Справа № 734/3813/13-п Головуючий у 1
інстанції Іванюк Т.І. Провадження №
33/795/1/2014 Категорія - ст.130 ч.2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2014 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних
справах Апеляційного суду
Чернігівської області ТРЕЙТЯК О.П.,
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Козелецького районного суду
Чернігівської області від 22 листопада
2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючий, що проживає
за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст.130 ч. 2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення (далі КУпАП) і на нього
накладено адміністративне стягнення у
вигляді 2 років позбавлення права
керування всіма транспортними
засобами.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 34 грн. 41 коп.

Як зазначив суд в постанові, 12 жовтня 2013
року, о 23 годині 05 хвилин в м. Остер,
Козелецького району, ОСОБА_1, керував
мопедом марки «VIPER RACE» без номерів, з
явними ознаками алкогольного
сп'яніння: різкий запах алкоголю з
ротової порожнини, нестійка хода,
незв'язна мова. Від проходження
медичного огляду на стан сп'яніння
ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР
України, тим самим винний у скоєнні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
постанову суду скасувати та закрити
провадження у справі. Крім того,
просить викликати та допитати у
судовому засіданні свідків ОСОБА_2,
ОСОБА_3 Посилається на те, що рішення
суду ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Розгляд справи відбувся за його
відсутності та відсутності його
захисника, який на підставі
довіреності мав представляти його
інтереси в суді, однак суд відмовив в
допуску захисника до участі в справі.
Звернув увагу на те, що протокол про
адміністративне правопорушення від
12.10.2013 року не був наданий йому
працівниками міліції, що позбавило
його в установленому законом порядку
оскаржити дії працівників ДАІ та було
порушено його право на судовий захист.
Зазначив, що у вищезазначеному
протоколі викладені обставини
правопорушення не відповідають
фактичним обставинам справи і інші
докази, які мають істотне значення для
рішення справи у судовому засіданні не
досліджувались. Крім того, у
мотивувальній частині постанови суд
посилається на обставини, які
будь-якого відношення до нього, не
мають. В постанові суд зазначив: «Від
проходження медичного огляду на стан
сп'яніння ОСОБА_4 відмовився, чим
порушив п.2.5 ПДР України, тим самим
винний у скоєнні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1
КУпАП». В резолютивній частині свого
рішення суд зазначив: «ОСОБА_1 визнати
винним в скоєнні адміністративного
правопорушення за ст. 130 ч. 2 КУпАП та
накласти на нього стягнення у вигляді
позбавлення права керувати всіма
транспортними засобами строком на 2
роки. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 34 грн.41 коп.».

Перевіривши матеріали справи про
адміністративне правопорушення, суд
підстав для задоволення апеляційної
скарги не знаходить.

Суд на підставі перевірки та належної
оцінки зібраних по справі доказів
дійшов обґрунтованого висновку про
доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушення за зазначених у
постанові обставин.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1,
його вина у повному обсязі знайшла своє
підтвердження в судовому засіданні,
вона відображена низкою доказів, яким
суд дав відповідну оцінку.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху
України водій повинен на вимогу
працівника міліції пройти в
установленому порядку медичний огляд
для визначення стану алкогольного
сп'яніння, впливу наркотичних чи
токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 ч. 2 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
відповідальність за вказане
адміністративне правопорушення настає
за повторне протягом року вчинення
будь-якого з порушень, передбачених
частиною першою цієї статті, тобто за
керування транспортними засобами
особою, яка перебуває у стані
алкогольного, наркотичного сп'яніння
або під впливом лікарських препаратів,
що знижують їх увагу та швидкість
реакції так само відмова особи, яка
керує транспортним засобом, від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції.

Протоколом про адміністративне
правопорушення серії АБ2 № 703334 від 12
жовтня 2013 року, складеного відносно
ОСОБА_1, за порушення п.2.5 ПДР України, за
що відповідальність передбачена ч.2 ст.
130 КУпАП, згідно якого він відмовився
від проходження медичного огляду на
стан алкогольного сп'яніння за
допомогою приладу «Драгер» та в
медичному закладі в передбаченому
законом порядку в присутності двох
свідків (а.с.2).

В своїх письмових поясненнях свідки
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначили, що ОСОБА_1
відмовився від проходження огляду на
стан алкогольного сп'яніння за
допомогою приладу «Драгер» та в
медичному закладі. Крім того,
відмовився від підписів та пояснень в
протоколі. ОСОБА_1 не мав при собі
документів на мопед ( а.с.4-5).

З рапорту ст. ІДПС РДПС ДАІ УМВС
України в Чернігівській області
Антоненко О.В. від 13 жовтня 2013 року
вбачається, що у відношенні ОСОБА_1 було
складено три протоколи про
адміністративні правопорушення та
його було відсторонено від керування
мопедом (а.с.10).

