АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року суддя судової
палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва Сітайло
О.М., розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Святошинського
районного суду м. Києва від 26
листопада 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, та накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 22
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 374 грн.;
провадження щодо ОСОБА_3 закрито на
підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з
відсутністю складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

Згідно даних протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 № 246096 від 07.11.2013 року ОСОБА_2, згідно
висновку експерта №10006/10455/13-52 КНСІСЕ
від 15.10.2013 року та висновку експертного
дослідження №23/ат від 26.10.2013 року, 13.09.2013
року о 00 год. 05 хв., керуючи автомобілем
«Каділак» д.н.з НОМЕР_1 на просп.
Перемоги, 100 в м. Києві, в залежності від
швидкості руху, дорожньої обстановки,
не дотримався безпечної дистанції до
автомобіля «Мітцубіші» д.н.з НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_3, та в разі
небезпеки для руху або перешкоди не
вжив заходів для зменшення швидкості
руху аж до зупинки або безпечного
об'їзду перешкоди, чим порушив п.п 12.3, 13.1
ПДР України, внаслідок чого між
автомобілями сталося зіткнення, що
призвело до пошкодження транспортних
засобів та завдання матеріальних
збитків учасникам ДТП.

Згідно даних протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 № 576891від 13.09.2013 року, ОСОБА_3 13.09.2013
року о 00 год. 05 хв., керуючи автомобілем
«Мітцубіші» д.н.з НОМЕР_2 на просп.
Перемоги, 100 в м. Києві не врахував
дорожньої обстановки при зміні
напрямку руху, перелаштуванні не
переконався, що це буде безпечно і не
створить перешкоди іншим учасникам
руху, не дав дорогу транспортному
засобу, який рухався справа в попутному
напрямку, чим порушив п. 10.1, 10.3 ПДР
України, внаслідок чого сталося
зіткнення з автомобілем «Каділак»
д.н.з НОМЕР_1 під керуванням водія
ОСОБА_2, що призвело до пошкодження
транспортних засобів.

_____________________________________

Справа № 33/796/27/2014 Категорія ст. 124 КУпАП.

Головуючий суддя у 1-й інстанції: Дячук
С.І.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло
О.М.

Не погоджуючись із постановою
Святошинського районного суду м.
Києва від 26 листопада 2013 року ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу з
доповненнями, в якій просить оскаржену
постанову скасувати як незаконну та
необґрунтовану, закрити провадження у
справі у зв'язку з відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП; ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування наведеного зазначає,
що постанова суду винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновок суду
про визнання його винним у вчиненні
правопорушення не відповідає
фактичним обставинам справи та наявним
у справі доказам. Вказує, що суд не
врахував здійснення ОСОБА_3
перестроювання з лівого ряду в
середній, в якому рухався автомобіль
ОСОБА_2, без увімкненого сигналу
повороту, що позбавило можливості
ОСОБА_2 передбачити факт раптового
здійснення ОСОБА_3 маневру та
відповідного реагування. Наполягає на
наявності порушень ПДР України саме в
діях ОСОБА_3, посилається на
неналежність висновків експертиз як
доказів по справі, неправдивість
показань свідків.

На апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_3
подав заперечення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який
підтримав подану апеляційну скаргу та
просив її задовольнити; ОСОБА_3 та його
захисника ОСОБА_4, які заперечували
проти задоволення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи про
адміністративне правопорушення,
вважаю, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП
завданням провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
всебічне, повне і об'єктивне з'ясування
обставин кожної справи та вирішення її
в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, а також іншими документами.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що
13.09.2013 року приблизно о 00 год. 05 хв.,
керуючи автомобілем «Каділак» д.н.з
НОМЕР_1, рухався по просп. Перемоги, 100 в
м. Києві в напрямку м. Житомир в крайній
лівій смузі руху зі швидкістю
приблизно 50-60 км/год. Попереду їхав
автомобіль «Мітцубіші» д.н.з НОМЕР_2,
який за метрів 100 від нього різко
загальмував, на що ОСОБА_2
перелаштувався в праву смугу. Потім
авто «Мітцубіші» д.н.з НОМЕР_2 здійснив
різкий маневр в його смугу, різке
гальмування, від чого між авто сталося
зіткнення. Вказує, що зіткнення
відбулося в середній смузі руху.

