Провадження 3/127/189/14
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі:

головуючого судді Бернади Є.В.

при секретарі Бондарчук А.В.

за участю прокурора Войнаровського
О.,

представників митниці Калитко Г.В.,

представника особи, що притягується до
адміністративної відповідальності,
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративний
матеріал про притягнення ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Борщів
Тернопільської області, громадянина
України, не працюючого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, ІПН
НОМЕР_1, до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил, передбачені ч. 1 ст. 483 МК
України, -

ВСТАНОВИВ:

16.08.2012 р. о 01.54 год. через митний пост
"Краковець" в зоні діяльності
Львівської митниці на адресу ПП
"Телередіокомпанія "Інком-Дім" (м.
Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 145) з
німецької фірми "Scanner GmbH" (D-04356. Messe Alle 2,
Leipzig, Germany) відповідно до контракту від
02.07.2012 р. за № 02/07 ОСОБА_3 перемістив на
митну територію України товар:
автомобіль "BMW 520D", 2009 р.в., кузов №
НОМЕР_2, реєстраційний № НОМЕР_3.

Для проходження митного контролю на
митному посту "Краковець" Львівської
митниці, як підставу для переміщення
вказаного автомобіля через митний
кордон України, ОСОБА_3 надав митному
органу паспорт громадянина України для
виїзду за кордон № Р0816062, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу №
VG461438, інвойс № 239/12 від 10.08.2012 р. від
фірми "Scanner GmbH", згідно з яким вартість
автомобіля складає 6000 Євро, CMR б/н від
10.08.2012 р., а також довіреність б/н від
15.08.2012 р., видану ПП "Телерадіокомпанія
"Інком-Дім" громадянину ОСОБА_3 на право
керування та переміщення автомобіля "BMW
520D", 2009 р.в., кузов № НОМЕР_2, в Україну на
адресу зазначеного підприємства.

17.08.2012 р. зазначений автомобіль
оформлений у митному відношенні
Вінницькою митницею за митною
декларацією № 401090001/2012/993539 та випущений
у вільний обіг.

01.11.2012 р. за № 5/4-4010 направлений лист на
адресу митних органів Німеччини з
метою перевірки законності ввезення
транспортних засобів на підставі
контракту від 02.07.2012 р. за № 02/07 з фірми
"Scanner GmbH" на адресу ПП
"Телерадіокомпанія "Інком-Дім".

Листом Департаменту митної справи від
30.09.2013 р. за № 19641/7/99-99-24-03-10-17 на адресу
Вінницької митниці направлена
відповідь митних органів Німеччини від
29.08.2013 р., в тому числі рапорт Головної
митниці м. Нюрнберг від 05.07.2013 р. за №
АВ79-D5107 та завірені копії
документів, на підставі яких
здійснювалась купівля та експорт з
території Німеччини автомобіля "BMW 520D",
2009 р.в., кузов № НОМЕР_2, реєстраційний №
НОМЕР_3. За результатами опрацювання
отриманих документів встановлено, що
автомобіль "BMW 520D", 2009 р.в., кузов №
НОМЕР_2, був придбаний фізичною особою -
громадянином ОСОБА_3 у фірми "Autohaus Wormser
GmbH" згідно з рахунком від 14.08.2012 р. за №
225271-12, договором купівлі-продажу від
14.08.2012 р. за 20142,86 Євро, що на момент
перетину митного кордону України
становить 197645,91 грн. (згідно з курсом
валют, встановленим НБУ на 16.08.2012 р.).

