивши права керування
транспортним засобом фактично
позбавив можливості для нормального
існування. Також зазначив, що суд не
викликав свідків та не з'ясував чи були
вони присутні при складанні протоколу.
Крім того не допитав працівників
міліції.

ОСОБА_3 про день і час розгляду справи
був повідомлений, на її розгляд в
апеляційний суд не з'явився, причини
неявки не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши
наявні докази, перевіривши апеляційні
доводи вважаю, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, за таких
підстав.

При розгляді справи судом першої
інстанції правильно встановлено
фактичні обставини справи про вчинення
ОСОБА_3 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130
КупАП.

Даний висновок суду об'єктивно
підтверджується матеріалами справи,
зокрема: - протоколом про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 № 897553 від 06.10.2013 року, складеного
інспектором ДПС Бугайовичем І.В. за
участю свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6; -
долученими до справи письмовими
поясненнями вказаних свідків про
відмову ОСОБА_3 від проходження огляду
на стан наркотичного сп'яніння; -
постановами Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 15.11.2012 року та
від 29.03.2013 року про притягнення ОСОБА_3
до адміністративної відповідальності
відповідно за ч.1 ст. 130 та ч.2 ст. 130 КУпАП.
(а.с. 2-12).

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП
санкціонується як керування
транспортними засобами особами в стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або під впливом лікарських
препаратів, що знижують їх увагу та
швидкість реакції, а також і відмова
особи, яка керує транспортним засобом,
від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали
адміністративної справи апеляційний
суд прийшов до висновку, що протокол
про адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_3 складений відповідно
до ст. 256 КУпАП, в ході провадження по
справі дотримано вимог ст. 245 КУпАП, а
судовий розгляд справи проведено у
відповідності до ст. 280 КУпАП.

Суд, враховуючи особу правопорушника,
характер та обставини вчиненого,
застосував до ОСОБА_3 адміністративне
стягнення в межах санкції ч.3 ст. 130
КУпАП, без оплатного вилучення
транспортного засобу, оскільки
автомобіль належить іншій особі -
ОСОБА_7, яке, як вважає апеляційний суд,
за своїм видом і мірою є справедливим,
необхідним і достатнім для його
виховання в дусі додержання законів
України, поваги до правил співжиття, а
також запобіганню вчиненню нових
правопорушень.

Враховуючи зазначене доводи ОСОБА_3
щодо своєї невинуватості у вчинені
адміністративного правопорушення та
неправильності постанови районного
суду за обставин, викладених ним в
апеляційній скарзі, є не
обґрунтованими, належними доказами не
підтверджені. Навпаки доводи ОСОБА_3
спростовуються вищезазначеними
матеріалами справи ( протоколом про
адміністративне правопорушення,
письмовими поясненнями свідків), а
також повідомленнями його районним
судом про час розгляду справи 07
листопада та 02 грудня 2013 року ( а.с. 14-18).
Посилання апелянта на те, що він не
працює, є єдиним годувальником родини і
позбавлення права керування
транспортним засобом позбавить
можливості для нормального існування,
будь-якими доказами не підтверджені і
самі по собі не можуть взятись
апеляційним судом як підстава для
скасування постанови районного суду.

За зазначених обставин і з огляду на те,
що ОСОБА_3 раніше неодноразово
притягувався до адміністративної
відповідальності за порушення ПДР
України в тому числі і двічі протягом
року за ч.1 ст. 130 та ч.2 ст. 130 КУпАП,
належних висновків для себе не зробив,
знову керував автомобілем з явними
ознаками наркотичного сп'яніння при
цьому відмовився від проходження
медичного огляду для визначення його
стану, чим свідомо скоїв небезпечне
правопорушення для пішоходів та інших
учасників дорожнього руху, його
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 02.12.2013
року, щодо нього, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя