Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/106/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
Бондарчук Р.< Суддя-доповідач По
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2014 року суддя судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області

Бондарчук Р.А.,

за участі особи, яка подала скаргу
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кіровограда
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
судді Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 16 грудня 2013 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Кіровограда, громадянина України, з
повною вищою освітою, який працює
оперуповноваженим карного розшуку
Кіровоградського МВ УМВС України в
Кіровоградській області, не одружений,
утриманців не має, проживає за адресою:
АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
(далі КУпАП) та призначено
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами на строк 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 16
грудня 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1
КУпАП та призначено адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами на
строк 1 рік.

Згідно постанови, 18.09.2013 року о 02 год. 30
хв., ОСОБА_3 в м. Кіровограді по вул.
Братиславській, керував автомобілем
«Мерседес», номерний знак НОМЕР_1, з
явними ознаками алкогольного сп'яніння
(різкий запах алкоголю з порожнини
рота, хитка хода). Від проходження,
відповідно до встановленого порядку
огляду, на визначення стану
алкогольного сп'яніння, відмовився в
присутності свідків, чим порушив п. 2.5
ПДР України, тобто скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить визнати поважними причини
пропуску та поновити строк на
апеляційне оскарження постанови судді
районного суду, скасувати її та закрити
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю в його діях складу
правопорушення.

Свої доводи мотивує тим, що суддею
районного суду не досліджено всіх
обставин події правопорушення, а саме
не дано оцінку тому, що свідки в своїх
поясненнях зазначили, що
правопорушення вчинено о 09.30 год., однак
в протоколі про адміністративне
правопорушення зазначено, що його
вчинено о 02.30 год. Крім того,
працівниками ДАІ не було затримано
транспортний засіб та відсторонено
його від керування ним. Тим більше, в
стані алкогольного сп'яніння він не
перебував, оскільки на час вчинення
правопорушення перебував на лікуванні,
діагноз тромбофлебіт обох ніг,
тривалий час приймав ліки
(антибіотики). Проходив курс лікування
та перебував на лікарняному з 03 вересня
2013 року до 08 листопада 2013 року включно.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді
у справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржена
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або
прокурором протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна скарга
подана після закінчення цього строку,
повертається апеляційним судом особі,
яка її подала, якщо вона не заявляє
клопотання про поновлення цього
строку, а також якщо у поновленні
строку відмовлено.

З матеріалів справи про
адміністративне правопорушення
вбачається, що постанову судді
Кіровського районного суду м.
Кіровограда винесено 16.12.2013 року та у
судовому засіданні правопорушник
участі не брав (а.с. 21). Копію
оскаржуваної постанови ОСОБА_3 отримав
30.01.2014 року, а апеляційну скаргу подав
10.02.2014 року (а.с. 27, 31).

Таким чином, строк на апеляційне
оскарження пропущений з поважних
причин, а тому підлягає поновленню.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд прийшов до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова судді
районного суду скасуванню з таких
підстав.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП
настає у разі відмови особи, яка керує
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
щодо вживання лікарських препаратів,
що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника
міліції пройти в установленому порядку
медичний огляд для визначення стану
алкогольного сп'яніння, впливу
наркотичних чи токсичних речовин, що
передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху
України.

Згідно п.п. 4.2, 5.4 «Інструкції з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху»,
затвердженої наказом МВС України № 77
від 26 лютого 2009 року, до протоколу про
адміністративне правопорушення
долучаються письмові пояснення
свідків правопорушення, у разі їх
наявності. У разі оформлення протоколу
про адміністративне правопорушення,
передбаченого ст.130 КУпАП наявність
пояснень свідків є обов'язковою у
кількості двох.

З протоколу про адміністративне
правопорушення вбачається, що 18.09.2013
року о 02 год. 30 хв., ОСОБА_3 в м.
Кіровограді по вул. Братиславській,
керував автомобілем «Мерседес»,
номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками
алкогольного сп'яніння (різкий запах
алкоголю з порожнини рота, хитка хода).
Від проходження, відповідно до
встановленого порядку огляду, на
визначення стану алкогольного
сп'яніння, відмовився в присутності
свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України
(а.с. 2).

З пояснень громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
які містяться в матеріалах справи,
встановлено, що ОСОБА_3, 18.09.2013 року
приблизно 9-ої години, відмовився від
продуття алкотестеру Драгер та
проходження медичного огляду на
визначення стану алкогольного
сп'яніння (а.с. 5-6).

З протоколу про адміністративне
правопорушення та інших матеріалів
справи не можливо також встановити те,
чи затримувався транспортний засіб
порушника і чи був він відсторонений
від керування ним.

Заслуговує на увагу також і те, що
протокол про адміністративне
правопорушення складений 18.09.2013 року о
09.20 год.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому
засіданні апеляційного суду
підтвердили вищевказані обставини,
доповнили, що ОСОБА_3 01.00 год. 18.09.2013
розвозив їх з дня народження, перебував
за кермом автомобіля «Mersedes Benz»,
номерний знак НОМЕР_1, оскільки на дні
народженні алкогольне вживав в зв'язку
з хворобою.