У судовому засіданні ОСОБА_3 дав
пояснення про те, що 13.09.2013 року
приблизно о 00 год. 05 хв., керуючи
автомобілем «Мітцубіші» НОМЕР_2,
рухався по просп. Перемоги, 100 в м. Києві
в напрямку м. Житомир в крайній лівій
смузі руху зі швидкістю приблизно 50-55
км/год. Приблизно за 150 м перед собою на
дорозі побачив пластиковий відбійник.
У момент закінчення маневру об'їзду
відбійника відчув удар автомобіля
«Каділак» д.н.з НОМЕР_1 в задню частину
свого авто. Вважає, що автомобіль
«Каділак» д.н.з НОМЕР_1, який рухався
позаду, не дотримався безпечної
дистанції, внаслідок чого сталося
зіткнення. Вказує, що зіткнення
відбулося в крайній лівій смузі руху.

Допитаний у судовому засіданні експерт
Київського НДІСЕ ОСОБА_9. підтримала
висновок №10006/10455/13-52 від 15.10.2013 року.
Пояснила, що згідно наданих на
дослідження фото та схеми ДТП, дорожня
розмітка по просп. Перемоги відсутня, а
тому поділ на смуги руху такої ширини
проїзної частини кожним учасником руху
є суб'єктивним фактором. З наданих на
дослідження матеріалів, з урахуванням
ушкоджень авто, вбачається, що
автомобілі рухалися (незалежно від
смуги руху) безпосередньо один за
одним. Крім того, згідно наданих на
дослідження матеріалів, у разі
своєчасного реагування водієм на
безпеку для руху при вказаних у
поясненнях швидкостях руху, у водія
ОСОБА_2 була технічна можливість
уникнути зіткнення. У даному випадку
дії водія автомобіля «Каділак» д.н.з
НОМЕР_1 знаходяться у причинному
зв'язку із фактом зіткнення.

Висновок суду першої інстанції про
доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених
у постанові обставин, є правильним,
обґрунтованим, підтвердженим наявними
в справі доказами в їх сукупності, а
саме: даними протоколів про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 № 246096 від 07.11.2013 року, серії АВ2 № 576891
від 13.09.2013 року, схеми місця ДТП,
рапортом інспектора ДАІ, поясненнями
учасників ДТП та свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, даними висновків
автотехнічного експертного
дослідження від 26.09.2013 року, від 15.10.2013
року, рецензії на висновок експерта від
19.12.2013 року, фотознімками, які суд
перевірив та дав належну оцінку в їх
сукупності, і доводи апелянта цього не
спростовують.

Вивченням матеріалів справи
встановлено, що пояснення ОСОБА_3 про
обставини ДТП, локалізація та механізм
пошкоджень автомобілів «Каділак» д.н.з
НОМЕР_1 та «Мітцубіші» д.н.з НОМЕР_2,
знайшли своє підтвердження під час
дослідження даних схеми ДТП від 13
вересня 2013 року та наявних у матеріалах
справи фотоматеріалів пошкодження
автомобіля «Мітцубіші» д.н.з НОМЕР_2
Вказану схему учасники ДТП підписали
без будь-яких заперечень.

Згідно даних схеми ДТП стан дорожнього
покриття на місці ДТП був мокрим, після
зіткнення автомобілі обох його
учасників знаходилися в межах крайньої
лівої смуги руху, при цьому автомобіль
ОСОБА_3 попереду на відстані 1,6 м, в
межах цієї ж смуги руху на відстані 15.4 м
від вказаного обома учасниками ДТП
місця зіткнення їх автомобілів
знаходиться тимчасовий пластиковий
відбійник, тобто зіткнення відбулося
вже після здійснення маневру об'їзду
перешкоди ОСОБА_3

Досліджені судом фотоматеріали
пошкоджень обох автомобілів учасників
ДТП вказують на те, що зіткнення
відбулося в момент, коли автомобілі
мали спільні траєкторію та напрямок
руху - автомобіль, що рухався позаду із
більшою швидкістю наздогнав і вдарив в
задню частину автомобіль, що рухався
попереду в тому ж напрямку.

