Справа № 122/328/14-п
Провадження по справі 3/122/119/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2014 року Залізничний районний
суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого, судді - Корогодіної О.Е.,

при секретарі - Бекіровій Л.Ф.,

за участю прокурора - Грицайчука А.О.,

за участю представника митниці -
Шурлигіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Сімферополі
справу про порушення митних правил, що
поступила з Кримської митниці відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ст.
Іванівська, Краснодарського краю,
громадянина Російської Федерації,
паспорт №? НОМЕР_1, виданий 17.11.2005 УВС
Центрального округа м. Краснодара, код
підрозділу 232-005, мешкаючого за адресою:
АДРЕСА_1

за ст. 471 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2013 в пункті пропуску «Крим»
в зоні митного контролю, в оглядовому
залі, при здійсненні митного контролю
особистих речей та багажу громадянин
ОСОБА_2 який слідував пішки з
Російської Федерації до України
самостійно обрав режим митного
контролю «зелений коридор» та митну
декларацію не заповнював. Зазначені
дії мають ознаки порушення митних
правил, передбачених ст. 471 МК України.

У судовому засіданні правопорушник
просив закрити провадження у справі у
зв'язку з малозначністю, пояснив, що не
мав наміру порушувати митні правила.

Заслухавши пояснення правопорушника
та представника митниці, який
підтримав подання, думку прокурора,
який вважав, що в діях ОСОБА_2 мало місце
порушення митних правил за ст. 471 МК
України, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов до висновку, що провадження
у справі підлягає закриттю на підставі
ст. 22 КУпАП.

Статтею 471 МК України встановлено
відповідальність за порушення
встановленого МК України порядку
проходження митного контролю в зонах
(коридорах) спрощеного митного
контролю, тобто переміщення через
митний кордон України особою, яка
формою проходження митного контролю
обрала проходження (проїзд) через
"зелений коридор", товарів, переміщення
яких через митний кордон України
заборонено або обмежено
законодавством України, або товарів в
обсягах, що перевищують
неоподатковувану норму переміщення
через митний кордон України.

Судом встановлено, що 17 листопада 2013 в
пункті пропуску «Крим» в зоні митного
контролю, в оглядовому залі, при
здійсненні митного контролю особистих
речей та багажу громадянин ОСОБА_2 який
слідував пішки з Російської Федерації
до України самостійно обрав режим
митного контролю «зелений коридор» та
митну декларацію не заповнював.

Під час митного контролю у ОСОБА_2 за
допомогою рентген-апарату була
виявлена ікона «Покров Богородиці»,
початок 20 століття, вартістю 125 грн.
Ікона знаходилася у дорожній сумці
пісочного кольору, без ознак
приховування.

У відповідності із ст. 21 Закону України
«Про вивезення, ввезення та повернення
культурних цінностей» від 21.09.99 №
1068-ХІV, під час ввезення культурних
цінностей на територію України митному
органу подається свідоцтво на право їх
вивезення, якщо це передбачено
законодавством держави, звідки
ввозяться культурні цінності.

Громадянин ОСОБА_2 після виявлення у
нього ікони, надав свідоцтво № RU /2013/7-8
видане Кубанським управлінням
Міністерства культури Російської
Федерації на право вивезення з
території Російської Федерації ікони
«Покров Богородиці», початок 20
століття.

Відповідно до ст. 8 Угоди про вивезення
та ввезення культурних цінностей від
28.09.01 (багатостороння угода СНД,
ратифікована Законом України від 11.01.06
№ 3304-IV), культурні цінності, що
вивозяться з території держави Сторони
фізичними та юридичними особами,
незалежно від форми власності на них і
способу їхнього проходження
підлягають декларуванню під час
митного оформлення.

Громадянин ОСОБА_2 не заявив письмово в
митній декларації та усно інспектору
митниці про наявність у нього ікони.

За даним фактом ОСОБА_2 пояснив, що
виявлену ікону віз як подарунок на
весілля своій онучці та заявив
письмово в митній декларації та усно
інспектору митниці через незнання
порядку її переміщення, тобто умислу на
незаконне переміщення вказаної ікони
через митний кордон України в нього не
було.

Таким чином, в діях громадянина
Російської Федерації ОСОБА_2,
вбачаються ознаки порушення митних
правил, відповідальність за яке
передбачена ст. 471 Митного кодексу
України.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_2
добровільно заявив усно працівнику
митниці про наявність у нього ікони,
однак, через незнання не задекларував
її, при цьому, в подальшому сприяв
встановленню всіх обставин при
провадженні справи про порушення
митних правил.

Сума штрафу за порушення митних правил,
передбачених ст. 471 МК України, в даному
випадку складає 1700 грн., до того ж,
згідно санкції ст. 471 МК України,
підлягає конфіскації й безпосередній
предмет порушення митних правил.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при
малозначності вчиненого
адміністративного правопорушення
орган (посадова особа), уповноважений
вирішувати справу, може звільнити
порушника від адміністративної
відповідальності і обмежитись усним
зауваженням.

Таким чином, враховуючи характеризуючи
дані на ОСОБА_2, суд приходить до
висновку про необхідність закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2 за ст. 471 МК України, у
зв'язку з малозначністю.

На підставі ст. 471 МК України, керуючись
ст.ст. 464, 465, 522, 526-529, ст.ст. 22, 283-285, 294
КУпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця ст. Іванівська,
Краснодарського краю, громадянина
Російської Федерації, за порушення
митних правил, передбачених ст. 471 МК
України - закрити, у зв'язку з
малозначністю.

Ікона «Покров Богородиці», початок 20
століття, вилученої прибутковою
накладною № 188.13 від 18.11.2013 року -
повернути ОСОБА_2.

Постанова судді у справах про
адміністративне правопорушення
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги чи
протесту прокурора, за винятком
постанов про застосування стягнення,
передбаченого статтею 32 цього Кодексу,
а також постанов, прийнятих за
результатами розгляду справ про
адміністративні правопорушення,
передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
її законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або на
неї може бути внесено протест
прокурора протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна
скарга, протест прокурора, подані після
закінчення цього строку, повертаються
апеляційним судом особі, яка її подала,
якщо вона не заявляє клопотання про
поновлення цього строку, а також якщо у
поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, протест прокурора
подаються до відповідного
апеляційного суду через місцевий суд,
який виніс постанову. Місцевий суд
протягом трьох днів надсилає
апеляційну скаргу, протест прокурора
разом із справою у відповідний
апеляційний суд.

Суддя Залізничного районного суду

м. Сімферополь АР Крим
Корогодіна О.Е.