Окрім того, згідно з надісланою митними
органами Німеччини експортною
декларацією № MRN 12DE28E1
встановлено, що з території Німеччини
автомобіль "BMW 520D", 2009 р.в., кузов №
НОМЕР_2, реєстраційний № НОМЕР_3,
експортовано фізичною особою -
громадянином ОСОБА_3

Представник особи, що притягується до
адміністративної відповідальності, -
ОСОБА_2 вважає, що її довіритель не може
бути притягнутий до адміністративної
відповідальності, оскільки в
матеріалах справи відсутні належні та
допустимі докази його винуватості. Так,
протокол про порушення митних правил
складений на підставі ряду документів,
переклад яких не посвідчений належним
чином. Також представник звернула
увагу на те, що протокол про порушення
митних правил не підписаний ОСОБА_3 і в
матеріалах справи відсутні відомості
про належне його повідомлення про час
та місце складання протоколу.

Також представник ОСОБА_3 звернула
увагу на те, що декларування товару
відбулось 16.08.2012 р. і на час його
декларування зауважень щодо
дотримання митних правил не було, а
тому вважає, що провадження про
порушення митних правил не могло
порушуватись у зв'язку із закінченням
строків притягнення до
відповідальності.

Представник митниці вважає, що
винуватість ОСОБА_3 в порушенні митних
правил підтверджена матеріалами
справи. Так, листи з департаменту
Німеччини направлялись до Вінницької
митниці через центральний апарат, а
тому сумнівів у їх достовірності не
виникає, що в свою чергу, свідчить про
допустимість доказів, отриманих таким
чином. Згідно з копією диплому ОСОБА_5
має достатню освіту, а тому може
приймати участь у справі в якості
перекладача. Про порушення митних
правил стало відомо лише 03.10.2013 р., а
тому строк притягнення до
відповідальності слід рахувати саме з
цієї дати; постанова Верховного Суду
України від 29.04.2011 р., на яку посилалась
представник ОСОБА_3, стосується МК
України, який втратив чинність. Крім
того, стаття, на яку здійснене
посилання у вказаній постанові, не є
еквівалентною статті, за ознаками якої
складено протокол про порушення митних
правил. Крім того, протокол про
порушення митних правил було складено
у відсутність ОСОБА_3, оскільки
останньому було направлено відповідні
повістки, однак той на виклики не
з'являвся. Після складання протоколу
про порушення митних правил його копію
було направлено ОСОБА_3 для відому.

За таких обставин вважає за необхідне
застосувати до нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 197645,91
грн. з конфіскацією незаконно
переміщеного транспортного засобу.

Прокурор вважає, що винуватість ОСОБА_3
в порушенні митних правил підтверджена
матеріалами справи, а тому до нього
слід застосувати адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 100%
вартості незаконно переміщеного
товару, тобто в розмірі 197645,91 грн., з
конфіскацією вищевказаного
транспортного засобу.

Заслухавши думку учасників судового
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що
16.08.2012 р. о 01.54 год. через митний пост
"Краковець" в зоні діяльності
Львівської митниці на адресу ПП
"Телередіокомпанія "Інком-Дім" (м.
Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 145) з
німецької фірми "Scanner GmbH" (D-04356. Messe Alle 2,
Leipzig, Germany) відповідно до контракту від
02.07.2012 р. за № 02/07 ОСОБА_3 перемістив на
митну територію України товар:
автомобіль "BMW 520D", 2009 р.в., кузов №
НОМЕР_2, реєстраційний № НОМЕР_3.

Для проходження митного контролю на
митному посту "Краковець" Львівської
митниці, як підставу для переміщення
вказаного автомобіля через митний
кордон України, ОСОБА_3 надав митному
органу паспорт громадянина України для
виїзду за кордон № Р0816062, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу №
VG461438, інвойс № 239/12 від 10.08.2012 р. від
фірми "Scanner GmbH", згідно з яким вартість
автомобіля складає 6000 Євро, CMR б/н від
10.08.2012 р., а також довіреність б/н від
15.08.2012 р., видану ПП "Телерадіокомпанія
"Інком-Дім" громадянину ОСОБА_3 на право
керування та переміщення автомобіля "BMW
520D", 2009 р.в., кузов № НОМЕР_2, в Україну на
адресу зазначеного підприємства (а. с.
17-24, 65-71).