Копією постанови Козелецького
районного суду Чернігівської області
від 18 липня 2013 року підтверджується
факт притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.130 КУпАП за керування 29 травня 2013
року мопедом в стані алкогольного
сп'яніння і відмову від проходження
огляду на стан сп'яніння (а.с.9)

Твердження апелянта про те, що суд
безпідставно не допустив до судового
слухання справи представника ОСОБА_6 на
підставі довіреності є
необґрунтованими.

Відповідно до ст. 271 КУпАП при
провадженні у справі про
адміністративне правопорушення як
захисники допускаються адвокати, а
також інші фахівці в галузі права, які
за законом мають право на надання
правової допомоги особисто або за
дорученням юридичної особи.

ОСОБА_6 в підтвердження повноважень, як
захисника, не надав жодних документів,
передбачених Кодексом України про
адміністративні правопорушення, а в
матеріалах справи міститься лише
довіреність ОСОБА_1, який уповноважив
ОСОБА_6 бути його представником та
вести від його імені кримінальні,
цивільні, господарські,
адміністративні справи в усіх судових
інстанціях.

Обов'язкові документи, які б
стверджували повноваження ОСОБА_6 як
захисника - фахівця в галузі права, який
за спеціальним законом має право на
надання правової допомоги особисто чи
за дорученням юридичної особи у
справах про адміністративні
правопорушення згідно положень ст. 271
КУпАП, ні суду першої інстанції, ні
апеляційному суду не представлено, а
тому вважаю, що повноваження ОСОБА_6
належним чином не підтверджені, а
видана довіреність не надає йому права
приймати участь у розгляді справи в
інтересах ОСОБА_1, оскільки КУпАП не
передбачає представництва особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Крім того,
довіреність, яка була надана суду, не
передбачає ведення від імені
довірителя справ про адміністративні
правопорушення.

Таким чином рішення суду першої
інстанції про недопущення ОСОБА_6 як
захисника є обґрунтованим і законним.

Відповідно до вимог КУпАП, зокрема ч.1
ст. 268, справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу
може бути розглянуто лише у випадках,
коли є дані про своєчасне її сповіщення
про місце і час розгляду справи і якщо
від неї не надійшло клопотання про
відкладення.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 не був присутнім при розгляді
справи Козелецьким районним судом
Чернігівської області 22 листопада 2013
року, хоча його було належним чином
повідомлено про час та місце її
слухання, що підтверджується
повідомленням про вручення йому 14
листопада 2013 року поштового
відправлення (а.с. 12).

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі
на те, що у мотивувальній частині
постанови суд посилається на
обставини, які будь-якого відношення до
нього ОСОБА_1 не мають не заслуговують
на увагу.

Так, згідно постанови Козелецького
районного суду Чернігівської області
від 05 грудня 2013 року суд постановив
виправити редакційну неточність у
мотивувальній частині постанови по
справі 734/318/13-п про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1, де
вважати прізвище ОСОБА_1 замість
прізвища ОСОБА_4, та вважати ст. 130 ч.2
КУпАП замість ст. 130 ч.1 КУпАП ( а.с.170).
Резолютивна частина постанови від 22
листопада 2013 року щодо ОСОБА_1
викладена правильно і не містить
будь-яких описок чи помилок.

Посилання ОСОБА_1 на те, що працівники
міліції не надали йому протокол про
адміністративне правопорушення від
12.10.2013 року, що позбавило в
установленому законом порядку
оскаржити дії працівників ДАІ та було
порушено його право на судовий захист,
не можуть бути взяті до уваги, оскільки
відмова від підпису протоколу про
адміністративне правопорушення
свідчить також і про відмову в
отриманні копії протоколу, а
неотримання копії протоколу не є
підставою для скасування судового
рішення. Крім того, ОСОБА_1 мав право
звернутися до РДП ДАІ УМВС України в
Чернігівській області з клопотанням
про видачу йому копії протоколу, а в
подальшому мав можливість
ознайомитися з матеріалами справи в
суді.

Про час і місце розгляду справи про
адміністративне правопорушення ОСОБА_1
двічі був повідомлений своєчасно, від
нього не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи 11 січня 2014
року, тому справа за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 може бути розглянута в
його відсутності, не надані ним також
документи, підтверджуючі поважність
його неможливості явки в судове
засідання апеляційної інстанції 21
грудня 2013 року, як це було зазначено в
його електронному повідомленні від 20
грудня 2013 року.

Міру адміністративного стягнення
ОСОБА_1 судом призначено у
відповідності з вимогами ст. 33 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, в межах санкції ст.130 ч.2
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, за якою його
притягнуто до адміністративної
відповідальності та судом правильно
призначено адміністративне стягнення
у вигляді 2 років позбавлення права
керування всіма транспортними
засобами.

За таких обставин, підстав для
скасування постанови не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а постанову
Козелецького районного суду від 22
листопада 2013 року щодо ОСОБА_1 - без
зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя О. П. Трейтяк