Провадження №3/259/4/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2014
року

м.Донецьк

Суддя Куйбишевського районного суду
міста Донецька Білецький М.В.,
розглянувши адміністративний
матеріал, що надійшов з Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Донецькій області у відношенні ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,
перебуває на посаді директора ТОВ
«Донецькпобухтім», який проживає за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про притягнення
до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст.41 КУпАП,–

в с т а н о в и в:

В ході проведення позапланової
перевірки встановлено, що ОСОБА_1
перебуваючи на посаді директора ТОВ
«Донецькпобухтім», порушив вимоги
чинного законодавства, а саме: під час
проведення встановлено порушення, що
формування тарифної сітки (схеми
посадових окладів) не провадиться на
основі тарифної ставки рбітника
першого розряду, яка встановлюється у
розмірі, що перевищує законодавчо
встановлений розмір тарифних ставок
(посадових окладів).

Форми і системи оплати праці, норми
праці, розцінки, тарифні сітки, ставки,
схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами, установами,
організаціями самостійно у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами.
Якщо колективний договір на
підприємстві, в установі, організації
не укладено, власник або уповноважений
ним орган зобов’язаний погодити ці
питання з виборним органом первинної
профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його відсутності
– з іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом.

Конкретні розміри тарифних ставок
(окладів) і відрядних розцінок
робітникам, посадових окладів
службовцям, а також надбавок, доплат,
премій і винагород встановлюються
власником або уповноваженим ним
органом з урахуванням вимог,
передбачених частиною другою цієї
статті.

Власник або уповноважений ним орган чи
фізична особа не має права в
односторонньому порядку приймати
рішення з питань оплати праці, що
погіршують умови, встановлені
законодавством, угодами, колективним
договорами.

Під час перевірки встановлено, що
посадові оклади встановлено на
наступному рівні: директор – 2100,00 грн.;
директор з виробництва – 2000,00 грн.;
головний бухгалтер – 1800,00 грн.;
менеджер із збуту – 1600,00 грн.; майстер
цеху – 1500,00 грн.; майстер виробничої
дільниці – 1500,00 грн.;
укладальник-пакувальник – 1300,00 грн.;
підсобний робітник – 1300,00 грн.

Посадові оклади найманим працівникам
встановлено з порушенням ст.ст. 96, 97
КЗпП України та ст.ст. 5, 6, 7, 11, 14 ЗУ «Про
оплату праці» з урахуванням
наступного: згідно до преамбули ЗУ «Про
оплату праці», він визначає економічні,
правові та організаційні засади оплати
праці працівників, які перебувають у
трудових відносинах, на підставі
трудового договору з підприємствами,
установами, організаціями усіх форм
власності та господарювання (далі –
підприємства), а також з окремими
громадянами та сфери державного і
стимулюючої функцій заробітної плати.

Формування тарифної сітки (схеми
посадових окладів) провадиться на
основі тарифної ставки робітника
першого розряду, яка встановлюється у
розмірі, що перевищує законодавчо
встановлений розмір мінімальної
заробітної плати, та
міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів).

Мінімальні розміри ставок (окладів)
заробітної плати, як мінімальні
гарантії в оплаті праці, визначаються
генеральною та регіональною угодами.

Так на цей час розмір посадового окладу
робітника 1-го розряду становить:

1147 грн. (мінімальна заробітна плата) *1,2
(коефіцієнт генеральної угоди) *1,15
(коефіцієнт регіональної угоди) = 1582,86
грн.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 3 ст. 115 КЗпП
України та ч. 1, 3 ст. 24 ЗУ «Про оплату
праці», заробітна плата повинна
виплачуватися працівникам регулярно в
робочі дні у строки, встановлені
колективним договором або нормативним
актом роботодавця, погодженим з
виборним органом первинної
профспілкової організації чи іншим
уповноваженим на представництво
трудовим колективом органом (а в разі
відсутності таких органів –
представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної
плати збігається з вихідним, святковим
або неробочим днем, заробітна плата
виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу
половину місяця визначається
колективним договором або нормативним
актом роботодавця, погодженим з
виборним органом первинної
профспілкової організації чи іншим
уповноваженим на представництво
трудовим колективним органом (а в разі
відсутності таких органів –
представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не менше оплати за фактично
відпрацьований час з розрахунку
тарифної ставки (посадового окладу)
працівника.