Так, виходячи з дорожньої обстановки та
умов організації pvxу транспорту на
місці ДТП, ОСОБА_2, керуючи автомобілем
«Каділак» д.н.з НОМЕР_1, реагуючи на рух
в попутному напрямку перед собою
автомобіля «Мітцубіші»д.н.з НОМЕР_2
повинен був на виконання вимог п. п. 13.1,
12.3 ПДР України залежно від швидкості
руху, дорожньої обстановки
дотримуватися безпечної дистанції, а у
разі виникнення небезпеки для руху або
перешкоди, яку об'єктивно був
спроможний виявити, негайно вжити
заходів для зменшення швидкості аж до
зупинки транспортного засобу або
безпечного для інших учасників руху
об'їзду перешкоди. ОСОБА_3, об'їжджаючи
перешкоду, повинен був на виконання
вимог п. п. 10.1, 10.3 ПДР України перед
зміною напрямку руху переконатися, що
це буде безпечним i не створить
небезпеки іншим учасникам руху, а у
разі перестроювання - дати дорогу
транспорту, що рухається в попутному
напрямку по тій смузі, на яку він
перестроюється.

Згідно даних висновку експерта від 15
жовтня 2013 року за результатами
проведених автотехнічного та
транспортно-трасологічного
досліджень, оцінюючи всі версії
розвитку ДТП, дії водія ОСОБА_3 з
технічної точки зору не знаходяться у
причинному зв'язку із виникненням ДТП.

Будь-яких даних про те, що вказаний
висновок є неналежним чи недопустимим
доказом по справі, не встановлено.

Обставини події, характер взаємодії
транспортних засобів під керуванням
учасників ДТП, локалізація та характер
ушкоджень автомобілів вказують на
порушення ОСОБА_2 вимог п.п. 12.3, 13.1 ПДР
України.

Пояснення ОСОБА_3 підтверджуються
наявними в матеріалах справи
письмовими поясненнями
свідків-очевидців ДТП ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8

Як убачається з матеріалів справи в їх
сукупності, при дослідженні питання
щодо технічної можливості уникнення
ДТП з боку водія ОСОБА_2 з моменту
виникнення небезпеки для руху його
авто, можна дійти висновку, що технічна
можливість уникнення пригоди з боку
водія автомобіля «Каділак» д.н.з НОМЕР_1
полягала в дотриманні ним вимог п. 13.1
ПДР, при цьому, враховуючи попутний
характер руху транспортних засобів, а
також наявний факт контактування
транспортних засобів, в даному випадку,
дії водія ОСОБА_2 не відповідали або
вимогам п. 13.1 ПДР, які, згідно даних
висновку експерта №10006/10455/13-52 від 15.10.2013
року знаходяться в причинному зв'язку з
виникнення даної пригоди.

Дані наданого ОСОБА_2 висновку за
результатами проведення
автотехнічного дослідження від 19.12.2013
року №160/13 не ставлять під сумнів
висновків щодо наявності причинного
зв'язку між порушенням ОСОБА_2 ПДР
України та настанням ДТП;
спростовуються даними наявних у
матеріалах справи висновків від 26.09.2013
року, від 15.10.2013 року №1006/10455/13-52, від
26.10.2013 року №23/ат у їх сукупності. Крім
того, експерт, який проводив експертне
дослідження від 19.12.2013 року №160/13, не
призначався у відповідності з вимогами
ст. 273 КУпАП, не попереджався про
кримінальну відповідальність за дачу
свідому неправдивого висновку; ним не
враховані в повному обсязі об'єктивні
дані та фактичні обставини справи.

На підставі наведеного, апеляційний
суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 порушив
вимоги п.п 12.3, 13.1 ПДР України, а
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях
ОСОБА_3 не вбачається.

Таким чином, доводи ОСОБА_2 про
відсутність у його діях складу
адміністративного правопорушення,
викладені в його апеляції, є
безпідставними та спростовуються
матеріалами справи.

Адміністративне стягнення накладено у
відповідності з вимогами ст. 33
КУпАП, у межах санкції ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції повно, всебічно й об'єктивно
з'ясував обставини, які мають значення
для правильного вирішення справи, а
тому постанова Святошинського
районного суду м. Києва від 26 листопада
2013 року є законною та обґрунтованою, а
апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя
Апеляційного суду міста Києва, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Святошинського районного суду м. Києва
від 26 листопада 2013 року, якою ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження
щодо ОСОБА_3 закрито на підставі п. 1 ст.
247 КУпАП, - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва
О.М. Сітайло