Справа № 587/55/14-п
Провадження № 3/587/35/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року суддя Сумського
районного суду Сумської області
Моісеєнко О.М., розглянувши
адміністративну справу, що надійшла з
Територіальної державної інспекції
праці у Сумській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ст. 41 ч. 1 КУпАП
України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки
с. В.Чернечина, Сумського району
Сумської області, мешканки АДРЕСА_1
приватного підприємця,

В С Т А Н О В И В :

При перевірці Територіальною
державною інспекцією праці в Сумській
області 12 листопада 2013 року
встановлено, що гр. ОСОБА_1, являючись
фізичною особою-підприємцем, порушила
КЗпП України в частині несвоєчасної
виплати заробітної плати, внаслідок
чого звільнений відповідно до
розірваного трудового договору від 12
листопада 2013 року з посади водія ОСОБА_2
виплати коштів, належних при
звільненні, були проведені 07 грудня 2013
року, а не у день звільнення.

Звільненому відповідно до розірваного
трудового договору від 12 листопада 2013
року з посади водія ОСОБА_3, кошти,
належні йому при звільненні, були
виплачені 07 грудня 2013 року.

Крім того, внаслідок невиплати в день
звільнення всіх коштів вказаним
працівникам не виплачено їх середній
заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку, а виплачено
обом, відповідно до відомості № 27 07
грудня 2013 року, чим скоїла
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41
КУпАП.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою
вину не визнала, суду пояснила, що
невиплата коштів в день звільнення
водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 склалася не з
її вини, оскільки вказані водії
тривалий час не виходили на роботу,
вони їх розшукували і не могли знайти,
вони писали їм листи, шукали у рідних.
ОСОБА_3 сказав, що перебував на
лікарняному, але лікарняний лист не
надав. Їм все було виплачено, коли їх
знайшли. З обома водіями договори були
розірвано 12 листопада 2013 року, а
належні кошти виплачені обом 07 грудня
2013 року. Водії не хотіли звільнятись,
тому звернулись в Інспекцію праці. Їх
було звільнено заднім числом, щоб не
звільняти за статтею. В підтвердження
своїх слів надала доповідну записку,
акт відсутності на робочому місці
працівників, листи з вимогою з'явитись
на роботу, заяви водіїв про відсутність
претензій до ФОП ОСОБА_1. Просила не
притягувати її до відповідальності і
закрити відносно неї справу.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 суду пояснив, що перед Новим
роком, приблизно 25 листопада 2013 року
йому подзвонив ОСОБА_5, попросив
допомогти знайти його брата ОСОБА_2,
який не з'являється для розрахунку.
Через два дні він його знайшов, брат
сказав, що він хворіє і знаходиться у
батьків в смт. Краснопілля Сумської
області.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_3 суду пояснив, що в той період
часу з 15 листопада 2013 року по 28
листопада 2013 року він хворів, йому з
роботи телефонували, але лікарняний
він не надавав. Він повідомляв, що
хворіє, але працювати він не хотів.
Останній день він був на роботі 12
листопада 2013 року. З працедавцем у них
був конфлікт, тому він звертався в
Інспекцію праці. Звільнений він був за
згодою сторін 13 листопада 2013 року, за
розрахунком він не ходив. Кошти йому
були виплачені 20 грудня 2013 рок,
претензій не має. Трудову книжку
віддали 29 листопада 2013 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_2 суду пояснив, що з 18 листопада 2013
року він перебував на лікарняному, він
повідомляв про це, лікарняний не
надавав. Він шукав нове місце роботи. З
роботи йому приходив лист. 13 листопада
2013 року він був звільнений. Заяву він
писав 30 листопада 2013 року. До інспекції
праці він звертався з в зв'язку з тим, що
йому невчасно повернули трудову
книжку.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що правопорушниця
дійсно допустила несвоєчасну виплату
заробітної плати працівникам, разом з
тим, взявши до уваги те, що на даний
момент зі звільненими водіями
проведений повний розрахунок,
враховуючи, що всі недоліки усунені,
правопорушниця вперше притягується до
адміністративного правопорушення, суд
вважає, що її можливо звільнити від
адміністративної відповідальності,
обмежившись усним зауваженням в
зв'язку з малозначністю скоєного нею
правопорушення, так як внаслідок його
вчинення ні громадянам, ні суспільству
не було завдано шкоди.

Викладені обставини стверджуються
матеріалами справи, які дослідженні в
суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.
22 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності у зв'язку з
малозначністю вчиненого
правопорушення, обмежившись усним
зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Сумської області
через Сумський районний суд Сумської
області протягом десяти днів з дня її
винесення.

Суддя
О.М. Моісеєнко