Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/1838/2013
Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15січня 2014 року
м. Київ

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
міста Києва Новов С.О., за участю
представника Київської
міжрегіональної митниці Козлюка П.Г.,
особи відносно якої провадження у
справі закрито ОСОБА_3 та його
захисника ОСОБА_4, розглянувши
матеріали адміністративної справи за
апеляційною скаргою представника
Київської міжрегіональної митниці
Козлюка П.Г. на постанову
Солом'янського районного суду м. Києва
від 11 грудня 2013 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом'янського
районного суду м. Києва від
11 грудня 2013 року, провадження в
адміністративній справі про
притягнення до адміністративної
відповідальності директора ТОВ
«ЗНАМ'ЯНСЬКИЙ АГРОХІМ»

ОСОБА_3, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1,

за порушення митних правил,
передбачених ч. 1 ст. 483 МК України,
закрито у зв'язку з відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення.

Цією ж постановою суддя прийняв
рішення про повернення ТОВ
«ЗНАМ'ЯНСЬКИЙ АГРОХІМ» () товару «продукт Siarczan Magnezu granulowany MgS
21-30 - штучний сульфат магнію
гранульований», вагою 20000 кг на суму
33864,74 грн., вилучений згідно протоколу
про порушення митних правил від 02
жовтня 2013 р. № 0779/10000/13.

Як зазначено в постанові судді, з
посиланням на протокол про порушення
митних правил, 11.09.2013 в зоні діяльності
Львівської митниці з Польщі
автомобільним транспортом,
реєстраційний № НОМЕР_1/НОМЕР_3 на митну
територію України ввезено товар
«продукт «Siarczan Magnezu granulowany MgS 21-30»
[штучний сульфат магнію гранульований]
(надалі також - «товар»), загальною
вагою брутто-20040 кг., нетто-20000 кг.
Вартість товару згідно з інвойсом
становить 3200 євро, що згідно з
офіційним курсом Національного банку
України станом на 11.09.2013 з розрахунку
10,582732 грн. за 1 євро, становить 33 864,74 грн.

Товар переміщувався на підставі
наступних товаросупровідних
документів, а саме:

- договору купівлі-продажу
PL/831220876/13-0131 від 01.07.2013;

- інвойсу № від 09.09.2013;

- сертифікату походження товару №
PL/MF/AG 0071347 від 19.08.13;

- повідомлення про поставку № б/н від 09
вересня 2013 р., виданого виробником;

- експортної митної декларації
№13PL402050E0052109 від 09 вересня 2013 р., за якою
товар був експортований з
Європейського Союзу;

- CMR від 09.09.2013 № 261887.

Продавцем товару виступає компанія
Хімічне підприємство «Siarkopol» TARNOBRZEG
sp.z.o.o., зареєстрована в Польщі за
адресою: 39-400 Tarnobrzeg, ul. Chemiczna 3», а
покупцем товару - TOB «ЗНАМ'ЯНСЬКИЙ
АГРОХІМ», на підставі
Договору купівлі-продажу PL/831220876/13-0131
від 01.07.2013 та Додаткова угода № 1 до
договору.

09 вересня 2013 р. митним брокером
Гірченко Ю.В. на підставі договору
доручення від 11 липня 2013 р. № 03-13/У
подано в інтересах TOB «ЗНАМ'ЯНСЬКИЙ
АГРОХІМ» попереднє повідомлення ЕЕ
100000000.2013.971549.

20 вересня 2013 року ОСОБА_3 направив до
Київської міжрегіональної митниці
запит про надання дозволу на
розміщення товару в митному режимі ЕК 11
АА.

25 вересня 2013 року ОСОБА_3 подав митну
декларацію № 100270000/2013/558922 для
вивезення товару за межі митної
території України.

Відповідно до попереднього
повідомлення ЕЕ 100000000.2013.971549, яке було
підставою для переміщення товарів
через митний кордон України, зазначено,
що буде ввезено в Україну штучний
сульфат магнію, що використовується як
сировина для виробництва цементів, як
наповнювач для паперу та добрив та в
текстильній промисловості.

На думку митного органу, своїми діями,
що виразилися у переміщенні товарів
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю,
тобто з поданням органу доходів і
зборів як підстави для переміщення
товарів документів, що містять
неправдиві відомості щодо
найменування товарів, ОСОБА_3 вчинив
порушення митних правил, передбачене ч.
1 ст. 483 МК України.