17.08.2012 р. зазначений автомобіль
оформлений у митному відношенні
Вінницькою митницею за митною
декларацією № 401090001/2012/993539 та випущений
у вільний обіг.

01.11.2012 р. за № 5/4-4010 направлений лист на
адресу митних органів Німеччини з
метою перевірки законності ввезення
транспортних засобів на підставі
контракту від 02.07.2012 р. за № 02/07 з фірми
"Scanner GmbH" на адресу ПП
"Телерадіокомпанія "Інком-Дім" (а. с. 37-43,
44).

Листом Департаменту митної справи від
30.09.2013 р. за № 19641/7/99-99-24-03-10-17 на адресу
Вінницької митниці направлена
відповідь митних органів Німеччини від
29.08.2013 р., в тому числі рапорт Головної
митниці м. Нюрнберг від 05.07.2013 р. за №
АВ79-D5107 та завірені копії
документів, на підставі яких
здійснювалась купівля та експорт з
території Німеччини автомобіля "BMW 520D",
2009 р.в., кузов № НОМЕР_2, реєстраційний №
НОМЕР_3. За результатами опрацювання
отриманих документів встановлено, що
автомобіль "BMW 520D", 2009 р.в., кузов №
НОМЕР_2, був придбаний фізичною особою -
громадянином ОСОБА_3 у фірми "Autohaus Wormser
GmbH" згідно з рахунком від 14.08.2012 р. за №
225271-12, договором купівлі-продажу від
14.08.2012 р. за 20142,86 Євро, що на момент
перетину митного кордону України
становить 197645,91 грн. (згідно з курсом
валют, встановленим НБУ на 16.08.2012 р.).

Окрім того, згідно з надісланою митними
органами Німеччини експортною
декларацією № MRN 12DE28E1
встановлено, що з території Німеччини
автомобіль "BMW 520D", 2009 р.в., кузов №
НОМЕР_2, реєстраційний № НОМЕР_3,
експортовано фізичною особою -
громадянином ОСОБА_3 (а. с. 46-62).

Представник ОСОБА_3 в судовому
засіданні посилалась на те, що
довіреність від 15.08.2012 р., видана
директором ПП "Телерадіокомпанія
"Інком-Дім" на ім'я ОСОБА_3, на доставку
автомобіля (а. с. 70) не може свідчити про
те, що ним було доставлено на митну
територію України саме автомобіль,
зазначений у протоколі про порушення
митних правил. Так, в довіреності
зазначено, що ОСОБА_3 уповноважений на
здійснення доставки автомобіля марки
"BMW 560L", кузов № НОМЕР_2. Згідно з митними
документами ОСОБА_3 було переміщено
автомобіль "BMW 520D", 2009 р.в., кузов №
НОМЕР_2.

Судом з метою встановлення усіх
обставин справи на адресу ПП
"Телерадіокомпанія "Інком-Дім"
направлялись листи з проханням
повідомити, чи уповноважувався ОСОБА_3
на здійснення керування транспортним
засобом, однак до суду повернувся лист
без вручення, оскільки на конверті
вказана неповна адреса.

З письмових пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_7
випливає, що ПП "Телерадіокомпанія
"Інком-Дім" займалась імпортуванням
автомобілів, однак про обставини
ввезення вищевказаного автомобіля
вони нічого повідомити не можуть (а. с.
81, 82).

Також судом з метою перевірки
твердження представника ОСОБА_3 на
адресу начальника відділу
автомобільно-технічної інспекції та
організації
реєстраційно-екзаменаційної роботи
УДАІ УМВС України у Вінницькій області
було направлено лист з проханням
повідомити, чи є автомобілі марки "BMW 520
D" та "BMW 560 L" ідентичними (номер кузову
/шасі/ є однаковим), якщо ні - в чому саме
полягає їх відмінність (а. с. 97).

