Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/13/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
Бондарчук Р.< Суддя-доповідач По
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2014 року суддя судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області
Бондарчук
Р.А.,

з участю особи, яка подала скаргу
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кіровограда
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
судді Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 18 грудня 2013 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Шишкіне Компаніївського району,
Кіровоградської області, громадянина
України, який працює
електромонтажником Енергобутпроект №
2 м. Кіровограда, одружений, на
утриманні 1 неповнолітня дитина,
проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
(далі КУпАП) та призначено
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в:

Оскарженою постановою судді ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 1 рік.

Згідно постанови, 27.11.2013 року о 01 год. 40
хв., ОСОБА_3, по вул. Панфіловців в м.
Кіровограді, керував транспортним
засобом ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_1, з
явними ознаками алкогольного сп'яніння
(різкий запах алкоголю з ротової
порожнини). Від продуття алкотестеру
«Драгер» та проходження медичного
огляду, на визначення стану
алкогольного сп'яніння, відмовився в
присутності свідків, чим порушив п. 2.5
ПДР України, тобто вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не
оспорюючи фактичних обставин справи,
визнаючи свою вину у вчиненні
адміністративного правопорушення та
кваліфікацію суддею його дій за ч. 1 ст.
130 КУпАП, просить змінити постанову в
частині накладення адміністративного
стягнення та накласти на нього
стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування поданої апеляційної
скарги апелянт зазначив, що до
адміністративної відповідальності не
притягувався і дане правопорушення
вчинив вперше; на його утриманні
знаходиться малолітня дитина; керував
транспортним засобом із значним
проміжком часу після вживання
алкоголю, а тому свідомо розумів, як
керувати автомобілем; підробляє
таксистом, оскільки його заробітної
плати не вистачає для утримання його
сім'ї, тобто позбавлення права
керування транспортними засобами
ставить його та його родину у тяжке
матеріальне становище.

Крім того, вказав, що інспектор не
проводив огляд з використанням
спеціальних технічних засобів, на
визначення у нього стану алкогольного
сп'яніння, оскільки він відмовився від
проходження огляду у медичному
закладі.

Вивчивши матеріали адміністративної
справи, перевіривши доводи, викладені в
апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
постанову судді суду першої інстанції
без змін, виходячи з таких підстав.

Оскільки скаржник визнає свою вину
повністю та не оспорює фактичних
обставин справи, встановлених суддею
районного суду, то апеляційний суд не
входить в дослідження фактичних
обставин справи та вини ОСОБА_3 у
вчиненні адміністративного
правопорушення.

При накладенні адміністративного
стягнення, суддя суду першої інстанції
обґрунтовано врахував обставини,
передбачені ч. 2 ст. 33 КУпАП, внаслідок
чого наклав стягнення, яке відповідає
характеру правопорушення та
характеризуючим даним про особу
правопорушника.

Доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими, оскільки
характеризуючі дані про особу
правопорушника суддею районного суду
враховано в повному обсязі, зокрема те,
що до адміністративної
відповідальності не притягувався і
дане правопорушення вчинив вперше.

Вагомих підстав для зміни
адміністративного стягнення в
апеляційній скарзі не наведено.
Аргументи скарги про те, що на
утриманні порушника знаходиться
малолітня дитина, що керував
транспортним засобом із значним
проміжком часу після вживання алкоголю
та те, що підробляє таксистом - не
можуть слугувати підставами для зміни
постанови судді суду першої інстанції,
враховуючи при цьому насамперед те, що
дане правопорушення могло призвести до
суспільно-небезпечних наслідків.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що інспектор не проводив огляд з
використанням спеціальних технічних
засобів, на визначення у нього стану
алкогольного сп'яніння є
безпідставними, оскільки у
правопорушника наявний склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова
від проходження у встановленому
порядку огляду на визначення стану
алкогольного сп'яніння. Тому,
вищевказані дії в даному випадку,
працівники не зобов'язані виконувати,
тим більше правопорушник відмовився
від медичного огляду.

На підставі викладеного, вважаю, що
суддею районного суду всебічно, повно
та об'єктивно досліджено всі обставини
справи та на підставі наявних у
матеріалах справи доказів, у
відповідності до вимог ст. ст. 33, 34, 36
КУпАП, визначено стягнення, яке
відповідає тяжкості вчиненого
правопорушення, його характеру, з
врахуванням особи правопорушника,
ступеню його вини, обставин, що
пом'якшують відповідальність, а тому
підстав для скасування чи зміни
постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а постанову судді
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 18 грудня 2013 року про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Р.А. Бондарчук