Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2014р. суддя Центрального
районного суду м. Миколаєва Дірко І.І.,
розглянувши справу про вчинення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем м.
Миколаєва, який не працює, мешкає у
АДРЕСА_1, контактний номер телефону -
НОМЕР_1,

адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Інспектором ДАІ ММУ УМВС складено
протокол про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1 про те,
що 28.10.2013р. біля 14.30 год. останній
керуючи транспортним засобом «Чері»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, рухався по
пр. Леніна, в районі перехрестя з вул.
Рюміна, в м. Миколаєві, з ознаками
наркотичного сп'яніння. В порушення п.
2.5 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 при
двох свідках, відмовився від
проходження відповідно до
встановленого законом порядку
медичного огляду для визначення стану
сп'яніння.

На підтвердження провини ОСОБА_1 до
адміністративного протоколу додані
висновок щодо результатів медичного
огляду з метою виявлення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції № 3614 від
28.10.2014р., з якого вбачається, що
заключний діагноз встановити
неможливо у зв'язку з відсутністю
хіміко-токсикологічних досліджень, а
саме відмова від здачі біологічних
середовищ, що підтверджується
письмовими поясненнями ОСОБА_2 а.с. 2 та
ОСОБА_3 а.с. 3.

Викликаний в судове засідання та
допитаний в якості свідка інспектор
ДАІ ОСОБА_4 пояснив, що 28.10.2013 він з
напарником зупинив керуючого
транспортним засобом водія ОСОБА_1 у
якого були присутні явні ознаки
наркотичного сп'яніння, через що
останньому було запропоновано пройти
відповідно до встановленого законом
порядку медичний огляд для визначення
стану сп'яніння у відповідному
медичному закладі на що ОСОБА_1
погодився. У медичному закладі вони з
ОСОБА_1 провели близько години, тричі
він разом із ОСОБА_1 заходив до кімнати
для здачі аналізів в якій останній не
зміг чи не захотів здати біологічне
середовище. Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
туалеті при цьому не були присутні, в їх
присутності ОСОБА_1 не надавав пояснень
про те що він відмовляється здавати
біологічний матеріал, пояснював що не
може здати сечу, здавати кров не просив,
пропонував взяти аналіз слини.
Висновок про відмову від проходження
медичного огляду був зроблений ним та
медичними працівниками на підставі
сумісного наказу по МВС та Мінздраву
про те що не здача протягом 40 хвилин
прирівнюється до відмови від
проходження від медичного огляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт
відмови від проходження відповідно до
встановленого законом порядку
медичного огляду для визначення стану
сп'яніння не визнав, зазначив, що дійсно
не здав біологічне середовище, проте не
через те, що він не захотів його здати, а
саме не зміг, хоча не одноразово
намагався. Пояснив неспроможність
здати біологічне середовище, через те,
що був під постійним наглядом
інспектора ДАІ, який дивився на нього в
цілому та на його статевий орган
зокрема. За таких умов він не зміг
змусити себе здійснити сечовиділення
та пропонував відібрати в нього інше
біологічне середовище таке як слина чи
кров.

Заслухавши ОСОБА_1, свідків, вивчивши
матеріали справи суд приходить до
наступного.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 настає
саме за відмову особи, яка керує
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан сп'яніння.

Враховуючи наведене, те що з боку
ОСОБА_1 були неодноразові спроби здати
біологічне середовище та клопотання
відібрати будь-яке інше біологічне
середовище через неспроможність за
таких умов, що склалися, здати сечу для
аналізу, існування
психоневрологічного розладу Парурез -
боязнь сечовипускання на людях та
виходячи з пояснень ОСОБА_1 можливість
наявності його симптомів у останнього,
вважаю що інспекторами ДАІ не було
надано достатніх, достовірних та
допустимих доказів саме відмови
останнього від здачі біологічного
середовища, що означає саме свідоме
небажання особи яке відповідає її
внутрішній волі здати біологічне
середовище, на відміну від
психофізичної неспроможності, що в
даному випадку не є волевиявленням
особи.

В якості доказів відмови від
проходження медичного огляду вказані
свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Між тим
встановлено що вони не були присутні в
туалеті, не можуть підтвердити
поведінку ОСОБА_1, спрямовану на
навмисне ухилення від здачі
біологічного середовища, в їх
присутності ОСОБА_1 не виказував такої
відмови, а за такого вони фактично не є
свідками відмови від проходження
медичного огляду.

На підставі викладеного вище, суд
дійшов до висновку що сукупність
досліджених у справі доказів не є
достатньою для висновку про те, що
ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 ПДР,
тобто, що у його діях є склад
адміністративного правопорушення,
передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому
провадження у справі, відповідно до п. 1
ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

На підставі викладеного та
керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 130, 283-285 КУпАП,
-

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про вчинення
ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП - закрити за відсутністю складу
правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до
Апеляційного суду Миколаївської
області протягом 10 діб.

Суддя
Дірко І.І.