До суду надійшов лист за підписом
начальника відділу
автомобільно-технічної інспекції та
організації
реєстраційно-екзаменаційної роботи
УДАІ УМВС України у Вінницькій області
Павленка С.М. від 09.01.2014 р., відповідно до
якого повне співпадіння
ідентифікаційних номерів кузова
транспортних засобів марки "BMW 520D" та "BMW
560L" не можливе (а. с. 99).

Також представником митниці суду
надано роздруківки, згідно з якими
вищезазначеному номеру кузова
відповідає саме модель " 520D" (а. с. 101-109).

Відповідно до листа та витягу з бази
даних ІС ДДАІ випливає, що станом на
24.10.2013 р. інформація про реєстрацію
автомобіля "BMW 520D", 2009 р.в., кузов №
НОМЕР_2, відсутня. Однак, з карти обліку
транспортного засобу вбачається, що
21.08.2012 р. автомобіль було зареєстровано
на ім'я ОСОБА_9 на підставі відомостей
щодо придбання автомобіля в
торгівельній організації (а. с. 74).

Таким чином, суд вважає, що в судовому
засіданні було підтверджено ту
обставину, що ОСОБА_3 перемістив через
митний кордон України з приховуванням
від митного контролю товар - автомобіль
марки "BMW 520D", 2009 р.в., кузов № НОМЕР_2,
вартістю 197645,91 грн. з поданням митному
органу як підставу для переміщення
документів, що містять неправдиві дані
в частині відправника, одержувача та
вартості товару.

Посилання представника ОСОБА_3 на те, що
наявні у матеріалах справи докази є
недопустимими суд до уваги не приймає.
Так, з матеріалів справи вбачається, що
відомості з митних органів Німеччини
Вінницькою митницею були отримані
через Департамент боротьби з
контрабандою та митними
правопорушеннями, тобто через
центральний апарат митниці. Таким
чином, суд вважає, що вказані матеріали
не можуть розцінюватись як
недопустимі, оскільки отримані з
дотриманням відповідних процедур.

Посилання представника ОСОБА_3 на те, що
наявні у матеріалах справи документи
не можуть прийматись до уваги, оскільки
відсутні відомості про особу, яка
здійснила їх переклад суд також до
уваги не приймає. Зокрема, документи,
отримані з центрального апарату митної
служби пройшли усі необхідні
перевірки. Крім того, в судовому
засіданні на запит суду представником
митниці було надано копію диплому
перекладача ОСОБА_10, а тому згідно з
положеннями ст. 503 МК України остання
може здійснювати переклад під час
провадження у справі про порушення
митних правил, в тому числі й
документів.

Щодо посилання представника ОСОБА_3 на
те, що протокол про порушення митних
правил було складено у відсутність її
довірителя суд приймає до уваги, що
останньому було направлено відповідні
повістки, однак ОСОБА_3 до митних
органів не з'явився і в подальшому
після складання протоколу про
порушення митних правил його копію
було направлено ОСОБА_3 для відому.

За таких обставин суд вважає, що дії
ОСОБА_3 охоплюються складом
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483
МК України, за ознаками переміщення
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю,
тобто з поданням митному органу як
підстави для переміщення товарів
документів, що містять неправдиві
відомості щодо відправника та
одержувача та його митної вартості.

Згідно з ч. 2 ст. 467 МК України у разі,
якщо справи про порушення митних
правил відповідно до статті 522 цього
Кодексу розглядаються судами (суддями),
адміністративне стягнення за
порушення митних правил може бути
накладено не пізніше, ніж через шість
місяців з дня вчинення правопорушення,
а в разі розгляду судами (суддями) справ
про триваючі порушення митних правил, у
тому числі передбачені статтями 469, 477-485
цього Кодексу, - не пізніше, ніж через
шість місяців з дня виявлення цих
правопорушень.