Не погоджуючись з прийнятим суддею
рішенням, представник Київської
міжрегіональної митниці (надалі -
представник митного органу) подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувану ним постанову та
прийняти нову постанову, якою визнати
ОСОБА_3 винним у вчиненні
правопорушення та накласти на нього
адміністративне стягнення відповідно
до санкції ч. 1 ст. 483 МК України.

В обґрунтування поданої апеляційної
скарги представник митного органу
посилається на те, що вказана постанова
суду є безпідставною та
необґрунтованою, оскільки в результаті
перевірки було встановлено, що
вказаний товар переміщено через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю, тобто з поданням
органу доходів і зборів як підстави для
переміщення товарів документів, що
містять неправдиві відомості щодо
найменування товарів.

Враховуючи вказані обставини, 02.10.2013
стосовно директора ТОВ «ЗНАМ'ЯНСЬКИЙ
АГРОХІМ» ОСОБА_3 було складено протокол
про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483
МК України, вилучено зазначені товари
та передано на зберігання на склад
Київської міжрегіональної митниці.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні порушення
митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК
України, як зазначається у скарзі,
доведена наступними доказами:

1. Через митний кордон України на
адресу ТОВ «ЗНАМ'ЯНСЬКИЙ АГРОХІМ» під
виглядом «сировини для виробництва
цементів, як наповнювач для паперу та
добрив та в текстильній промисловості»
було переміщено агрохімікати, що
заборонені до ввезення, оскільки не
мають державної реєстрації.

2. Про те, що було ввезено
агрохімікати свідчать наступні
документи:

- договір купівлі - продажу PL/831220876/13-0131
від 01.07.2013, згідно з пп. 1 п. 9.2. якого
відвантаження товару здійснюється з
Сертифікатом якості, виданим
виробником - по два примірники на
кожний вид удобрення (а.с. 26);

- сертифікат аналізу, виданий
виробником товару, відповідно до якого
вказаний товар - штучний сульфат магнію
MgS 21-30 є добривом (а.с. 13,14);

- документ, що прикріплений до мішків, з
якого вбачається, що в мішках є добриво
неорганічне гранульоване - сульфат
магнію MgS 21-30, в якому міститься
інструкція щодо застосування добрива
до певних рослин - ріпаку, кукурудзи,
буряків і т.д. (а.с. 21-22).

3. Згідно відповіді Міністерства
екології та природних ресурсів України
від 12.09.2013 за № 3202/07/4-7 на запит митного
органу, відповідно до ст. 4 Закону
України «Про пестициди і
агрохімікати», забороняється ввезення
на митну територію України,
виробництво (крім зазначених у законі
випадків), торгівля, застосування та
рекламування пестицидів і
агрохімікатів до їх державної
реєстрації.

З огляду на ці та інші обставини,
наведені в апеляційній скарзі,
представником митного органу робиться
висновок про те, що відповідно до
попередньої митної декларації (а.с. 12),
яка була підставою для переміщення
товарів через митний кордон України, в
ній зазначалось про ввезення в Україну
штучного сульфату магнію, що
використовується як сировина для
виробництва цементів, як наповнювач
для паперу та добрив та в текстильній
промисловості, натомість в ній не було
зазначено, що даний продукт
відноситься до агрохімікатів та має
заборону ввезення до державної
реєстрації в Мінприроди України згідно
з Законом України «Про пестициди і
агрохімікати».

Таким чином, як вважає представник
митного органу, своїми діями, що
виразилися у переміщенні товарів через
митний кордон України з приховуванням
від митного контролю, тобто з поданням
органу доходів і зборів як підстави для
переміщення товарів документів, що
містять неправдиві відомості щодо
найменування товарів, ОСОБА_3 вчинив
порушення митних правил, передбачене ч.
1 ст. 483 МК України.

У своїх письмових запереченнях
захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4
просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову
Солом'янського районного суду м. Києва
від 11 грудня 2013 року у справі №
760/23562/13-п - без змін.

Заслухавши пояснення представника
митного органу, який підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити; пояснення особи відносно
якої провадження у справі закрито та її
захисника, які заперечували проти
задоволення скарги;перевіривши
матеріали адміністративної справи та
доводи апеляційної скарги, вважаю, що
вона задоволенню не підлягає, виходячи
з наступних підстав.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 458 МК
України, порушення митних правил є
адміністративним правопорушенням, яке
являє собою протиправні, винні (умисні
або з необережності) дії чи
бездіяльність, що посягають на
встановлений цим Кодексом та іншими
актами законодавства України порядок
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
пред'явлення їх митним органам для
проведення митного контролю та митного
оформлення, а також здійснення
операцій з товарами, що перебувають під
митним контролем або контроль за якими
покладено на митні органи цим Кодексом
чи іншими законами України, і за які цим
Кодексом передбачена адміністративна
відповідальність.

