Провадження №: 3/752/103/14
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13.01.2014 року суддя Голосіївського
районного суду м. Києва Сальникова
Н.М., розглянув матеріали, які надійшли
від відділу ДАІ з обслуговування АТ
Дніпровського району та АТІ
підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в
м. Києві, про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва,
громадянина України, який не працює,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що
проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за правопорушення, передбачені ст. 130
ч. 1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

22.11.2013 року о 02 год. 53 хв. ОСОБА_1 в м.
Києві по пр.-ту. Возьєднання керував
транспортним засобом марки «Мерседес»/
державний номерний знак НОМЕР_2 / та на
закону вимогу працівника ДАІ в
присутності свідків від проходження
медичного огляду на стан сп'яніння у
встановленому законом порядку
відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил
дорожнього руху, за що передбачено ст.
130 ч. 1 КУпАП адміністративну
відповідальність..

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився,
був повідомлений належним чином,
причини неявки суду не відомі.

Повно та всебічно дослідив
адміністративні матеріали, приходжу до
висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є
склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП.

П. 1.3. ПДР України, що
кореспондується з п. 1.9 ПДР України на
учасників дорожнього руху покладений
обов'язок знати й неухильно виконувати
вимоги цих Правил, за порушення цих
Правил вони несуть відповідальність
згідно з законодавством.

Положеннями п.п. 2.5 Правил дорожнього
руху України, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 1306 від
10.10.2001 року, визначено, що водій повинен
на вимогу працівника міліції пройти в
установленому порядку медичний огляд
для визначення стану алкогольного
сп'яніння, впливу наркотичних чи
токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Протокол АА2№ 905167 від 22.11.2013 року
про адміністративне правопорушення,
складений правомочною на те посадовою
особою і у відповідності до вимог
положень ч.1 ст.256 КУпАП містить
обов'язкові дані, передбачені вказаною
статтею та є основним джерелом
доказової інформації про подію
правопорушення та особу порушника.

Факт вчинення адміністративного
правопорушення підтверджується
протоколом АА2№ 905167 від 22.11.2013 року про
адміністративне правопорушення /а.с.1/,
письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2
і ОСОБА_3, в присутності яких ОСОБА_1
відмовився від проходження медичний
огляду в установленому законом порядку
на стан сп'яніння /а.с.2/, акт огляду та
тимчасового затримання транспортного
засобу /а.с.3/.

За встановлених фактичних обставин
справи, беззаперечно встановлено, що
ОСОБА_1, порушуючи вимоги п.п.2.5 ПДР
України, вчинив правопорушення, що
передбачені диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП,
оскільки вищезазначені факти його
вини є переконливими, достатніми, в
повному обсязі відповідають фактичним
обставинам справи та знайшли своє
підтвердження в доказах, які містяться
в матеріалах справи, що були повно та
всебічно досліджені під час судового
засідання.

Згідно положень ст.23 КУпАП України,
адміністративні стягнення є мірою
відповідальності і застосовуються з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобіганню
вчинення нових правопорушень, як самим
правопорушником, так і іншими особами.
На виконання вимог ст.33 КУпАП, при
накладенні адміністративного
стягнення, судом враховується характер
вчиненого правопорушення, особу
правопорушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Обставин, що обтяжують
відповідальність за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбачених ст. 35 КУпАП, не
встановлено.

Вирішуючи питання про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_1
за вчинення ним адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1
КпАП України, дотримуючись принципу
співвідношення між тяжкістю вчинених
адміністративних правопорушень та
заходом державного примусу, враховуючи
умови та характер вчиненого
адміністративного правопорушення,
особу правопорушника: вік, соціальне
положення, ступінь його вини та
ставлення до вчиненого,
обставину,відсутність обтяжуючих
відповідальність обставин під час
вчинення даного правопорушення, вважаю
за необхідне та достатнє для виховання
особи, запобігання вчинення нових
правопорушень застосувати до ОСОБА_1
адміністративне стягнення, в
мінімальної межі санкції статті 130 ч. 1
КпАП України, у виді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному
випадку таке стягнення, буде
достатньою мірою відповідальності для
виховання особи, що вчинила дане
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також в повній мірі
забезпечить запобігання вчинення
нових правопорушень як самим
порушником, так і іншими особами, та
повністю відповідатиме меті його
застосування, у зв'язку з чим, не вбачаю
підстав для накладення інших, більш
суворих, видів стягнень, таких як
позбавлення права керування
транспортними засобами та
адміністративний арешт.

На підставі ст.40-1 КУпАП судовий збір у
провадженні по справі про
адміністративне правопорушення у разі
винесення судом (суддею) постанови про
накладення адміністративного
стягнення сплачується особою, на яку
накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33,34, ст.130 ч.1 ст.ст.
283-285 КпАП України, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне
стягнення у виді штрафу у розмірі 3400
(три тисячі чотириста ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54
(п'ятдесят чотири) копійки.

Постанова може бути оскаржена
протягом десяти днів з дня її винесення
до Апеляційного суду м. Києва, шляхом
подання апеляційної скарги через
Голосіївський районний суд м. Києва.
Також постанову може бути
опротестовано прокурором відповідно
до ст. 290 КпАП України протягом десяти
днів з дня винесення постанови. За
відсутності скарги або протесту
постанова набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку
встановленого для її оскарження.

Суддя Н.М.
Сальникова