Провадження № 33/792/1/14
інстанції Трембач О.Л.
Категорія: ч.1 ст.172-6 КУпАП
Доповідач Шершун В.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2014 року
м. Хмельницький

Суддя апеляційного суду
Хмельницької області Шершун В.В., за
участі особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, прокурора
Мушинського В.В., секретаря судового
засідання Слюсар О.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Хмельницькому справу про
адміністративне корупційне
правопорушення за апеляційної скаргою
ОСОБА_1 на постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 03 грудня 2013 року, -

встановив:

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду від 03 грудня 2013
року

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку
України, з вищою освітою, працюючу на
посаді завідувача науково-дослідним
відділом продуктивності у галузях
сільського господарства Хмельницького
науково-дослідного центру
продуктивності агропромислового
комплексу, неодружену, мешканку
АДРЕСА_1,

визнано винуватою у вчиненні
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-6 КУпАП, та накладено на неї
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1,
являючись посадовою особою юридичної
особи публічного права, яка одержує
заробітну плату за рахунок державного
бюджету, не подала за місцем роботи
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
2012 рік (далі - Декларація за 2012 рік)
станом на 01.04.2013 року, а також на період
проведеної перевірки, тобто станом на
16.10.2013 року. Проте, обставин, які б
перешкоджали ОСОБА_1 подати Декларацію
за 2012 рік до 01.04.2013 року, передбачені
абзацом 2 ч. 1 ст. 12 Закону України „Про
засади запобігання і протидії
корупції" (перебування у відпустці у
зв'язку з вагітністю та пологами або
для догляду за дитиною, через тимчасову
непрацездатність, перебування за
межами України, під вартою), відсутні.

ОСОБА_1 працює на посаді
завідувача науково-дослідним відділом
продуктивності у галузях сільського
господарства Хмельницького
науково-дослідного центру
продуктивності агропромислового
комплексу, яка, у відповідності до
вимог п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України „Про
засади запобігання і протидії
корупції", була зобов'язана в термін до
01.04.2013 року подати за місцем роботи
Декларацію за 2012 рік. Станом на 16.10.2013
року ОСОБА_1, будучи проінформованою
про необхідність виконання вимог
фінансового контролю, передбаченого
ст. 12 Закону, вказаних вимог не
виконала, та не подала до Хмельницького
науково-дослідного центру
продуктивності агропромислового
комплексу Декларацію за 2012 рік.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила
адміністративне корупційне
правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6
КУпАП.

12 грудня 2013 року ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу на постанову
Хмельницького міськрайонного суду від
03 грудня 2013 року в якій зазначає, що
постанова, на її думку, є незаконною і
необґрунтованою, оскільки суд при
розгляді справи не дотримався норм
матеріального права та порушив норми
процесуального права, не з'ясував повно
і всебічно обставини по справі. Апелянт
посилається на те, що суд першої
інстанції під час розгляду справи,
всупереч ст. 280 КУпАП, не з'ясував,
зокрема, чи є склад корупційного
адміністративного правопорушення, чи
винна вона в його вчиненні, і взагалі не
дослідив ті обставини і документи, які
свідчать про її невинуватість. На думку
апелянта, суд першої інстанції не
звернув уваги на подані нею та її
захисником докази та викладені доводи
по справі, не аргументував їх
відхилення, зазначав у постанові
докази, які є сумнівними та нічим не
підтверджуються. Також вона стверджує,
що її вина не може підтверджуватись її
поясненнями, тому що останні були
надані під тиском її керівника,
зокрема, погрозами щодо звільнення, та
в його присутності. Апелянт спростовує
пояснення ОСОБА_3 - поясненнями свідка
ОСОБА_4, який вказав, що жодних
роз'яснень, наказів, інструктажів щодо
подання Декларації за 2012 рік не
проводилось і не було, а він дізнався
про необхідність подачі лише від
співробітниці ОСОБА_1 в кінці жовтня 2013
року, коли сам вийшов із відпустки.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши ОСОБА_1, її захисника ОСОБА_2
на підтримку апеляційної скарги,
прокурора Мушинського В.В., який брав
участь в судовому засіданні, в
заперечення апеляційної скарги,
допитавши свідків, вивчивши доводи
апеляційної скарги вважаю, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних мотивів.

