Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф..
Провадження № 33/783/18/14
Доповідач в 2-й інстанції: Белена А. В.
Категорія: ст. 472 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року апеляційний суд
Львівської області в складі:

судді - Белени А.В.,

за участю:

прокурора - Горбань М.П.,

представника митниці - Саєнка С.В.,

представника правопорушниці -
адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні в м.
Львові апеляцію правопорушниці ОСОБА_4
на постанову судді Галицького
районного суду м. Львова від 26
листопада 2013 року, -

встановив:

Цією постановою ОСОБА_4 визнано винною
у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.472 МК України та
накладено на неї стягнення у виді
штрафу в розмірі 100 % вартості товарів,
що були предметом порушення митних
правил, а саме - 9929,54 грн. та
конфісковано в дохід держави,
вилучений згідно протоколу № 2961/20900/13
від 29.10.2013 року, товар, а саме: плаття в
асортименті т.м. «Verve» - 36 шт., піджак т.м.
«Verve» - 3 шт., спідниця т.м. «Verve» - 3 шт.,
кофти т.м. «Verve» - 4 шт., блузи т.м. «Verve» - 5
шт., загальною кількість 51 шт.,
загальною вартістю 9929,54 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
Львівської митниці Міндоходів суму
витрат на зберігання на складі митниці,
яка складає 45,37 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь держави
судовий збір в розмірі 34 (тридцять
чотири) грн.41 коп.

Згідно постанови судді, ОСОБА_4, 29.10.2013
року о 05 год. 00 хв., прямуючи з
Республіки Польща в Україну через
митний пост «Рава-Руська» Львівської
митниці Міндоходів, міжнародним
сполучення «Варшава - Тернопіль» в
якості пасажира автобусом марки
«Mercedes-benz 0303» р.н. НОМЕР_1, під час
проведення письмового декларування, не
заявила про наявність товарів, які
підлягають обов'язковому декларуванню,
а саме: плаття в асортименті т.м. «Verve» -
36 шт., піджак т.м. «Verve» - 3 шт., спідниця
т.м. «Verve» - З шт., кофти т.м. «Verve» - 4 шт.,
блузи т.м. «Verve» - 5 шт., загальною
кількість 51 шт., загальною вартістю 9929,54
грн.

В апеляції правопорушниця ОСОБА_4
покликається на те, що не згідна з
постановою суду, оскільки вона
прийнята з грубим порушенням норм
матеріального та процесуального
права, без належного з'ясування усіх
істотних обставин, які мають значення
для прийняття правильного рішення по
справі, а тому просить постанову
змінити та прийняти нову постанову,
якою звільнити її від адміністративної
відповідальності, обмежившись усним
зауваженням. Вилучений речі повернути
ОСОБА_4 після здійснення митного
оформлення.

Зазначає, що копію постанови від 26.11.2013
року не отримала та направила
відповідну заяву в суд першої
інстанції 05.12.2013 року про направлення
їй копії постанови бо не знала суми
штрафу, після чого збиралася подати
доповнення до апеляції.

Просить поновити їй строк на
апеляційне оскарження.

Заслухавши пояснення представника
скаржниці ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3,
який надав ряд документів для
доручення до справи та просив
задоволити апеляцію повідомивши при
цьому, що доповнень до апеляції ОСОБА_4
не буде подавати, думку прокурора
Горбань М.П., яка заперечила апеляцію та
просила залишити постанову судді без
зміни, пояснення представника митниці
Саєнка С.В. який підтвердив
правильність складення протоколу про
порушення митних правил та просив
постанову суду першої інстанції
залишити в силі, перевіривши матеріали
справи про порушення митних правил та
доводи апеляції, суд приходить до
висновку, що апеляція не підлягає до
задоволенню виходячи з наступного.

За змістом ст.472 МК України обов'язок по
декларуванню товару, тобто заявлення
точних та достовірних відомостей про
товар, покладається на особу незалежно
від того, чи являється вона
власником або перевізником товару
при переміщенні через митний кордон
України.

У відповідності до вимог ст.489 МК
України суд при розгляді справи про
правопорушення митних правил
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують та/або обтяжують
відповідальність, чи є підстави для
звільнення особи, що вчинила
правопорушення від адміністративної
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Як видно з постанови судді першої
інстанції, ці вимоги закону були
виконані, Суддя, визнав ОСОБА_4 винною
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.472 МК
України, належним чином вмотивував
своє рішення з цього приводу.

В матеріалах справи міститься
документальне підтвердження - митна
декларація (а.с.10) про
недекларування ОСОБА_4 при переміщенні
29.10.2013 року з Республіки Польща в
Україну через митний пост "Рава-Руська"
Львівської митниці міжнародним
сполучення «Варшава - Тернопіль» в
якості пасажира рейсового автобуса
марки «Mercedes-benz 0303» р.н. НОМЕР_1, товару, а
саме: плаття в асортименті т.м. «Verve» - 36
шт., піджак т.м. «Verve» - 3 шт., спідниця т.м.
«Verve» - 3 шт., кофти т.м. «Verve» - 4 шт., блузи
т.м. «Verve» - 5 шт., загальною кількість 51
шт., яке знаходилося серед багажу,
загальною вартістю 9929,54 грн., які
знаходились у багажному відділенні
автобуса.

Те що, що вона не вказала про наявний
у неї товар мотивуючи тим, що не знала
про обмеження та перелік товару, який
необхідно декларувати, то це не
звільняє цю особу від обов'язку по
декларуванню цього товару у разі
переміщення через митний кордон
України з зазначенням відомостей як
про кількість товару, так і точних і
достовірних відомостей про
найменування і кількість товару, який
підлягав обов'язковому декларуванню.

З наявного у матеріалах справи
протоколу про порушення митних правил
№ 2961/20900/13 від 29.10.2013 року (а.с.1-4),
загальна вартість безпосередніх
предметів порушення митних правил
становить 9929,54 грн., тобто ОСОБА_4
перевозила товар на суму більша ніж 500
євро, на які можна перевозити не
декларований товар.

При накладені стягнення суд першої
інстанції, відповідно до вимог ст. 33
КУпАП, врахував характер вчиненого
правопорушення, дані про особу ОСОБА_4,
ступінь її вини та інші обставини, а
тому обґрунтовано обрав їй остаточне
стягнення відповідно до вимог ч.2 ст. 36
КУпАП та згідно санкції ст. 472 МК
України.

Постанова суду є законною та
обґрунтованою і підстав для її
скасування чи зміни немає.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП
України, ст.472 МК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу правопорушниці
ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного
суду м. Львова від 26 листопада 2013 року,
якою ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.472 МК
України - залишити без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області
А.В. Белена