Номер провадження № 33/785/43/14
Головуючий у першій інстанції Іванов
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2014 року
м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської
області Копіца О.В., розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
судді Приморського районного суду м.
Одеси від 21 листопада 2013 року,

встановив:

Зазначеною постановою судді, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаюча за адресою:
АДРЕСА_1, притягнута до
адміністративної відповідальності за
ст. 163-1 ч. 1 КУпАП за порушення
встановленого законом порядку ведення
податкового обліку, а саме, згідно
складеного головним
ревізором-інспектором відділу
спеціальних перевірок ДПІ в
Приморському районі м. Одеси Волощук
В.В. акту перевірки №2469/22-6/00376509 від
06.11.2013 року, ОСОБА_1, працюючи директором
ПАТ «ОДЕСЬКИЙ ОЛІЙНОЖИРОВИЙ КОМБІНАТ»,
яке розташоване за адресою м. Одеса,
вул. Середньофонтанська, 16, порушила п.
198.2, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р., та піддана
стагненню у вигляді штрафу у розмірі 85
гривень в дохід держави, та з неї
стягнуто судовий збір у розмірі 34 грн. 31
коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила,
що суд, розглядаючи справу, значно
відступив від принципів повноти та
об'єктивності судового розгляду,
постанова судді є незаконною та
необґрунтованою з наступних підстав:

- в порушення вимог ст. 268 КУпАП справу
розглянуто у її відсутність, повістку
про виклик до суду вона не отримувала,
суд не навів даних, які б
підтверджували своєчасне сповіщення
її про місце і час розгляду справи,
внаслідок чого вона була позбавлена
можливості дати по справі особисті
пояснення та заявити необхідні
клопотання;

- копію постанови суду вона не
отримувала, хоча не змінювала місця
проживання та праці, про наявність
постанови дізналась випадково
засобами факсового зв'язку від ДПІ у
Приморському районі м. Одеси;

- складений відносно неї протокол про
адміністративне правопорушення вона
не отримувала та не підписувала;

- податкове повідомлення-рішення
№ від 25.11.2013 р. було оскаржене
29.11.2013 р. до податкового органу вищого
рівня, що означає, що на момент
винесення оскаржуваної постанови
податкове-повідомлення рішення
оскаржувалось, томи висновки акту
перевірки є передчасними.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 просить
поновити їй строк на оскарження
постанови суду від 21 листопада 2013 року,
оскільки строк вона пропустила з
поважних причин, а також скасувати
постанову та закрити провадження у
справі.

Також ОСОБА_1 просила апеляційний суд
справу розглядати без її участі, а
винесене рішення надіслати поштою.

Вивчивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, вважаю, що
клопотання про поновлення
процесуального строку на оскарження
постанови суду підлягає задоволенню, а
апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про
адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи і, якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова
судді у справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржена
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або на
неї може бути внесено протест
прокурора протягом десяти днів з дня
винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора,
подані після закінчення цього строку,
повертаються апеляційним судом особі,
яка її подала, якщо вона не заявляє
клопотання про поновлення цього
строку, а також якщо у поновленні
строку відмовлено.

Як видно з матеріалів справи, фактично
суд не сповіщав ОСОБА_1 у встановленому
законом порядку про місце та час
розгляду справи, а копію постанови їй
не надіслав.

За таких обставин, строк на подачу
апеляційної скарги ОСОБА_1 слід вважати
пропущеним з поважної причини, тому він
підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають істотне значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото і кінозйомки, відеозапису,
які використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

З мотивувальної частини постанови
судді видно, що обґрунтовуючи винність
ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного
правопорушення, суд як на доказ
послався на акт перевірки № 2469/22-6/00376509
від 06.11.2013 року, і дійшов висновку про
наявність в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

На підставі зазначеного акту перевірки
винесено податкове
повідомлення-рішення № від 25.11.2013
р., яке в даний час оскаржується ПАТ
«ОДЕСЬКИЙ ОЛІЙНОЖИРОВИЙ КОМБІНАТ» в
особі ОСОБА_1 (а.с. 28) до податкового
органу вищого рівня, тобто до Головного
управління Міністерства доходів та
зборів України в Одеській області.

Відповідно до п. 56.15 ст. 56 ПК України,
скарга на податкові
повідомлення-рішення зупиняє
виконання платником податків грошових
зобов'язань, визначених у податковому
повідомленні-рішенні, на строк від дня
подання такої скарги до контролюючого
органу до дня закінчення процедури
адміністративного оскарження.
Протягом зазначеного строку податкові
вимоги з податку, що оскаржується, не
надсилаються, а сума грошового
зобов'язання вважається неузгодженою.

Суд не погоджується з доводами ОСОБА_1
про те, що провадження по справі
віжносно неї необхідно закрити з
мотивів відсутності події та складу
адміністративного правопорушення,
оскільки на теперішній час не прийнято
остаточного рішення щодо скарги на
податкове повідомленн-рішення №
від 25.11.2013 р.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП,
якщо справи про адміністративні
правопорушення відповідно до цього
Кодексу чи інших законів підвідомчі
суду (судді) стягнення може бути
накладено не пізніш як через три місяці
з дня вчинення правопорушення, а при
триваючому правопорушенні - не пізніше
як через три місяці з дня його
виявлення, крім справ про
адміністративні правопорушення
зазначених в ч.3 цієї статті.

Частиною 4 ст. 32 передбачено, що у разі
закриття кримінального провадження,
але за наявності в діях правопорушника
ознак адміністративного
правопорушення, адміністративне
стягнення може бути накладено не
пізніше як через місяць з дня прийняття
рішення про закриття кримінального
провадження.

Згідно акту перевірки № 2469/22-6/00376509 від
06.11.2013 року порушення встановленого
законом порядку ведення податкового
обліку, що призвело до завищення суми
податкового кредиту на 3825 гривень, в
тому числі в розрізі податкових
періодів за березень 2012 року у сумі 1699
гривень та травень 2012 року у сумі 2126
гривень було допущено в березні-травні
2012 року, а фактично виявлено лише в
листопаді 2013 року, тобто пройшло більше
півтора року з моменту вчинення
правопорушення, а рішення про закриття
кримінального провадження по данним
обставинам в матеріалах справи
відсутне, що свідчить про те, що строки
накладення адміністративного
стягнення сплинули.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги, протесту прокурора суд
апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи
протест прокурора без задоволення, а
постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити
провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову
постанову;

4) змінити постанову.

За таких обставин, постанова судді від
21.11.2013 року підлягає скасуванню, а
провадження у справі відносно ОСОБА_1
закриттю у зв'язку із закінченням
строків накладення адміністративного
стягнення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 38, 247 п.7, 294 КУпАП суддя,

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення
строку для подання апеляційної скарги,
- задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову судді Приморського
районного суду м. Одеси від 21 листопада
2013 року про притягення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 163-1 ч.1 КУпАП - скасувати, а
провадження у справі закрити на
підставі ст. 247 п.7 КУпАП у зв'язку із
закінченням на момент розгляду справи
строків накладення адміністративного
стягнення.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської
області
О.В. Копіца