Дата документу 13.02.2014
№
№3/320/439/14
П О С Т А Н О В А

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року Суддя
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області Юрлагіна Т.В., при
секретарі Бондаренко Г.В. розглянувши
адміністративний матеріал
Мелітопольського МВ ГУМВС в
Запорізькій області про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку
України, яка зареєстрована та мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, ПІН НОМЕР_1, працює
провідним спеціалістом в Управлінні
освіти Мелітопольської міської ради,

за ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно протоколу ЗП № 005158 від 18.01.2014
року, 23.09.2013 року ОСОБА_1 грубо
порушуючи громадський порядок, з
мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжувалось особливою
зухвалістю та винятковим цинізмом,
висловлювалась нецензурною лайкою в
адресу ОСОБА_2 в приміщення
Мелітопольського міськрайонного суду
за адресою м. Мелітополь, вул. Шмідта, 11.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП
України, а саме: дрібне хуліганство,
тобто нецензурна лайка в громадських
місцях, образливе чіпляння до громадян
та інші подібні дії, що порушують
громадський порядок і спокій громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину
за ст. 173 КУпАП України не визнала,
провадження по справі просить закрити,
за відсутністю в її діях складу такого
адміністративного правопорушення,
мотивуючи це тим, що 23.09.2013 року,
нецензурно в адресу ОСОБА_2 вона не
виражалася, пояснила, що між ними на
протязі тривалого часу склалися
неприязні стосунки, через які після
закінчення судового засідання, яке
було призначено на 14 годину, між ними
відбулася словесна перепалка, оскільки
вона підійшла до чоловіка ОСОБА_2, щоб
поговорити з ним, однак ОСОБА_2 підійшла
та заперечувала щодо їх розмови, після
закінчення судового засідання за
звинуваченням ОСОБА_3 за ст. 125 КК
України, в залі суду Мелітопольського
міськрайонного суду. Також додала, що
вона є потерпілою, по кримінальній
справі за обвинуваченням ОСОБА_3, його
визнано винним у скоєнні злочину
передбаченого ст. 125 КК України, але
вирок суду не набрав чинності.

У відповідності до вимог ст. 280 КУпАП,
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно
майнову шкоду, чи є підстави для
передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також
з'ясувати інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

У відповідності до вимог ст.251
КУпАП, доказами в справі про
адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких
у визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи
в його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Здійснення ОСОБА_1, адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ст. 173 КУпАП
підтверджується зібраними по справі
доказами:

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснила, що 23.09.2013 року на 14 годину було
призначено розгляд кримінального
провадження за обвинуваченням її
чоловіка ОСОБА_3 за ст. 125 КК України,
перед початком судового засіданням
ОСОБА_1 образливо висловлювалась в її
адресу, вони не звертали на неї уваги та
пішли в зал суду, однак після
закінчення судового розгляду та після
видалення суді з залу суду, ОСОБА_1, в
залі суду перед виходом в коридор
підійшла до її чоловіка, на що вона її
попросила не підходити до них, однак на
дані слова ОСОБА_1 почала
висловлюватися на її адресу
образливими словами, дура, змія,
тварюка, мразь, а також що вона жінка
легкої поведінки. При цьому зазначаючи,
як він з нею живе. Свідки, які були
присутні в залі суду, та частково
повиходили, чули ці образи в її адресу.
Після даних подій вона разом з
чоловіком, донькою, та іншими свідками
по кримінальному провадженню, підійшли
до працівників грифону. Потім пішли з
приміщення суду. Також потерпіла
зазначила, що свідками даних подій були
також секретар судового засідання, та
прокурор, який приймав участь при
розгляді кримінального провадження,
оскільки вони ще також не покинули зал
судового засідання.

