АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/796/152/2014
Суддя 1 інстанції: Журавська О.В.
Категорія: ст.ч.1 ст.212-3 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 січня 2014 року суддя судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду м. Києва Фрич Т.В.,
розглянувши апеляційну скаргу
адвоката ОСОБА_3 на постанову судді
Деснянського районного суду м.Києва
від 11 грудня 2013 року щодо,

ОСОБА_4, працюючого начальником
Деснянського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в м.Києві, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 11 грудня 2013 року
провадження по справі відносно ОСОБА_4
закрито за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-3
КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Деснянського районного суду м.Києва
від 11 грудня 2013 року та ухвалити нове
рішення, яким притягнути до
адміністративної відповідальності
начальника Деснянського районного
відділу Головного управління
Державної міграційної служби України в
м.Києві ОСОБА_4 за ч.1 ст.212-3 КУпАП.
Апелянт посилається на незаконність та
необґрунтованість постанови суду.
Апелянт вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з порушенням вимог
щодо законності та обґрунтованості з
огляду на порушення судом норм
матеріального права при його
ухваленні, а тому підлягає скасуванню.

Будучи належним чином повідомленими
про час та місце розгляду
адміністративної справи ОСОБА_4 та
особа, яка подала апеляційну скаргу
ОСОБА_3 повторно в судове засідання не
з»явились, а тому їх неявка не може бути
перешкодою для розгляду апеляційної
скарги по суті, у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали адміністративної справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, суддя при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення, в числі інших
визначених законом обставин,
зобов'язаний з'ясувати, чи мало місце
правопорушення, за яке особа
притягується до відповідальності, чи
містить діяння склад
адміністративного правопорушення, чи
є особа винуватою у його вчиненні, та чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності.

Як вбачається із адміністративної
справи, 15 листопада 2013 року Головою
Ради адвокатів ОСОБА_6 складено
протокол про адміністративне
порушення, відповідно до якого,
начальником Деснянського районного
відділу Державної міграційної служби
України ОСОБА_4 02 жовтня 2013 року по
вул.Т.Драйзера в м.Києві, було порушено
вимоги ч.2 ст.24 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
в частині неправомірної відмови в
наданні інформації на адвокатський
запит адвоката ОСОБА_3 №403 від 19 вересня
2013 року, який діяв на підставі договору
про надання правової допомоги.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 11 грудня 2013 року
провадження по справі відносно ОСОБА_4
закрито за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-3
КУпАП.

Таке рішення суду першої інстанції
вважаю законним та обґрунтованим, з
наступних підстав.

Згідно ст.32 Конституції України не
допускається збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Відповідно ч.2 ст.24 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їх посадові та
службові особи, керівники підприємств,
установ, організацій, громадських
об'єднань, яким направлено
адвокатський запит, зобов'язані не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту надати адвокату
відповідну інформацію, копії
документів, крім інформації з
обмеженим доступом і копії документів,
в яких міститься інформація з
обмеженим доступом.

Статтею 21 Закону України «Про
інформацію», а також статтею 6 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», визначено, що інформація з
обмеженим доступом є конфіденційна,
таємна та службова інформація.
Конфіденційною є інформація про
фізична особу, а також інформація,
доступ до якої обмежено фізичною або
юридичною особою, крім суб'єктів
владних повноважень. Конфіденційна
інформація може поширюватися за
бажанням (згодою) відповідної особи у
визначеному нею порядку відповідно до
передбачених нею умов, а також у
випадках, визначених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, в
направленому запиті адвоката ОСОБА_3
ставилось питання про надання
інформації з обмеженим доступом, тобто
конфіденційної щодо оформлення
документів на виїзд за кордон та видачу
закордонного паспорту громадянину
ОСОБА_7.

Доводи в апеляції ОСОБА_3 про те, що
запитувана ним інформація стосувалась
прав людини, а саме з метою надійного
захисту інтересів потерпілого ОСОБА_8,
а відтак підлягала поширенню
відповідно до вимог ч.2 ст.14 Закону
України «Про захист персональних
даних» без згоди суб»єкта персональних
даних, є необгрунтованими, оскільки в
запиті не зазначалось, яке відношення
має громадянин ОСОБА_7 до кримінального
провадження №0000209 в межах якого
адвокат ОСОБА_3 надавав правову
допомогу громадянину ОСОБА_8

Крім того відповідно до ст 5. Закону
України «Про захист персональних
даних» від 01.06.2010 р.( зі змінами)
об'єктами захисту є персональні дані,
які крім знеособлених персональних
даних, за режимом доступу є інформацією
з обмеженим доступом.

Інформація яку запитував адвокат
ОСОБА_3 не відноситься до знеособлених
персональних даних , а отже є об»єктом
захисту.

Таким чином вважаю, що суддя прийшов до
законного та вмотивованого висновку,
що інформація, яку намагався отримати
адвокат є інформацією з обмеженим
доступом, тобто конфіденційною
інформацією, а звідси, за відсутності
згоди ОСОБА_7 про збір відносно нього
персональних даних, не підлягала
поширенню.

З огляду на наведене, підстав для
скасування постанови судді та
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3
не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 11 грудня 2013 року, якою
провадження по справі відносно ОСОБА_4
закрито за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-3
КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва
Т.В.Фрич