Суд також приймає до уваги відомості,
викладені у п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 р.
"Про практику розгляду судами скарг на
постанови у справах про
адміністративні правопорушення", з
якого випливає, що при перевірці
додержання строків, встановлених ст. 38
КупАП, слід мати на увазі, що при
правопорушеннях, які тривають,
вказаний строк обчислюється з дня
виявлення правопорушення. При цьому
суд також приймає до уваги, що поняття
триваючого правопорушення було
розкрито Верховним Судом України в
постанові від 09.04.2012 р. у справі № 21-260а11,
зі змісту якої випливає, що передбачене
ст. 355 МК Українипорушення митних
правил, яке полягає в заявленні у
вантажній митній декларації
неправдивих відомостей як підстави для
звільнення від сплати податків і
зборів, що спричинило їх недобори до
бюджету, не можна вважати триваючим, а
тому за правилами ч. 1 ст. 328 МК
адміністративне стягнення може бути
накладено не пізніш як через два місяці
з дня його вчинення. МК України, на який
здійснено посилання у вказаній
Постанові втратив чинність на підставі
Кодексу від 13.03.2012 р., однак суд вважає,
що в даному випадку роз'яснення щодо
суті правопорушення залишаються
незмінними.

Крім того, Міністерство юстиції
України у листі № 22-34-1464 від 01.12.2003 р.
зазначало, що триваючими
адміністративними проступками є
проступки, пов'язані з тривалим,
неперервним невиконанням обов'язків,
передбачених правовою нормою
(наприклад, проживання без паспорта,
самовільне будівництво будинків або
споруд тощо), припиняються або
виконанням регламентованих обов'язків,
або притягненням винної у невиконанні
особи до відповідальності. Дуже часто
ці правопорушення є наслідками
протиправної бездіяльності.

В подальшому Мінюстом України у цьому ж
листі зазначається, що триваючі
правопорушення характеризуються тим,
що особа, яка вчинила якісь певні дії чи
бездіяльність, перебуває надалі у
стані безперервного продовження цих
дій (бездіяльності). Ці дії безперервно
порушують закон протягом якогось часу.
Іноді такий стан продовжується значний
час і увесь час винний безперервно
скоює правопорушення у вигляді
невиконання покладених на нього
обов'язків.

Аналогічні відомості Міністерством
юстиції України викладено і у листі
"Щодо визначення адміністративних
правопорушень як триваючі та
малозначні" від 02.08.2013 р. за № 6802-0-4-13/11.

Зі змісту ч. 1 ст. 483 МК України випливає,
що відповідальність за вчинення даного
правопорушення настає у разі
переміщення або вчинення дій,
спрямованих на переміщення товарів
через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю.

Таким чином, аналізуючи вказану
правову норму, а також вищевказані
роз'яснення, надані Верховним Судом
України та Міністерством юстиції
України, визначення, надані в п. 14 та п. 24
ч. 1 ст. 4 МК України (щодо визначення
митного контролю та зони митного
контролю), суд вважає, що вчинене ОСОБА_3
правопорушення мало місце з 16.08.2012 р.,
тобто з моменту надання ОСОБА_3
документів, що стали підставою для
підставу для переміщення вказаного
автомобіля через митний кордон
України, під час його митного
оформлення та контролю, і закінчилось
17.08.2012 р. в момент його оформлення у
митному відношенні за митною
декларацією № 401090001/2012/993539 та відпуску
у вільний обіг.

Посилання представника митниці на те,
що на час митного оформлення не було
відомо, що подані ОСОБА_3 документи є
недостовірними суд до уваги не приймає.
Так, ст. 336 МК України встановлено
перелік форм митного контролю, ст. 337 МК
України регламентовано перевірку
документів та відомостей, які
подаються органам доходів і зборів під
час переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України. При цьому
ст. 248 та ст. 255 МК України визначено
початок та закінчення митного
оформлення. Крім того, ст. 74 МК України
регламентовано, що іноземні товари в
режимі імпорту випускаються для
вільного обігу на митній території
України лише після виконання усіх
необхідних митних формальностей.