Суб'єктами адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил, як це передбачено ч. 2 ст. 459 МК
України, можуть бути громадяни, які на
момент вчинення такого правопорушення
досягли 16-річного віку, а при вчиненні
порушень митних правил підприємствами
- посадові особи цих підприємств.

Об'єктивна сторона правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 483 МК України
полягає у переміщенні або діях,
спрямованих на переміщення товарів
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю,
тобто з використанням спеціально
виготовлених сховищ (тайників) та інших
засобів або способів, що утруднюють
виявлення таких товарів, або шляхом
надання одним товарам вигляду інших,
або з поданням митному органу як
підстави для переміщення товарів
підроблених документів чи документів,
одержаних незаконним шляхом, або таких,
що містять неправдиві відомості, у тому
числі щодо найменування товарів.

Як вбачається з постанови, яку оскаржує
представник митного органу, суддя,
заслухавши учасників провадження у
справі та дослідивши матеріали справи,
дійшов обґрунтованих висновків про
відсутність доказів вчинення ОСОБА_3
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483
МК України, а також про наявність
підстав для закриття провадження у
справі у зв'язку з відсутністю в діях
останнього складу зазначеного вище
правопорушення.

Зокрема, проаналізувавши зміст
договору купівлі-продажу PL/831220876/13-0131
від 01.07.2013, інвойсу № від 09.09.2013,
сертифікату походження товару № PL/MF/AG
0071347 від 19.08.13, повідомлення про
поставку № б/н від 10.09.2013 р., виданого
виробником, експортної митної
декларації №13PL402050E0052109 від 09.09.2013 р., за
якою товар був експортований з
Європейського Союзу, CMR від 09.09.2013 № 261887,
а також інші докази, які наведені в
постанові, суд першої інстанції зробив
правильний висновок про те, що,
відповідно до представлених для
митного оформлення документів, через
митний кордон України було переміщено
продукт під назвою «Siarczan Magnezu granulowany MgS
21-30», який являє собою штучний сульфат
магнію гранульований та
використовується в якості сировини для
виробництва магнезіальних цементів, як
наповнювач для паперу та добрив, та в
текстильній промисловості, а також, що,
з урахуванням вимог діючого
законодавства та роз'яснень, які
містяться в листах Міністерства
екології і природних ресурсів України
від 12 вересня 2013 року № 3202/07/4-7 та від 21
листопада 2013 року № 4676/07/4-7, сульфат
магнію, який використовується в якості
сировини, зокрема для виробництва
магнезіальних цементів, не потребує
державної реєстрації в Мінприроди
України.

З урахуванням цих та інших обставин,
які наведені в постанові судді, суд
апеляційної інстанції не може
погодитися з доводами апеляційної
скарги представника митного органу про
те, що під виглядом «сировини для
виробництва цементів, як наповнювач
для паперу та добрив, та в текстильній
промисловості» через митний кордон
України на адресу TOB «ЗНАМ'ЯНСЬКИЙ
АГРОХІМ» було переміщено агрохімікати,
що заборонені до ввезення, без
державної реєстрації, оскільки ці
доводи не спростовують правильності
висновків, які наведені в постанові
суду, яка є предметом оскарження.

Більш того, перераховані в апеляційній
скарзі докази, жодним чином не
підтверджують той факт, що сульфат
магнію гранульований MgS 21-30, який був
предметом договору купівлі-продажу
PL/831220876/13-0131 від 01.07.2013, укладеного між
Польським хімічним підприємством
«Siarkopol» TARNOBRZEG sp.z.o.o. та Українським TOB
«ЗНАМ'ЯНСЬКИЙ АГРОХІМ», являє собою
агрохімікат, як зазначено в протоколі
про порушення митних правил
№ 0779/10000/13, а не сировину, в тому числі
для виробництва магнезіальних
цементів.