Свідок ОСОБА_5, в судовому засіданні
пояснив, що 23.09.2013 року на 14 годину було
призначено розгляд кримінального
провадження за його обвинуваченням за
ст. 125 КК України, перед початком
судового засіданням ОСОБА_1 намагалась
спровокувати сварку, однак після
закінчення судового розгляду та після
видалення суді з залу суду, ОСОБА_1, в
залі суду перед виходом в коридор
підійшла до нього з проханням
поговорити, підійшла його дружина та
попросила не підходити до них, однак на
дані слова ОСОБА_1 нецензурно
висловлювалась в адресу його дружини,
словами, «дура, змія, тварюка, мразь, а
також що вона жінка легкої поведінки».
Свідки, які були присутні в залі суду,
та частково повиходили, чули ці образи.
Після даних подій вони разом підійшли
до працівників грифону, щоб вони
заспокоїли ОСОБА_1, та вийшли з
приміщення суду.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_2 її рідна сестра,
вона була присутня при розгляді
кримінального провадження за
обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 125 КК
України, ОСОБА_1, тривалий час не дає
спокою родині сестри, після закінчення
судового розгляду та після видалення
суді з залу суду, ОСОБА_1, сказала
ОСОБА_3, як він жеве з цією гадюкою,
нецензурно висловлювалась в адресу
ОСОБА_2 словами, «дура, тварюка, мразь».
ОСОБА_2 просила її відійти, однак вона
не заспокоювалась та в коридорі почала
смикати ОСОБА_3 за рукав, погрожувала.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_2 це її батьки, вона
була присутня при розгляді
кримінального провадження за
обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 125 КК
України, ОСОБА_1, тривалий час не дає
спокою родині батьків, після
закінчення судового розгляду та після
видалення суді з залу суду, ОСОБА_1, в
присутності її батька та інших осіб
нецензурно висловлювалась в адресу
мами ображаючи її словами, «дура,
тварюка, мразь». Її мати та вона просили
ОСОБА_1 відійти, однак вона не
заспокоювалась та в коридорі почала
смикати батька за рукав, погрожувала.
Після чого вони разом підійшли до
працівників грифону, щоб вони
заспокоїли ОСОБА_1, та вийшли з
приміщення суду.

Свідок ОСОБА_8, в судовому засіданні
пояснила, що вона була присутня при
розгляді кримінального провадження за
обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 125 КК
України, після закінчення судового
розгляду та після видалення суді з залу
суду, вона чула як ОСОБА_1, нецензурно
висловлювалась в адресу ОСОБА_2
словами, «дура, змія, тварюка, мразь, а
також що вона жінка легкої поведінки».
ОСОБА_2 просила її відійти, однак вона
не заспокоювалась та погрожувала.

Свідок ОСОБА_9 , в судовому засіданні
пояснила, що вона 23.09.2013 року приймала
участь в кримінальному провадженні за
обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 125 КК
України, у якості секретаря, після
закінчення судового розгляду та
видалення суді з залу суду, між жінками
відбувся конфлікт близько 3 хвилин,
вони голосно сварились, однак хто саме
його спровокував, та якими словами
висловлювались, вона не пам'ятає,
оскільки виконувала свою роботу,
роздруковувала журнал судового
засідання, та знаходилась від них на
відстані близько 2-3 метрів.
Безпосередньо за ними вона не
спостерігала. Припускає що робила їм
зауваження. Стверджувати або
спростовувати, що ОСОБА_1 нецензурно
висловлювалась в адресу ОСОБА_4 вона не
може оскільки не пам'ятає.

Свідок ОСОБА_10, в судовому засіданні
пояснив, що він 23.09.2013 року приймав
участь в кримінальному провадженні за
обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 125 КК
України, у якості прокурора, після
закінчення судового розгляду та
видалення суді з залу суду, ОСОБА_1,
підійшла до ОСОБА_11 про що вони
говорили він не чув, потім підійшли
захисники та він пішов з зали суду.
Безпосередньо за ними він не
спостерігала. Припускає що робила їм
зауваження.

Допитаній в судовому засіданні
дільничний Мелітополського МВ ГУМВС
України ОСОБА_12, пояснив, що йому було
розписано матеріал про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, він її викликав, в її
присутності склав протокол, роз'яснив
права, відібрав пояснення, вручив копію
та направив його до суду, протокол
склав на підставі матеріалів, які йому
були направлені після закриття
кримінального провадження за ст. 296КК
України відносно ОСОБА_1

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_13
вважає, що під час складання
адміністративного протоколу було
порушено права ОСОБА_1, оскільки вони їй
були роз'яснені не в повному обсязі, як
пояснив в судовому засіданні ОСОБА_12,
крім того відсутній час вчинення
адміністративного правопорушення, та
відсутній склад адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 173
КУпАП в діях ОСОБА_1