Також суд приймає до уваги, що ч. 1 ст. 321
МК України регламентовано, що товари,
транспортні засоби комерційного
призначення перебувають під митним
контролем з моменту його початку і до
закінчення згідно із заявленим митним
режимом. При цьому ч. 2 ст. 321 МК України
визначено, що у разі ввезення на митну
територію України товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення митний контроль
розпочинається з моменту перетинання
ними митного кордону України, а ч. 4 ст.
321 МК України - граничний строк
перебування товарів, транспортних
засобів комерційного призначення під
митним контролем до моменту поміщення
цих товарів, транспортних засобів у
відповідний митний режим не може
перевищувати 180 календарних днів. Окрім
цього, п. 1 ч. 6 ст. 321 МК України
визначено, що перебування товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення під митним контролем
закінчується у разі ввезення на митну
територію України - після закінчення
митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, що переміщуються через
митний кордон України, за винятком
митних режимів, які передбачають
перебування під митним контролем
протягом усього часу дії митного
режиму.

Окрім цього, згідно з методичними
рекомендаціями щодо строків митного
контролю та оформлення товарів за
вантажною митною декларацією,
затвердженими наказом Державної
митної служби України від 05.04.2012 р. за №
205 визначено, що до строку митного
контролю не враховується відповідний
строк у разі, зокрема, складення
протоколу про порушення митних правил,
а також направленні відповідних
запитів.

За таких обставин, суд вважає, що
вчинене ОСОБА_3 правопорушення мало
триваючий характер і розпочалось 16.08.2012
р. в момент переміщення транспортного
засобу на митну територію України та
надання відповідних документів і
закінчилось 17.08.2012 р. в момент його
оформлений у митному відношенні та
випуском у вільний обіг. Виявлення
порушення митних правил поза строками
митного контролю, на думку суду, не може
свідчити про триваючий характер
вчиненого ОСОБА_3 порушення митних
правил. В ході судового розгляду справи
також було встановлено, що жодної дії,
чи бездіяльності, після надходження
товару у вільний обіг з боку ОСОБА_3, які
б безперервно протягом усього часу
порушували б законодавство не
відбувались. Отже, враховуючи
вищевикладене, як видно зі справи,
вчинене ОСОБА_3 порушення митних правил
не було триваючим правопорушенням.

Крім того, суд враховує, що в подальшому
автомобіль було відчужено та
поставлено на облік на ім'я ОСОБА_9
21.08.2012 р.

З огляду на викладене суд приходить до
переконання, що на час розгляду справи
встановлений ч. 2 ст. 467 МК України
шестимісячний строк притягнення до
адміністративної відповідальності
сплинув, а тому суд вважає, що
провадження у справі підлягає
закриттю.

Приймаючи до уваги, що санкцією ст. 483 МК
України передбачені такі стягнення як
штраф та конфіскація, провадження у
справі закривається у зв'язку із
закінченням строку притягнення до
адміністративної відповідальності,
після спливу якого адміністративні
стягнення до особи застосовані бути не
можуть (правова позиція Верховного
Суду України, викладену в постанові від
09.04.2012 р. у справі № 21-260а11), суд
приходить до переконання, що
конфіскація транспортного засобу до
ОСОБА_3 застосована також бути не може.

Керуючись ст. ст. 527, 528 МК України, 283, 284
КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил, передбачені ч. 1 ст. 483 МК
України, - закрити у зв'язку із
закінченням строку притягнення до
адміністративної відповідальності.

На постанову може бути внесено подання
прокурором, постанова може бути
оскаржена до Апеляційного суду
Вінницької області протягом десяти
днів з дня її винесення.

Суддя: