Справа № 728/35/14-п Головуючий у 1
інстанції Приліпко В. М. Провадження №
33/795/53/2014 Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року місто Чернігів

апеляційний суд Чернігівської області
в складі:

судді апеляційного суду Шахової О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 07 лютого 2014
року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин
України, уродженець с. Колодка,
Тячівського району, Закарпатської
області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, не
працює, неодружений,

притягнутий до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на
нього накладено стягнення у виді
штрафу на користь держави у розмірі 3400
грн.

Як встановив суд, 27 грудня 2013 року
близько 23 год. 30 хв. в м. Бахмач по вул.
Жовтневій ОСОБА_1 керував автомобілем
Мерседес, реєстраційний номер НОМЕР_1, з
явними ознаками алкогольного сп'яніння
(різкий запах алкоголю з ротової
порожнини, почервоніння очей,
тремтіння рук). Від проходження огляду
на стан алкогольного сп'яніння в
медичному закладі водій відмовився в
присутності двох свідків, чим порушив
вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху
України.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить постанову суду скасувати та
закрити провадження по справі.
Посилається на те, що суд невірно
здійснив оцінку доказів, зокрема,
залишив поза увагою його пояснення та
пояснення свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
безпідставно надав перевагу
показанням працівників ДАІ.

Перевіривши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
суд приходить до висновку, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні суду І інстанції
ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення
не визнав та пояснив, що 27 грудня 2013
року він та його вітчим ОСОБА_2 дійсно
вживали спиртні напої, але автомобілем
він після цого не керував, а сидів на
пасажирському сидінні. Його
автомобілем керував водій ОСОБА_3, який
в той день взагалі не вживав спиртних
напоїв. Дійсно близько 23 год. 30 хв. вони
від"їхали від кафе-бару «Гостинний
двір» і по вул.Першотравневій, потім по
Жовтневій поїхали в напрямку
с.Красилівка. При цьому вони не бачили,
щоб слідом за ними їхали працівники
міліції. По вул. Жовтневій м.Бахмач біля
райполіклініки водій ОСОБА_3 зупинив
автомобіль, бо йому стало зле і пішов до
вбиральні. В цей час до його автомобіля
під"їхали працівники ДАІ, він пересів
на водійське сидіння, щоб вийти з
машини з того боку, де стояли
працівники ДАІ. Він пояснював
працівникам ДАІ, що не керував
автомобілем, але його не послухали та
викликали працівників міліції, які
забрали його у райвідділ приблизно
через 30 хвилин. Протягом цього часу
ОСОБА_3 до автомобіля не підійшов. Чому
він відмовився від дачі пояснень він
пояснити не може.

Вважаю, що висновки суду про винність
ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за
зазначених у постанові обставин
відповідають фактичним обставинам
справи, підтверджені дослідженими в
судовому засіданні доказами, яким суд
дав належну оцінку.

З протоколу про адміністративне
правопорушення від 02 червня 2013 року
серія АА2 № 950485 (а.с. 2) вбачається, що
ОСОБА_1 відмовився від підпису
протоколу, дачі пояснень та
проходження огляду на стан
алкогольного сп'яніння в медичному
закладі в присутності двох свідків:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які поставили свої
підписи в протоколі та підтвердили
відмову ОСОБА_1 своїми письмовими
поясненнями (а.с. 4-5).

З показань свідка, старшого інспектора
ОСОБА_6, даних в суді першої інстанції,
вбачається, що 27 грудня 2013 року біля
кафе-бару «Гостинний двір» був
помічений автомобіль Мерседес, рух
якого викликав підозру. На сигнал
зупинки водій вказаного автомобіля не
відреагував. Автомобіль виїхав на вул.
Жовтневу, де зупинився. При перевірці
документів водія він відчув запах
алкоголю. В автомобілі разом з ОСОБА_1
знаходився його вітчим, більше нікого в
автомобілі не було. ОСОБА_1 пояснив, що
він є власником автомобіля, від огляду
на стан сп'яніння в медичному закладі,
продування трубки, підпису протоколу
про адміністративне правопорушення
відмовився. Факт керування автомобілем
та вживання алкоголю заперечував (а.с.
12-13).

З показань свідка ОСОБА_5, даних в суді
першої інстанції, вбачається, що ОСОБА_1
перебував у нетверезому стані, від
продування трубки, проходження огляду
стан алкогольного сп'яніння в
медичному закладі, дачі письмових
пояснень та підпису протоколу
відмовився (а.с. 13-14).

До показань свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
допитаних у суді І інстанції, суд вірно
віднісся критично, розцінивши їх як
намір введення суду в оману з метою
уникнення ОСОБА_1 адміністративної
відповідальності, оскільки ОСОБА_2 є
членом його сім'ї, а ОСОБА_3 - товаришем.
Тому, посилання апелянта на те, що суд
безпідставно не взяв до уваги їх
показання, не заслуговують на увагу.

Твердження апелянта про те, що він
пересів на водійське сидіння, щоб вийти
з машини з того боку, де стояли
працівники ДАІ є таким, що не
заслуговує на увагу, так як є
непереконливим.

Апеляційним судом встановлено, що суд І
інстанції, у відповідності до вимог ст.
ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, повно та об"єктивно
дослідив обставини вчиненого
адміністративного правопорушення, а
тому обґрунтовано прийшов до висновку
про винність у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 та
накладення адміністративного
стягнення у виді штрафу.

Неправильного застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права при розгляді
справи судом першої інстанції не
встановлено.

За таких обставин, підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови місцевого суду по
даній справі не вбачається.

Керуючись ст.ст.289, 293, 294 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 07 лютого 2014
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя О. Г. Шахова