Справа № 163/255/14-п
Провадження №3/163/196/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року

місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду
Волинської області Гайдук А.Л.,

при секретарі Федчишин Г.В.,

з участю прокурора Корець О.В.,

представника Ягодинської митниці
Міндоходів Сагаля А.С.,

особи, яка притягується до
відповідальності, ОСОБА_2,

захисника особи, яка притягується до
відповідальності, ОСОБА_3,

розглянувши направлені Ягодинською
митницею Міндоходів матеріали справи
за протоколом № 2186/20500/2013 про
притягнення до відповідальності за
ст.ст. 471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, що проживає по АДРЕСА_1,
пенсіонера, інваліда ІІІ групи, РНОКПП
НОМЕР_1, паспорт громадянина України
серії НОМЕР_2, виданий
Володимир-Волинським МВ УМВС України у
Волинській області 03.12.1997 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 17.12.2013 року близько 15 год. 32 хв.,
слідуючи з Республіки Польща в Україну
через митний пост «Ягодин» Ягодинської
митниці Міндоходів, в якості пасажира
автомобіля марки «Пежо», реєстраційний
номер НОМЕР_3, порушив порядок
проходження митного контролю в зоні
спрощеного митного контролю,
переміщуючи в багажному відсіку
автомобіля, без ознак приховування,
понад неоподатковувану норму товар:
різограф для поліграфічного друку
марки «Riso», модель «RZ370ЕР», бувший у
використанні, вагою 99 кг., вартістю 4145,45
грн., чим вчинив правопорушення,
передбачене ст. 471 МК України.

При тих же обставинах ОСОБА_2 не
задекларував за встановленою формою
вказаний товар, який згідно ст.374 МК
України підлягав обов'язковому
письмовому декларуванню, використавши
всупереч вимог ст.ст. 366, 374 МК України
"зелений коридор" як форму декларування
шляхом вчинення дій, чим вчинив
правопорушення, передбачене ст. 472 МК
України.

ОСОБА_2 в суді вину у вчинених
правопорушеннях не визнав та пояснив,
що різограф в Республіці Польща він
придбав за 100 доларів США на прохання
свого товариша, однак документів, які
стверджують його купівлю та відповідно
його вартість у нього немає. Зазначений
товар мав намір задекларувати,
оскільки знав про обмежені норми щодо
перевезення товару (за вагою та
вартістю не більше 50 кг. та 500 Євро), а
різограф, як йому було відомо, важив 70
кг. Так як він їхав в якості пасажира
автомобіля марки «Пежо», тому його вини
в обранні водієм смуги митного
контролю «зелений коридор» немає. Крім
цього, вказав, що оскільки в автомобілі
слідувало 5 осіб, тому загальна вага
товару, який переміщувався
автомобілем, була в межах норми на одну
особу - по 50 кг. на кожного. Додатково
пояснив, що в Республіку Польща їздить
досить часто, з періодичністю один раз
на тиждень.

Захисник особи, яка притягується до
відповідальності, ОСОБА_3 в суді
зазначив, що ОСОБА_2 було відомо про
вагу переміщуваного ним різографа - 70
кг., а тому він мав намір його
задекларувати. Крім цього, будучи
пасажиром автомобіля «Пежо», його
підзахисний не мав можливості
самостійно обрати смугу руху, оскільки
водій зазначеного транспортного
засобу обрав для проходження митного
контролю смугу руху «зелений коридор».
Вважаючи, що доказів на ствердження
вчинення ОСОБА_2 правопорушення,
передбаченого ст.472 МК України, у справі
недостатньо, просив провадження за
даною статтею закрити за відсутністю в
діях його підзахисного складу даного
правопорушення, а за порушення порядку
проходження митного контролю в зонах
(коридорах) спрощеного митного
контролю накласти стягнення в межах
санкції ст. 471 МК України. Крім цього,
просив врахувати, що ОСОБА_2 є інвалідом
третьої групи.

Заслухавши пояснення особи щодо якої
складено протокол про порушення митних
правил, доводи його захисника, думку
прокурора та представника Ягодинської
митниці Міндоходів, дослідивши
письмові докази у справі, приходжу до
висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний
склад правопорушень, передбачених
ст.ст. 471, 472 МК України.