Висновки суду першої інстанції
про винність ОСОБА_1 у вчиненні
корупційного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, при
зазначених у постанові обставинах не
ґрунтуються на нормах матеріального та
процесуального права, а також суд
першої інстанції не з'ясував повно і
всебічно обставини по справі.

Відповідно до ст. 1 Закону України
„Про засади запобігання і протидії
корупції" корупційне правопорушення -
це умисне діяння, що містить ознаки
корупції, вчинене особою, зазначеною у
частині першій статті 4 цього Закону, за
яке законом установлено кримінальну,
адміністративну, цивільно-правову та
дисциплінарну відповідальність;
суб'єкти декларування - це особи,
зазначені в пункті 1, підпункті "а"
пункту 2 частини першої статті 4 цього
Закону, які зобов'язані подавати
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру.

Судом першої інстанції було
правильно встановлено, що ОСОБА_1
дійсно є посадовою особою юридичної
особи публічного права, яка одержує
заробітну плату за рахунок державного
бюджету, і відповідно до п.п. „а" п. 2 ч. 1
ст. 4 Закону України „Про засади
запобігання і протидії корупції"
дійсно є суб'єктом відповідальності за
корупційне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172-6
КУпАП під порушенням вимог фінансового
контролю адміністративний закон
передбачає неподання або несвоєчасне
подання декларації про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру, передбачені Законом України
„Про засади запобігання і протидії
корупції".

Згідно ст. ст. 9, 10 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Адміністративне правопорушення
визнається вчиненим умисно, коли особа,
яка його вчинила, усвідомлювала
протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її шкідливі
наслідки і бажала їх або свідомо
допускала настання цих наслідків.

Суб'єктивна сторона корупційних
правопорушень характеризується прямим
умислом.

В суді першої інстанції ОСОБА_1
пояснила, що своєї вини не визнає та
просила справу закрити за відсутністю
в її діях складу правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. З
пояснень ОСОБА_1, наданих у в суді
першої інстанції, так і вході
апеляційного розгляду видно, що до її
відома не було доведено необхідність
подання декларації, оскільки жодного
наказу по Хмельницькому НДЦ, який
свідчив би про інформування
працівників цих положень, немає. Крім
того, коли вона дізналась про
необхідність подання Декларації під
час перевірки 16.10.2013 року, ОСОБА_1 подала
Декларацію за 2012 рік - 17.10.2013 року. ці
показання підтверджені свідками
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в ході апеляційного
розгляду.

На порушення вимог ст. ст. 245, 280
КУпАП суддя суду першої інстанції,
розглядаючи дану адміністративну
справу, не з'ясував обставин, що мають
значення для її правильного вирішення,
зокрема, не дослідив та не дав аналізу
суб'єктивній стороні діяння, не дав
повної оцінки зібраним по справі
доказам.

Аналіз нормативної бази свідчить
про те, що корупційне діяння це тільки
умисне діяння. Тому, якщо діяння,
передбачене ст.172-6 КУпАП, вчинене через
необережність, то відповідальність
особи за цією статтею настати не може. З
суб'єктивної сторони ці правопорушення
характеризуються умисною формою
вини(прямий умисел) - державний
службовець або інша особа,
уповноважена на виконання функцій
держави, усвідомлює, що порушує
спеціальні обмеження, спрямовані на
запобігання корупції, і бажає діяти
саме таким чином, тобто неправомірно.
При перевірці та складанні протоколу
про вчинення адміністративного
корупційного правопорушення,
відібранні пояснення, питання
наявності та направленості умислу
ОСОБА_1 не з'ясовувалося і не
перевірялося, а суб'єктивна сторона
корупційного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, не
зазначена у протоколі про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення від 31 жовтня 2013 року. Не
з'ясував цієї суттєвої обставини і суд
першої інстанції при розгляді справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що оскільки
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру
ОСОБА_1 вчасно не подала не умисно, а
через її не проінформованість, то в її
діях відсутня суб'єктивна сторона
корупційного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а отже і
склад даного правопорушення.

Згідно ст. ст. 247, 284, 294 КУпАП за
наслідками розгляду апеляційної
скарги суд апеляційної інстанції за
відсутності події і складу
адміністративного правопорушення
скасовує постанову та закриває
провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 247, 284, 294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Постанову судді Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 03 грудня 2013 року про
визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого за ч. 1
ст. 172-6 КУпАП та накладення на неї
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 340 грн. скасувати, а
провадження у справі закрити за
відсутності в її діях складу
адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області
В.В. Шершун