Доводи представника митного органу,
наведені в доповненнях до апеляційної
скарги, які були долучені до справи
разом з додатками, у тому числі
електронним витягом з Акту ДПІ у
Печерському районі м. Києва від 03.10.2013 р.
№ 1470/26-55-22-07/37956810 також не спростовують
правильності висновків суду першої
інстанції, які наведені вище, виходячи
з наступного.

По-перше, зазначений акт засвідчує лише
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «СОЛІУС» щодо підтвердження
господарських відносин з платниками
податків за період 01.03.2013 - 31.07.2013 року.

По-друге, в постанові суду, яка є
предметом оскарження, мається
посилання на договір поставки між TOB
«ЗНАМ'ЯНСЬКИЙ АГРОХІМ» та ТОВ «СОЛІУС»
від 01.08.2013 № 10/2013, про який не зазначено
і могло бути зазначено у згаданому вище
Акті, оскільки його було укладено за
межами періоду, за який повинна була
проводитись зустрічна звірка.

По-третє, як вбачається зі змісту
вказаного Акту, він взагалі не має
відношення до даної конкретної справи,
оскільки її проведення не було
пов'язане з обставинами порушення
митних правил, які відображені у
відповідному протоколі № 0779/10000/13 від
02.10.2013 року.

Між тим, ні матеріали справи, ні
апеляційна скарга представника
митного органу не містять в собі
посилань на наявність доказів, які б
підтверджували ту обставину, що
сульфат магнію гранульований MgS 21-30,
який, згідно повідомлення
безпосереднього виробника, може
використовуватись не лише в якості
добрива, а й в якості сировини, у тому
числі для виробництва магнезіальних
цементів, поставлявся в Україну не як
сировина, а як агрохімікат, ввезення
яких на митну територію України,
відповідно до вимог ст. 4 Закону України
«Про пестициди і агрохімікати»,
забороняється.

Крім цього, слід зазначити, що
відповідно до ч. 3 і 5 ст. 265 МК України,
підприємства можуть бути декларантами,
за умови перебування їх на обліку в
митних органах України. Декларант може
здійснювати декларування товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення самостійно або
уповноважувати інших осіб на
здійснення декларування від свого
імені.

У зв'язку з цим, як обґрунтовано
зазначається в постанові судді, ОСОБА_3
не вчиняв будь-яких дій, спрямованих на
переміщення товарів через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю, у тому числі дій,
підтверджуючих наявність у нього
умислу на подання митному органу
документів, що містять неправдиві
відомості щодо найменування товару,
які б утворювали об'єктивну сторону
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483
МК України, оскільки, в даному
конкретному випадку, обов'язки
декларанта при здійсненні митного
оформлення товару, його власником,
відповідно до договору доручення від 11
липня 2013 р. № 03-13/у, було покладено на
уповноважену особу (митного брокера
Гірченко Ю.В.), яка, згідно вимог,
передбачених ч. 5 ст. 266 цього ж Кодексу,
має такі самі обов'язки, права і несе
таку саму відповідальність, що й
декларант.

Тобто, навіть якщо припустити, що, як
зазначено в апеляційній скарзі, через
митний кордон України під виглядом
«сировини для виробництва цементів, як
наповнювач для паперу та добрив та в
текстильній промисловості» було
переміщено агрохімікати, ввезення
яких, відповідно до Закону України «Про
пестициди і агрохімікати», заборонено
до їх державної реєстрації, директор
ТОВ «ЗНАМ'ЯНСЬКИЙ АГРОХІМ» ОСОБА_3, у
даному випадку, не міг бути притягнутим
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки
особисто він не являвся декларантом та
не надавав і не міг надати митному
органу неправдиві відомості щодо
найменування товарів, у тому числі щодо
не зазначення у митній декларації про
те, що продукт під назвою «штучний
сульфат магнію MgS 21-30» відноситься до
агрохімікатів.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції не вбачає підстав для
скасування постанови судді
Солом'янського районного суду м. Києва
від 11 грудня 2013 року про закриття
провадження у адміністративній справі
про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
порушення митних правил, передбачених
ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки зазначена
постанова є законною і обґрунтованою, а
апеляційна скарга представника
митного органу не містить в собі
будь-яких даних, які б могли служити
достатніми підставами для її
скасування та прийняття нової
постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 КУпАП, а також ст. ст. 529, 530 МК України,
-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника
Київської міжрегіональної митниці
залишити без задоволення, а постанову
судді Солом'янського районного суду
м. Києва від 11 грудня 2013 року відносно
ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О.Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя
Букіна О.М.