Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2014 року суддя судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва Тютюн
Т.М., за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої
винесено постанову, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві справу про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва,
що зареєстрований та проживає за
адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Подільського
районного суду м. Києва від 1 листопада
2013 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Подільського
районного суду м. Києва від 01.11.2013 року
на ОСОБА_3 накладено адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами на
строк 1 рік за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 23 вересня 2013 року о 3
годині 20 хвилин ОСОБА_3, керуючи
автомобілем "Шкода" д/н НОМЕР_1 на вул.
Вишгородській, 45-в в м. Києві з ознаками
алкогольного сп'яніння, від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
сп'яніння ухилився, чим порушив вимоги
п.2.5 Правил дорожнього руху України
(далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає
про незаконність постанови судді,
оскільки висновки суду, як і відомості
в протоколі про адміністративне
правопорушення про те, що він керував
транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння, нічим не
підтверджені, адже медичний огляд він
не проходив.

Крім того, при складанні протоколу на
порушення вимог ст.256 КУпАП йому не
роз'яснювалися його права, і всупереч
вимогам ст.2772 КУпАП повістка про
розгляд справи в суді не направлялася.
Вказує, що суд допустив однобічність
судового розгляду, оскільки позбавив
його можливості давати пояснення, не
викликав свідків, пояснення яких є
недопустимими, адже їхні дані
неможливо розібрати, і безпідставно
обрав щодо нього найсуворіший вид
стягнення.

З огляду на викладені обставини ОСОБА_3
просить постанову судді скасувати і
прийняти нову, якою накласти на нього
стягнення у виді штрафу.

________________________________________________________________________
_

Справа № 33/796/289/2014
Постанова винесена суддею
Отвіновським П.Л.

Категорія: ст.130 КУпАП

Крім того, ОСОБА_3 подав клопотання про
поновлення строку оскарження
постанови по справі, яке обґрунтовує
тим, що про місце і час розгляду справи
сповіщений не був, і копію постанови
отримав лише 17.01.2014 року.

У судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_3 підтримав клопотання про
поновлення строку, апеляційну скаргу і
просив їх задовольнити. По суті
порушення пояснив, що 23.09.2013 року
приїхав у гості, і коли у однієї дівчині
почався приступ астми, повіз її додому
за інгалятором. Повертаючись, був
зупинений працівниками міліції.
Оскільки він нервував, через
особливості організму тремтів і
обличчя почервоніло, заперечив
вживання алкоголю. Працівники ДАІ
запропонували пройти медичний огляд,
але не наполягали, і він написав у
протоколі, що йому порадили.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, вивчивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
наступного висновку.

Згідно з ст.268 КУпАП справа про
адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Апеляційна скарга подана 27.01.2014 року,
тобто з пропуском встановленого
строку. Як вбачається з матеріалів
справи, її розглянуто за відсутності
правопорушника та даних про його
своєчасне сповіщення. Копія постанови
протягом трьох днів, як це передбачено
ст.285 КУпАП, ОСОБА_3 не висилалася, і
тільки 15.01.2014 року він ознайомився зі
справою (а.с.10). За таких обставин строк
оскарження постанови пропущений з
поважних причин і підлягає поновленню.

Разом з тим, вивченням матеріалів
справи встановлено, що суд першої
інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП
всебічно, повно і об'єктивно з'ясував
обставини вчиненого правопорушення і
виніс постанову, зміст якої відповідає
вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про
винуватість ОСОБА_3 у вчиненні
адміністративного правопорушення є
обґрунтованим і підтверджується
наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в:
протоколі про адміністративне
правопорушення, в якому детально
викладено суть порушення, вчиненого
ОСОБА_3, про що зазначено раніше, а
також містяться пояснення ОСОБА_3 про
те, що він переставляв автомобіль
сусіда; письмових поясненнях свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5, в присутності яких
ОСОБА_3 відмовився від проходження
огляду на стан сп'яніння у медичному
закладі та із застосуванням приладу
"Драгер"; рапорті інспектора ДПС ДАІ
Подільського РУ ГУ МВС України в м.
Києві аналогічного змісту.

Оскільки вказані докази об'єктивно
узгоджуються між собою, їх правильно
покладено в обґрунтування висновків
суду.

З приводу посилань апелянта на те, що
його не було своєчасно сповіщено про
місце і час розгляду справи в місцевому
суді, у зв'язку з чим ним не реалізовано
право давати пояснення, слід зазначити
наступне. При розгляді справи в
апеляційному суді ОСОБА_3 отримав
можливість реалізувати свої права,
передбачені ст.268 КУпАП, та скористався
ними. А тому допущене суддею місцевого
суду порушення норм процесуального
права не вплинуло на правильність
прийнятого рішення.

Підстави не довіряти поясненням
свідків відсутні, і твердження в
апеляційній скарзі про те, що неможливо
встановити їхні особи, оскільки
нерозбірливо зазначено прізвища, ім'я,
по батькові та адреса, неправдиві.

При цьому пояснення правопорушника про
обставини вчинення правопорушення
суперечать його ж поясненням у
протоколі, а твердження про те, що
інспектор ДАІ не ознайомив його з
правами, передбаченими ст.268 КУпАП,
спростовуються його підписом у
протоколі.

Надуманими є і доводи в апеляційній
скарзі, що відомості у протоколі про
адміністративне правопорушення не
відповідають дійсності, і суд
безпідставно визнав його винним у
керуванні транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння.

Як вбачається зі змісту постанови, суд
встановив, що ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.5
ПДР, оскільки, керуючи автомобілем з
ознаками алкогольного сп'яніння,
ухилився від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
сп'яніння.

І в судовому засіданні апеляційного
суду ОСОБА_3 не заперечував, що
працівник міліції пропонував йому
пройти медичний огляд для визначення
стану сп'яніння. Тому його посилання на
відсутність медичного висновку
недоречні.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена
повністю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.30 КУпАП
позбавлення наданого даному
громадянинові права керування
транспортними засобами застосовується
на строк до трьох років за грубе або
повторне порушення порядку
користування цим правом або на строк до
десяти років за систематичне порушення
порядку користування цим правом.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах
строків, встановлених ст.38 КУпАП, і
відповідає вимогам ч.2 ст.30 та ст.33
КУпАП, а саме, характеру вчиненого
правопорушення, яке стосується безпеки
дорожнього руху і є грубим, ступеню
його вини, особі правопорушника тощо.

Будь-яких даних, які характеризують
особу правопорушника, або дають
підстави вважати про наявність
обставин, що пом'якшують
відповідальність, ОСОБА_3 не надав.

А тому рішення судді про накладення
стягнення у виді позбавлення
спеціального права є правильним і
підстав для його пом'якшення, і,
відповідно, задоволення апеляційної
скарги, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк оскарження
постанови судді Подільського
районного суду м. Києва від 1 листопада
2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову судді
Подільського районного суду м. Києва
від 1 листопада 2013 року, якою на нього
накладено адміністративне стягнення
за вчинення правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами на строк 1 /один/
рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва   Т.М. Тютюн