Відповідно до норм ст. 366 МК України
громадянин самостійно обирає
відповідний канал для проходження
митного контролю. Громадяни, які
проходять (проїжджають) через "зелений
коридор", звільняються від подання
письмової митної декларації. Обрання
"зеленого коридору" вважається заявою
громадянина про те, що переміщувані ним
через митний кордон України товари не
підлягають письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами, не
підпадають під встановлені
законодавством заборони та/або
обмеження щодо ввезення на митну
територію України або вивезення за
межі цієї території та свідчить про
факти, що мають юридичне значення.

Факт обрання та слідування ОСОБА_2 в
якості пасажира автомобіля марки
"Пежо", реєстраційний номер НОМЕР_3,
смугою проходження митного контролю
«зелений коридор» підтверджується
контрольним талоном для проходження по
«зеленому коридору» (а.с. 4).

Твердження ОСОБА_2 про відсутність його
вини в обранні водієм вищевказаного
транспортного засобу смуги спрощеного
митного контролю «зелений коридор» не
знаходить свого обґрунтування,
оскільки у відповідності до положень
ст. 366 МК України громадянин самостійно
обирає відповідний канал для
проходження митного контролю, а тому
водій та пасажири несуть
відповідальність кожен окремо лише за
свої дії.

Таким чином, обравши смугу спрощеного
митного контролю, ОСОБА_2 заявив про те,
що переміщувані ним через митний
кордон України товари не підлягають
письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами.

Згідно ч.1 ст. 374 МК України, товари (за
винятком підакцизних), сумарна
фактурна вартість яких не перевищує
еквівалент 500 Євро та сумарна вага яких
не перевищує 50 кг., що ввозяться
громадянами на митну територію України
у ручній поклажі або у
супроводжуваному багажі через інші,
ніж відкриті для повітряного
сполучення, пункти пропуску через
державний кордон України, не
підлягають письмовому декларуванню та
не є об'єктами оподаткування митними
платежами.

При цьому звільнення від подання
письмової митної декларації не означає
звільнення від обов'язкового
дотримання порядку переміщення
товарів через митний кордон України.

З акту про проведення огляду
(переогляду) товарів, транспортних
засобів, ручної поклажі та багажу
№205020104/2013/007343 від 17.12.2013 року
вбачається, що в процесі здійснення
прикордонно-митного контролю
автомобіля марки «Пежо Боксер»,
реєстраційний номер НОМЕР_3,
встановлено, що у вантажному відсіку
автомобіля знаходиться три різографи,
бувші у використанні, марки «Riso», один
моделі «RZ370ЕР», два моделі «RZ200ЕР», по 99
кг. кожен, загальною вагою 297,00 кг.
(а.с.5-6).

Письмовими поясненнями
правопорушника, а також громадян
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які слідували разом
автомобілем марки «Пежо», в якості
пасажира та водія відповідно,
стверджено ту обставину, що
переміщувані в автомобілі три
різографи належать ОСОБА_2 та
зазначеним двом громадянам кожному по
одному (а.с.7, 11, 13).

Відповідно до висновку № 137 від
21.01.2014 року Управління товарознавчої,
інженерно-технічної та
криміналістичної експертизи
спеціалізованої лабораторії з питань
експертизи та досліджень Міндоходів,
ціна можливої реалізації
безпосереднього предмета порушення
митних правил у даній справі, станом на
дату оцінки, становить 4145,45 грн. (а.с.25-26).

Таким чином, ОСОБА_2 переміщував через
митний кордон України товар, що
перевищує встановлену законодавством
неоподатковувану норму по його вазі.

Відповідальність за ст. 472 МК України
настає у випадку недекларування
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, що
переміщуються через митний кордон
України, тобто незаявлення за
встановленою формою точних та
достовірних відомостей (наявність,
найменування або назва, кількість тощо)
про товари, транспортні засоби
комерційного призначення, які
підлягають обов'язковому декларуванню
у разі переміщення через митний кордон
України.

Системний аналіз норм митного
законодавства по відношенню до
встановлених судом фактичних обставин
дає підстави для висновку, що при
переміщенні через пункти пропуску для
автомобільного сполучення товарів
вартістю понад 500 євро та/або вагою
понад 50 кг громадяни (ст. 374 МК України)
зобов'язані обрати загальну смугу
пропуску «червоний коридор», подати
письмову декларацію і сплатити митні
платежі в порядку, передбаченому ч.6 ст.
366, ч.4 ст. 374 МК України, а в разі не
дотримання такого порядку настає
відповідальність, передбачена ст.472 МК
України.