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_14 вважає
що в діях ОСОБА_1 міститься склад
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 173 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП,
орган (посадова особа) оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.
Дослідивши в судовому засіданні
зібрані докази по справі, вважаю, що
доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 173
КУпАП повністю знайшла своє
підтвердження матеріалами справи, а
саме: протоколом ЗП № 005158 від 18.01.2014
року про вчинення правопорушення /а.с.1/,
протоколом прийняття заяви про вчинене
кримінальне правопорушення від 09.10.2013
р. /а.с.11/, протоколом допиту потерпілої
ОСОБА_2 /а.с. 19-22/, свідків наданими в
судовому засіданні. При цьому свідок
ОСОБА_9 є особою сторонньою, як для
правопорушника, так і для потерпілої,
та при цьому покази всіх опитаних в
судовому засіданні свідків,
узгоджуються між собою, є послідовними,
і також узгоджуються з показапи ОСОБА_1,
в частині того що вона підійшла до
ОСОБА_11

Оспорюючи правильність
кваліфікації її дій ОСОБА_1 вказує як
на обставину, що виключає наявність
складу правопорушення, передбаченого
ст. 173 КУпАП на тривалі неприязні
стосунки, які склались між нею та
ОСОБА_2 та ОСОБА_15

Зазначені доводи не заслуговують
на увагу, оскільки попри наявність
неприязних стосунків, дії ОСОБА_1 по
відношенню до ОСОБА_2 були вчинені в
громадському місці і порушили спокій
громадян. Таким чином, дії особи
притягнутої до адміністративної
відповідальності вийшли за межі
особистих стосунків і набули
публічного характеру. Образливі
висловлювання на адресу потерпілої
мало місце у громадському місці в
присутності громадян.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дрібного
хуліганства, що виразилося у
нецензурній лайці, образливих
висловлюваннях в громадському місці в
приміщенні Мелітопольського
міськрайоного суду стверджується крім
пояснень потерпілої, поясненнями
очевидців події допитаних в судовому
засіданні свідків, з яких видно, що вони
особисто чули, як ОСОБА_1 в їх
присутності ображала нецензурними
словами ОСОБА_2

Будь-яких підстав не вірити поясненням
вказаних осіб немає.

Об'єктивна сторона правопорушення,
передбаченого статтею 173 КУпАП, полягає
у нецензурній лайці в громадських
місцях, образливому ставленні до
громадян та інших діях, що порушують
громадський порядок і спокій громадян.
Найбільш розповсюдженою формою
дрібного хуліганства є нецензурна
лайка у громадських місцях, під якою
необхідно розуміти найбільш цинічні
лайки, що належать, як правило, до сфери
статевих відносин, непристойні
висловлювання, один із найогидніших
різновидів словесної брутальності.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1
містяться ознаки правопорушення,
передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому її
доводи з цього приводу вважаю
непереконливими через їх
необґрунтованість та безпідставність.

Призначаючи покарання ОСОБА_1, суд
керується насамперед вимогами ст.23
КУпАП, згідно яких адміністративне
стягнення є мірою відповідальності і
застосовується з метою виховання
особи, яка вчинила адміністративне
правопорушення, в дусі додержання
законів України, поваги до правил
співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

Також, у відповідності до вимог ч.2
ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення
враховує характер вчиненого
правопорушення, особу порушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Так, ОСОБА_1 вперше притягується
до адміністративної відповідальності,
тому суд вважає за доцільне призначити
їй адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в межах санкції статті, яку
вважає необхідною і достатньою мірою з
урахуванням обставин вчинення
правопорушення, з метою запобігання
вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.ст.23, 33, 173, 251, 252, 280,
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити ОСОБА_1 адміністративне
стягнення у вигляді вигляді штрафу в
розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн.

Штраф підлягає сплаті на р/р 0013,
кбк - 21081100, одержувач: місцевий бюджет м.
Мелітополя, код ЄДРПУ: 37968956, банк
одержувач: Головне управління
Державного казначейства України у
Запорізькій області, МФО: 813015.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Судовий збір підлягає сплаті на
рахунок одержувача 0013, код
класифікації доходів бюджету 22030001,
одержувач: Мелітопольське УДКСУ
(м.Мелітополь, Мелітопольський р-н),
22030001, банк отримувача Мелітопольське
УДК ГУДКУ у Запорізькій обл код, банку
одержувача (МФО) 813015, .

Відповідно до вимог ч.2 ст. 308 КУпАП у
разі несплати правопорушником штрафу у
15-денний строк з дня повідомлення про
винесення вказаної постанови, в
порядку примусового виконання
постанови з правопорушника стягується
подвійний розмір штрафу та витрати на
облік зазначених правопорушень.

Строк пред'явлення до виконання до
13.05.2014 року.

Постанова може бути оскаржена або на
неї може бути внесено протест
прокурора протягом десяти днів з дня
її винесення.

Суддя: