Справа № 161/209/14-п Провадження №33/773/51/14
Суддя в 1 інстанції: Сівчук А.Є.
Категорія:ст.124 КУпАП Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2014 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
Волинської області Оксентюк В.Н.,

особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 31 січня 2014 року, якою
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин
України, українець, житель АДРЕСА_1, не
працюючий, притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою суду ОСОБА_2
визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та накладено
на нього адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 400,00 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 визнано
винним у тому, що він 07 грудня 2013 року,
близько 13 год. 50 хв., керуючи
автомобілем марки «Фольксваген» д.н.з.
НОМЕР_1 в с.Зміїнець Луцького району
перед початком руху не переконався, що
це буде безпечно та не створить
перешкоди чи небезпеки для інших
учасників дорожнього руху, здійснив
виїзд з обочини на проїжджу частину
дороги та скоїв зіткнення з
автомобілем марки «Опель» д.н.з. НОМЕР_2,
внаслідок чого транспортні засоби
отримали механічні пошкодження, чим
порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього
руху України.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу в якій вказує на
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи.

Вказує, що перед початком руху, тобто
перед виїздом з узбіччя на проїзну
частину дороги він переконавшись у
відсутності інших транспортних
засобів, на достатній для початку руху
відстані, увімкнув лівий покажчик
повороту та виїхав на автодорогу
Луцьк-Ковель в с.Зміїнець, що
стверджується записом відео
реєстратора. Автомобіль «Опель» в цей
час рухався по дорозі на відстані до 100
метрів від перехрестя. Цим
підтверджується те, що він не раптово
виїхав на проїжджу частину дороги і в
його діях відсутні порушення п.10.1 ПДР.

Зазначає, що винуватцем ДТП є водій
автомобіля «Опель» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3,
який не вчинив жодних, передбачених п.
12.3 ПДР України дій для того, щоб
уникнути зіткнення транспортних
засобів. Також вважає, що водій ОСОБА_3
рухаючись в умовах недостатньої
видимості з перевищенням швидкості, не
врахував дорожню обстановку, не вжив
заходів для зменшення швидкості руху
аж до зупинки автомобіля, а також не
зробив спроби об'їхати його автомобіль,
через що допустив пряме зіткнення з
його автомобілем. Вважає, що саме
порушення ОСОБА_3 п.2.3 «б», 12.1-12.3, 13.1 та 21.1
ПДР перебуває у причинно-наслідковому
зв'язку з наслідками аварії.

Вказує, що на схемі ДТП, на яку
посилається суд, не дотримано
реального співвідношення відстаней. В
протоколі про адміністративне
правопорушення серії АВ№181078 не
зазначено свідків
дорожньо-транспортної пригоди, хоча у
схемі до протоколу такі свідки
зазначені. Також, в порушення ч.4 ст.256
КУпАП працівник ДАІ складаючи протокол
не роз'яснив йому прав, передбачених
ст.268 КУпАП.

Просить постанову Луцького
міськрайонного суду від 31 січня 2014 року
скасувати та закрити провадження у
справі в зв'язку з відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_2, який апеляційну
скаргу підтримав, просив постанову
скасувати, а провадження у справі
закрити, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляції, приходжу до
висновку, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи суд
першої інстанції розгляд справи провів
у відповідності до вимог ст.245 КУпАП, а
саме: допитав у судовому засіданні
учасників дорожньо-транспортної
пригоди ОСОБА_2 та водія автомобіля
«Опель» ОСОБА_3, перевірив наявні у
справі письмові докази, тобто всебічно,
повно та об'єктивно дослідив всі докази
по справі у їх сукупності і прийшов до
висновку, що виїжджаючи з обочини на
проїзну частину дороги водій
автомобіля «Фольксваген» допустив
порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху
України і в його діях є склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП. Такі
висновки суду підтверджуються іншими
зібраними по справі доказами.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 своєї
вини у вчиненні даного правопорушення
не визнав. Пояснив, що перед виїздом з
узбіччя на головну дорогу він увімкнув
покажчик лівого повороту, та
переконавшись, що поблизу транспортних
засобів немає, виїхав на проїзну
частину автодороги Луцьк-Ковель. При
під'їзді в с. Зміїнець до повороту на с.
Боголюби зайняв крайнє ліве положення,
увімкнув сигнал лівого повороту і
зупинив автомобіль, пропускаючи
транспортні засоби, що рухались по
зустрічній смузі руху. В цей час
автомобіль «Опель» здійснив зіткнення
із задньою частиною його автомобіля.
Вважає, що безпосередньою причиною
даної дорожньо-транспортної пригоди
стало те, що водій автомобіля «Опель»
не вчинив жодних дій для зупинки свого
автомобіля.

Однак такі показання ОСОБА_2 не
узгоджуються з письмовими поясненнями
ОСОБА_3, які він дав 07.12.2013 року
безпосередньо після вчинення
дорожньо-транспортної пригоди та у
суді першої інстанції, схемою місця ДТП
та приєднаним до справи записом
відеореєстратора.