З огляду на викладене та з врахуванням
всіх обставин справи, в тому числі того
факту, що ОСОБА_2 обізнаний з правилами
проходження митного контролю, оскільки
досить часто, з періодичністю один раз
на тиждень, їздить за кордон, доводи
захисника та його підзахисного про
бажання останнього задекларувати
переміщуваний ним різограф під час
проходження митного контролю на смузі
«зелений коридор» свого підтвердження
в судовому засіданні не знайшли та на
увагу суду не заслуговують.

Крім цього, винуватість ОСОБА_2 у
вчиненні правопорушень, передбачених
ст.ст. 471, 472 МК України, стверджується
також протоколом про порушення митних
правил № 2186/20500/2013 від 17.12.2013 року, з яким
ОСОБА_2 ознайомився під розписку та дав
пояснення, що з протоколом згідний
(а.с.1-3), та службовою запискою старшого
державного інспектора УБК та МП
Ягодинської митниці Міндоходів
Костюка В.І. від 17.12.2013 року (а.с.17).

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
приходжу до висновку, що ОСОБА_2 своїми
діями порушив порядок проходження
митного контролю в зоні спрощеного
митного контролю, а також вчинив
недекларування товару загальною вагою
99 кг., який підлягає обов'язковому
декларуванню у разі переміщення через
митний кордон України, тобто вчинив
правопорушення, передбачені статтями
471 та 472 МК України.

При накладенні стягнення суд враховує
характер вчинених правопорушень, особу
винного, зокрема, що він є інвалідом ІІІ
групи внаслідок трудового каліцтва, що
стверджується копією пенсійного
посвідчення серії НОМЕР_4 від 28.03.2013
року, ступінь його вини у вчиненому,
відсутність обставин, що пом'якшують та
обтяжують відповідальність
правопорушника, та приходить до
висновку, що на підставі частини 2
статті 36 КУпАП на останнього слід
накласти стягнення в межах санкції,
встановленої за більш серйозне
правопорушення з числа вчинених, - за
статтею 472 МК України, у виді штрафу в
розмірі 100% вартості переміщуваних
предметів з їх конфіскацією.

Відповідно до вимог ст.520 МК України та
Наказу Міністерства фінансів України
№731 від 15.06.2012 року з правопорушника
підлягають стягненню витрати митниці
за зберігання товару протягом 35 діб,
починаючи з 11 дня зберігання за курсом
НБУ на дату розгляду справи (100€ = 1087,6874),
а також судовий збір згідно з п.5 ч.2 ст. 4
Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.520, 522, 527, 528 МК України,
п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий
збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК
України, ч.2 ст. 36 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472
МК України, та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП
накласти на нього стягнення в межах ст.
472 МК України, яка передбачає більш
серйозне стягнення з числа вчинених, у
виді штрафу в розмірі 4145 (чотири тисячі
сто сорок п'ять) гривень 45 копійок з
конфіскацією в дохід держави різографа
для поліграфічного друку марки «Riso»,
модель «RZ370ЕР», бувшого у використанні,
вагою 99 кг., вартістю 4145,45 грн.,
вилученого згідно протоколу та опису
затриманих предметів № 2186/20500/2013 від
17.12.2013 року.

Штраф в розмірі 4145 (чотири тисячі сто
сорок п'ять) гривень 45 копійок підлягає
стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у
Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському
районі, код класифікації доходів
бюджету 21081100, призначення платежу
«адміністративні штрафи у справі про
порушення митних правил»).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь
Ягодинської митниці Міндоходів 114 (сто
чотирнадцять) гривень 21 копійку витрат
по справі за зберігання товарів на
рахунок 5566 в ГУ ДКСУ у Волинській
області (МФО 803014, код за ,
призначення платежу "відшкодування
витрат за зберігання майна на складах
митного органу").

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 36
(тридцять шість) гривень 54 копійки
судового збору на рахунок 0262 в
ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014,
, отримувач УДКСУ в
Любомльському районі, код класифікації
доходів бюджету 22030001).

Постанова суду (судді) у справі про
порушення митних правил може бути
оскаржена особою, стосовно якої вона
винесена, представником такої особи,
прокурором або органом доходів і
зборів, який здійснював провадження у
цій справі, протягом десяти днів з дня
винесення постанови до апеляційного
суду Волинської області через
Любомльський районний суд Волинської
області.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги чи подання прокурора.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області

А.Л. Гайдук