Справа № 367/87/14-п Головуючий у І
інстанції Аніпко С. В.Провадження №
33/780/175/14 Доповідач у 2 інстанції
СвінціцькаКатегорія 147
ПОСТАНОВА

Іменем України

Апеляційний суд Київської
області у складі:

судді судової палати з розгляду
кримінальних справ Свінціцької О.П., з
участю правопорушника ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову судді
Ірпінського міського суду Київської
області від 31 січня 2014 року;

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ірпінського міського
суду Київської області від 31 січня 2014
року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Кіровоград, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстрованого проживаючим в
АДРЕСА_2,

за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КУпАП накладено адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування всіма видами транспортних
засобів на строк два роки.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної
відповідальності за те, що він 20 грудня
2013 року близько 00 години 20 хвилин по
вулиці Мінське шосе, 4 в м. Києві керував
автомобілем марки «Нісан» державний
номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками
сп'яніння, а саме: тремтіння рук,
розширені зіниці очей. Від проходження
огляду на стан сп'яніння у
встановленому законом порядку
відмовився в присутності свідків, чим
порушив п.2.5 ПДР України, тобто, вчинив
правопорушення, передбачене ч.1 ст.130
КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій просить
постанову скасувати та закрити
провадження по справі за відсутністю в
його діях складу адміністративного
правопорушення. Вимоги апеляції
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції неповно з»ясував усі
фактичні обставини справи та не
дослідив і не надав належної оцінки
наявним в матеріалах справи доказам та
обставинам, що потягло за собою
необґрунтоване та надто суворе
застосування стягнення за
адміністративне правопорушення.
Вказує, що не відмовлявся від
проходження медичного огляду на стан
сп'яніння, а вимагав провести огляд на
місці зупинки транспортного засобу з
використанням спеціальних технічних
засобів, що було проігноровано
працівниками ДАІ, а їхати до лікарні
він відмовився через те, що не був
впевнений у законності дій та
адекватності працівників ДАІ.

Також вказує, що йому не було пояснено
причину зупинки, не роз'яснено його
права та обов'язки, передбачені ст.63
Конституції України, ст.268 КУпАП. Крім
того, рапорт ОСОБА_3 було складено за
день до того, як його зупинили, тому
вважає адміністративну справу щодо
нього сфальсифікованою. Зазначає, що
жодних довідок, які зазначені в
оскаржуваній постанові суду, в
матеріалах справи немає, пояснення
свідків свідчать лише про його відмову
пройти перевірку у лікаря-нарколога.
Вказує, що в постанові суду першої
інстанції повністю відсутні
міркування суду про причини обрання
саме такого виду стягнення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 подану
ним апеляційну скаргу підтримав,
просив закрити провадження у справі за
відсутності в його діях складу
адміністративного правопорушення та
зазначив, що доводи на підтвердження
його вимог викладені в апеляційній
скарзі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2,
вивчивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляції, суд
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Винність ОСОБА_2 у порушенні правил
дорожнього руху стверджується:
протоколом про адміністративне
правопорушення серії АА2№918102, в якому
викладені обставини вчинення
правопорушення, поясненнями свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5, де вони вказують про
відмову ОСОБА_2 від проходження
медичного огляду на стан сп'яніння та
поясненнями самого ОСОБА_2 в яких він
вказав, що відмовився їхати до
лікаря-нарколога, тому що на це не було
жодних законних підстав. На підставі
зібраних у справі доказів суддя дійшов
до обґрунтованого висновку про
необхідність притягнення Бояра А,О, до
відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП із
накладенням на нього стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на два
роки.

Так, суддею вірно встановлено та
наведено в постанові, що ОСОБА_2 порушив
вимоги п.2.5 ПДР, оскільки водій повинен
на вимогу працівників міліції пройти в
установленому порядку медичний огляд
для визначення стану сп»яніння.

Як вбачається з матеріалів справи,
працівниками ДАІ було запропоновано
ОСОБА_2 пройти огляд на стан
алкогольного сп'яніння внаслідок
виявлення такої ознаки як тремтіння
рук, розширені зіниці очей.

Відмовляючись від проходження огляду
на стан сп'яніння, ОСОБА_2 порушив
вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому адміністративне стягнення
ОСОБА_2 призначено в межах санкції ч.1
ст.130 КУпАП та у відповідності до
положень ст. ст. 23, 33 КУпАП. З вказаним
видом адміністративного стягнення
апеляційний суд погоджується,
враховуючи характер вчиненого
правопорушення та ступінь його
суспільної небезпеки, а тому підстав
для його зміни та пом»якшення не
вбачає. Крім того, вид та розмір
накладеного адміністративного
стягнення ОСОБА_2 не оскаржується.

Враховуючи наведене, постанова судді
Ірпінського міського суду Київської
області від 31 січня 2014 року щодо ОСОБА_2
відповідає вимогам закону, підстав для
її зміни чи скасування суд не вбачає, у
зв»язку з чим залишає апеляційну
скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову судді
Ірпінського міського суду Київської
області від 31 січня 2014 року - без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)
О.П.Свінціцька