Справа № 752/209/14-п
Провадження №: 3/752/226/14
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15.01.2014 року суддя Голосіївського
районного суду м. Києва Калініченко
Л.С., розглянувши матеріали про
адміністративне правопорушення, які
надійшли від ВДАІ Голосіївського РУ ГУ
МВС України у м. Києві про притягнення
до адміністративної відповідальності,
-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва,
громадянина України, українця, не
працюючого, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ст.
122-2 КУпАП, -

в с т а н о в
и в :

відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення від
10.01.2014 року, складеного інспектором
дізнання ВДАІ Голосіївського РУ ГУМВС
України в м. Києві капітаном міліції
Стецюком С.В., згідно з рапортом
інспектора ДПС Бойчука О.С. 29.12.2013 року о
15 годині 00 хвилин ОСОБА_1, керував
автомобілем “BMW 118і” д.н.з. НОМЕР_1
рухаючись на Харківській площі на КП
ДАІ 503 Червоний Хутір не виконав вимогу
працівника міліції про зупинку
транспортного засобу, завчасно подану
за допомогою жезла і свистка, чим
порушив вимоги п. 2.4 ПДР України.

Згідно з письмовими поясненнями,
наданими ОСОБА_1 09.01.2014 року, які
містяться в матеріалах справи,
останній в період часу з 10:00 год. до 23:00
год. 29.12.2013 року перебував в квартирі
АДРЕСА_1 разом з дружиною, крім того,
автомобіль “BMW 118і” д.н.з. НОМЕР_1, який
на праві власності належить ОСОБА_1, в
той час, а саме 29.12.2013 року знаходився на
платній охоронюваній парковці на
вулиці Горького, 136.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Повно та всебічно дослідивши матеріали
справи, приходжу до наступних
висновків.

Пунктом 1.3 ПДР України, що
кореспондується з пунктом 1.9 ПДР
України на учасників дорожнього руху
покладений обов'язок знати і неухильно
виконувати вимоги цих Правил, за
порушення цих Правил вони несуть
відповідальність згідно із
законодавством.

Положеннями п. 2.4 Правил дорожнього
руху України, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України №1306 від
10.10.2001 року, визначено, що на вимогу
працівника міліції водій повинен
зупинитися з дотриманням вимог цих
Правил.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Протокол АБ2 №588700 від 10.01.2014 року про
адміністративне правопорушення,
складений уповноваженою на те особою і
у відповідності до вимог положень ч. 1
ст. 256 КУпАП містить обов'язкові дані,
передбачені вказаною статтею та є
основним джерелом доказової
інформації про подію правопорушення та
особу правопорушника.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним
правопорушенням визнається
протиправна, вина (умисна або
необережна) дія чи бездіяльність, яка
посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Факт вчинення ОСОБА_1
адміністративного правопорушення
підтверджується протоколом АБ2 №588700
від 10.01.2014 року про адміністративне
правопорушення, рапортом на ім'я
Командира полку ДПС ДАІ ГУМВС України в
м. Києві полковника міліції Комишного
В.І. від 29.12.2013 року за підписом
Інспектора дорожньо-патрульної служби
4 взводу роти СП полку ДПС ДАІ ГУМВС
України в м. Києві молодшого сержанта
міліції Бойчука О.С., рапортом на ім'я
Виконуючого обов'язки начальника УДАІ
РУМВС України в м. Києві полковника
міліції Опанасенка І.Б. від 09.01.2014 року
за підписом Інспектора дізнання
сектору ОМДТП ВДАІ Голосіївського РУ
ГУМВС України в м. Києві капітана
міліції Стецюка С.В.

За встановлених фактичних обставин
справи, беззаперечно встановлено, що
ОСОБА_1, порушуючи вимоги п. 2.4 Правил
дорожнього руху України, вчинив
правопорушення, що передбачене
диспозицією ст. 122-2 КУпАП, оскільки
вищевказані факти вини останнього є
переконливими, достатніми, в повному
обсязі відповідають фактичним
обставинам справи та знайшли своє
підтвердження в доказах, які містяться
в матеріалах справи, що були повно та
всебічно досліджені під час судового
засідання.

Суд не приймає до уваги письмові
пояснення ОСОБА_1 з приводу того, що
останній не вчиняв адміністративне
правопорушення, передбачене ст.122-2
КУпАП, з огляду на те, що 29.12.2013 року
останній, в період часу з 10:00 год. до 23:00
год. перебував в квартирі АДРЕСА_1, а
також те, що автомобіль ОСОБА_1 П.П. “BMW
118і” д.н.з. НОМЕР_1 29.12.2013 року з 10:00 год.
по 23:00 год. знаходився на платній
охоронюваній парковці, оскільки на
підтвердження вказаних доводів
належних та допустимих доказів не
надав.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП
адміністративні стягнення є мірою
відповідальності і застосовуються з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобіганню
вчинення нових правопорушень, як самим
правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП судом
враховується характер вчиненого
правопорушення, особа правопорушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_1
за вчинення останнім
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 122-2 КУпАП,
дотримуючись принципу співвідношення
між тяжкістю вчиненого
адміністративного правопорушення та
заходом державного примусу, враховуючи
умови та характер вчиненого
адміністративного правопорушення,
особу правопорушника: вік, соціальне,
ступінь його вини та ставлення до
вчиненого, відсутність обставин, що
пом'якшують чи обтяжують
відповідальність, вважаю за необхідне
та достатнє для виховання особи,
запобігання вчинення нових
правопорушень застосувати до ОСОБА_1
адміністративне стягнення в
максимальній межі санкції статті 122-2
КУпАП у виді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на шість місяців.

Крім того, приходжу до висновку, що у
даному випадку таке стягнення, буде
достатньою мірою відповідальності для
виховання особи, що вчинила
вищевказане адміністративне
правопорушення, в дусі додержання
законів України, поваги до правил
співжиття, а також в повній мірі
забезпечить запобігання вчинення
нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами,
та повністю відповідатиме меті його
застосування.

Також, у відповідності до п. 1 ч. 5 ст. 4 ЗУ
"Про судовий збір", з ОСОБА_1 підлягає
стягненню судовий збір в розмірі 36 грн.
54 коп.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 122-2, 283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 122-2 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, і
застосувати до нього адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами на
строк 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в розмірі 36 (тридцять
шість) гривень 54 копійки.

Скаргу на постанову про
адміністративне правопорушення може
бути подано до Апеляційного суду міста
Києва через Голосіївський районний суд
міста Києва протягом десяти днів з дня
винесення постанови або на неї може
бути внесено протест прокурора
протягом десяти днів з дня винесення
постанови.

Суддя
Л.С. Калініченко