Однак в порушення зазначених вище
вимог заробітна плата за жовтень 2013 р. у
сумі 10286,98 грн., на час проведення
перевірки не виплачена.

Вимогами ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21
ЗУ «Про відпустки», заробітна плата
працівникам за весь час щорічної
відпустки повинна виплачуватися не
пізніше ніж за три дні до початку
відпустки, так заробітна плата
виплачувалася: ОСОБА_2, знаходилася у
відпустці з 01.10.2013 р., наказ про надання
відпустки № 12-к від 01.10.13 р., заробітна
плата за час відпустки у сумі 795,58 грн.
на час проведення перевірки не
сплачена. ОСОБА_3, знаходився у
відпустці з 01.102013 р., наказ про надання
відпустки №12-к від 01.10.13 р., заробітна
плата за час відпустки у сумі 1078,26 грн.
на час проведення перевірки не
сплачена.

Що свідчить про порушення зазначених
вище вимог.

Частиною 1 ст. 116 КЗпП України визначено,
що при звільненні працівника виплата
всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
повинна проводиться в день звільнення,
так:

ОСОБА_4 було звільнено 31.10.2013 р., наказ №
13-к від 31.10.2013 р. Остаточний розрахунок
проведено у сумі 2700,00 грн. на час
проведення перевірки не здійснено.

Що свічить про порушення зазначених
вище вимог.

Винна ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення
підтверджується наступними доказами:
протоколом про адміністративне
правопорушення № 05-01-039/0032 від 15.11.2013
року; актом перевірки додержання
суб’єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування.

У судове засідання правопорушник не
з`явився, про час та місце розгляду
справи був сповіщений своєчасно,
клопотань про відкладення розгляду
справи не надійшло, тому відповідно до
ст. 268 КУпАП, розгляд справи проводиться
у відсутності правопорушника на
підставі документів, які додані до
протоколу про адміністративне
правопорушення.

При таких обставинах у діях ОСОБА_1 має
місце склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41
КУпАП, тобто порушення встановлених
термінів виплати пенсій, стипендій,
заробітної плати, виплата їх не в
повному обсязі, терміну надання
посадовими особами підприємств,
установ, організацій незалежно від
форми власності та фізичними особами -
підприємцями працівникам, у тому числі
колишнім, на їхню вимогу документів
стосовно їх трудової діяльності на
даному підприємстві, в установі,
організації чи у фізичної особи -
підприємця, необхідних для призначення
пенсії (про стаж, заробітну плату тощо),
визначеного Законом України "Про
звернення громадян", або надання
зазначених документів, що містять
недостовірні дані, порушення терміну
проведення атестації робочих місць за
умовами праці та порядку її проведення,
а також інші порушення вимог
законодавства про працю.

Враховуючи характер вчиненого
правопорушення, особу правопорушника,
ступінь його вини, вважаю за необхідне
накласти на ОСОБА_1 адміністративне
стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір
у провадженні по справі про
адміністративне правопорушення у разі
винесення судом (суддею) постанови про
накладення адміністративного
стягнення сплачується особою, на яку
накладено таке стягнення.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.4 Закону
України «Про судовий збір» ставки
судового збору встановлюються у таких
розмірах: у разі ухвалення судом
постанови про накладення
адміністративного стягнення 0,03
розміру мінімальної заробітної плати,
а саме 34,41 гривень.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст. ст. 284, 285 КУпАП,–

п о с т а
н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та
накласти на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу 510 (п`ятьсот
десять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 34 (тридцять
чотири) гривень 41 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом
десяти днів з дня її винесення шляхом
подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Донецької області
через місцевий суд, або опротестована
прокурором у такому ж порядку.

Суддя Куйбишевського районного

суду м.
Донецька

М.В. Білецький