Вони рухались по вул.
Братиславській в місті Кіровограді,
проїхали арку, через деякий час їх
обігнав автомобіль ДПС, на якому
загорілись проблискові маячки та з
правого віна працівники міліції
показали жезл з метою зупинки. При
цьому до цього працівники ДАІ не
подавли будь-яких сигналів, щодол
зупинки транспортного засобу.

Інспектор ДАІ у ОСОБА_3 попрохав
документи та повідомив, що той не
зупинився на їх вимогу та почав
розпитувати звідки та куди їдуть.
ОСОБА_3 відповів, що він розвозить
друзів по домівках з дня народження
товариша. Інспектор висказав підозру,
що ОСОБА_3 теж, як і вони, вживав спиртні
напої, але останній відповів, що
перебуває на лікуванні, приймає
антибіотики та в зв'язку з цим не вживає
спиртні напої. Крім того ОСОБА_3
повідомив, що є працівником міліції та
показав посвідчення. Інспектори почали
кудись телефонувати, радитись. Хвилин
через сорок повідомили ОСОБА_3, що
водійське посвідчення вони залишать у
себе, а щоб забрати його вранці
необхідно з'явитись до міського ДАІ.
Після чого ОСОБА_3 розвіз їх по
домівках. В зв'язку з пізнім часом,
будь-яких свідків цієї події чи понятих
крім них не було.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_3
у керуванні транспортним засобом у
стані алкогольного сп'яніння не
доведена у встановленому
законодавством України порядку.

Так, згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі
незгоди водія на проведення огляду на
стан алкогольного сп'яніння
працівником міліції з використанням
спеціальних технічних засобів або в
разі незгоди з його результатами, огляд
проводиться в закладах охорони
здоров'я. Аналогічні положення
містяться і в абзаці 2 п. 6 Порядку
направлення водіїв транспортних
засобів для проведення огляду з метою
виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, і проведення такого
огляду, який затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 17
грудня 2008 року N 1103, згідно якого водій
транспортного засобу, що відмовився
від проведення огляду на місці зупинки
транспортного засобу або висловив
незгоду з його результатами,
направляється уповноваженою особою
Державтоінспекції для проведення
огляду до відповідного закладу охорони
здоров'я, та п. 1.7 Інструкції про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, затвердженої
наказом МВС України та МОЗ України від
09 вересня 2009 року N 400/666, згідно якого у
разі відмови водія транспортного
засобу від проходження огляду на стан
сп'яніння на місці зупинки
транспортного засобу або його незгоди
з результатами огляду, проведеного
уповноваженою особою
Державтоінспекції МВС, огляд на стан
сп'яніння проводиться в найближчому
закладі охорони здоров'я, якому надано
право на проведення такого огляду
відповідно до статті 266 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

В даному випадку, при зупинці
транспортного засобу, водію взагалі не
ставилося в провину про те, що він
знаходився в стані алкогольного
сп'яніння, а лише те, що він не зупинився
на вимогу працівників міліції, які
їхали на транспортному засобі позаду. І
лише коли на ранок ОСОБА_3 з'явився до
відділу ДАІ працівниками міліції було
зазначено, що під час керування
транспортним засобом у нічний час
водій знаходився в стані алкогольного
сп'яніння працівником міліції. Тобто в
даному випадку працівники ДАІ повинні
були провести огляд з метою виявлення
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції -
безпосередньо на місці зупинки
транспортного засобу з використанням
спеціальних технічних засобів. І лише в
разі незгоди з його результатами, для
підтвердження достовірності отриманих
результатів, огляд повинен був бути
проведений в закладах охорони здоров'я.

За таких підстав, апеляційний суд
вважає, що протокол про
адміністративне правопорушення
складений з істотним порушенням вимог
законодавства, доводи апеляції не
спростовуються належними та
допустимими доказами, а тому,
враховуючи вищезазначені розбіжності
у часі та інші порушення, не може
слугувати доказом вчинення ОСОБА_3
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1
КУпАП, як і пояснення очевидців ОСОБА_4
та ОСОБА_5, які містяться в матеріалах
справи.

Інші докази вчинення ОСОБА_3
зазначеного вище правопорушення в
матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суддя суду першої
інстанції не в повній мірі дослідив
матеріали та обставини справи, не
викликав та не допитав свідків
правопорушення, внаслідок чого зробив
необґрунтований висновок про вчинення
ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого
ст. 130 ч. 1 КУпАП.

За викладених обставин, провадження по
справі щодо ОСОБА_3 підлягає закриттю.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на
апеляційне оскарження постанови судді
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 16 грудня 2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 16 грудня 2013 року
щодо ОСОБА_3 скасувати.

Провадження в справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно
ОСОБА_3 - закрити, у зв'язку з
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й
оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Р.А.Бондарчук