З показань водія автомобіля «Опель»
ОСОБА_3, які він дав у суді першої
інстанції встановлено, що 07.12.2013 року
він рухався по автодорозі Луцьк-Ковель
у напрямку м. Ковель. В с. Зміїнець
Луцького району, на невеликій відстані
від нього, з обочини, на головну дорогу
раптово виїхав автомобіль марки
«Фольксваген», водій якого без
попереджувального сигналу зупинився
посередині дороги, чим створив йому
перешкоду у русі. Він почав гальмувати,
однак, враховуючи погодні умови та стан
дороги, а саме сніг та ожеледицю, а
також невелику віддаль, з якої водій
автомобіля «Фольксваген» виїхав на
проїзну частину дороги уникнути
зіткнення транспортних засобів шляхом
гальмування не зміг.

Показання водія автомобіля «Опель»
ОСОБА_3 щодо обставин вчинення ДТП
об'єктивно підтверджуються
приєднаними до справи записами відео
реєстратора. З зазначеного запису
встановлено, що водій автомобіля
«Фольксваген» ОСОБА_2 при виїзді з
узбіччя на автодорогу хоча і увімкнув
лівий покажчик повороту, але під'їхавши
до повороту на с. Боголюби Луцького
району без подачі попереджувального
сигналу лівого повороту зупинився на
проїзній частині дороги, чим фактично
своїми діями дезорієнтував учасників
дорожнього руху, в тому числі і водія
автомобіля «Опель» ОСОБА_3, який
рухався по дорозі у попутному напрямку.
При огляді відео реєстратора
встановлено, що з моменту виїзду
автомобіля «Фольксваген» з узбіччя на
головну дорогу і до моменту зіткнення
транспортних засобів пройшло біля 5-6
секунд, що підтверджує правдивість
показань водія автомобіля «Опель»
ОСОБА_3 про те, що водій автомобіля
«Фольксваген» у безпосередній
близькості виїхав на проїзну частину
дороги, а тому він не міг уникнути
зіткнення транспортних засобів.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього
руху України перед початком руху,
перестроювання та будь-якою зміною
напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буду безпечним і не
створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху.

Вказаних вимог правил дорожнього руху
водій автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_2
не дотримався, а у безпосередній
близькості до автомобіля «Опель», яким
керував ОСОБА_3, виїхав з узбіччя на
проїзну частину дороги, а після цього,
маючи намір здійснити поворот ліворуч,
без подачі сигналу лівого повороту
зупинився на ній. Саме вказані дії
водія ОСОБА_2 призвели до
дорожньо-транспортної пригоди та її
наслідків.

Винуватість ОСОБА_2 у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП також
об'єктивно підтверджується
матеріалами справи, а саме: протоколом
про адміністративне правопорушення №
181078 від 07.12.2013 року (а.с.1); схемою місця
ДТП (а.с.3), поясненнями ОСОБА_3 (а.с.5) та
записом відеореєстратора його
автомобіля, які об'єктивно
узгоджуються між собою.

За таких обставин вважаю, що висновки
суду першої інстанції про порушення
водієм ОСОБА_2 пункту 10.1 Правил
дорожнього руху і ці порушення
знаходяться у прямому причинному
зв'язку із дорожньою-транспортною
пригодою і її наслідками - пошкодженням
автомобілів, зроблені правильно.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2
нових доказів суду апеляційної
інстанції не надав, в ході перегляду
справи в суді апеляційної інстанції
будь-яких клопотань не заявляв.

Посилання ОСОБА_2, що на схемі ДТП, на
яку посилався суд першої інстанції, не
дотримано реального співвідношення
відстаней, а в протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АВ№181078 не зазначено свідків
дорожньо-транспортної пригоди до уваги
судом не приймаються, оскільки схема
ДТП (а.с.3) та протокол про
адміністративне правопорушення (а.с.1)
підписані ОСОБА_2 і жодних зауважень чи
заперечень на них він не подавав.

Також не відповідають дійсності доводи
апелянта, що при складанні протоколу
про адміністративне правопорушення
07.12.2013 року йому не було роз'яснено прав
передбачених ст.268 КУпАП, оскільки у
відповідній графі протоколу міститься
підпис останнього, що з правами і
обов'язками передбаченими ст.63
Конституції України та ст.268 КУпАП він
ознайомлений.

При накладенні адміністративного
стягнення суд першої інстанції
відповідно до вимог ст.33 ч.2 КУпАП
врахував характер правопорушення, дані
про особу винного, та визначив
стягнення у межах санкції ст.124 КУпАП, у
виді штрафу.

Виходячи з вищенаведеного вважаю, що
постанова Луцького міськрайонного
суду є законною та обґрунтованою і
підстав для її скасування та закриття
провадження у справі, немає.

Доводи ОСОБА_2 про наявність чи
відсутність в діях водія автомобіля
«Опель» ОСОБА_3 порушень правил
дорожнього руху України мають бути
вирішені при перегляді справи за
апеляцією ОСОБА_2 на постанову Луцького
міськрайонного суду щодо ОСОБА_3

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т
А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду від 31 січня 2014 року
щодо нього - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню
не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області
В.Н. Оксентюк