Справа № 502/115/14-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 року
м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду
Одеської області Маслеников О.А.

розглянувши матеріали
адміністративної справи,які надійшли з
територіальної державної інспекції
праці у Одеській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, громадянина
України, ІНФОРМАЦІЯ_1, який займається
підприємницькою діяльністю та є
власником бару «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
проживаючий: АДРЕСА_1 та зареєстрований
АДРЕСА_2

за ст. 41 ч.1
Кодексу про адміністративні
правопорушення України

В С Т А Н О В И В:

Як вказано в матеріалах, які надійшли з
територіальної державної інспекції
праці в Одеській області, в ході
перевірки інспектором праці ОСОБА_2
власника бару «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
встановлено, що найманим працівникам
тривалість роботи напередодні
святкових та не робочих днів не
скорочена на одну годину, чим порушено
вимоги ч. 1 ст. 53 КЗпП України. У табелях
обліку використання робочого часу не
відображається фактично
відпрацьований час, так бармен ОСОБА_3
працює 3 дні на тиждень, в табелі
зазначено щоденно по 8 годин, а фактично
працює по 12 годин ( п'ятниця, субота,
неділя), а також відносно ОСОБА_4 -
офіціантки, як зазначено в письмовому
поясненні, що працює три дні через три з
10-00 години до 01-00 години ночі, чим
порушено вимоги ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про оплату
праці». Встановлено, що не забезпечений
бухгалтерський облік витрат на оплату
праці працівника ОСОБА_4, яка працювала
з кінця травня 2013 р. по теперішній час,
чим порушено вимоги ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про
оплату праці». Тарифна сітка
сформована без урахування
міжкваліфікаційних співвідношень
розмірів тарифних ставок, чим порушено
вимоги ст. 96 КЗпП України. Перевіркою
додержання законодавства про працю та
відповідно представленої книги
нарахування та оплати праці за 2012-2013
р.р. встановлено наступне: барменам та
офіціантам бару «ІНФОРМАЦІЯ_2» - ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 та офіціанту
ОСОБА_8, які працювали до 01-00 години
ночі, не проводилось нарахування та
оплата за роботу у нічній час, що є
порушенням ст. 108 КЗпП України. Барменам
і офіціантам вищевказаного бару не
проведено оплату за роботу у святкові
та не робочі дні в подвійному розмірі,
що є порушенням ст. 107 КЗпП України.
Заробітна плата найманим працівникам
виплачується рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що
перевищує 16 календарних днів, що є
порушенням ст. 115 КЗпП України.
Працівнику ОСОБА_5 надана щорічна
відпустка з 02.09.2013 р., проте виплату
заробітної плати за весь час відпустки
проведено 11.11.2013 р. в розмірі - 1777,48 грн.,
що підтверджено відомістю про виплату
грошей № 9 від 11.11.2013 р., чим порушено
вимоги ст. 21 ЗУ «Про відпустки».
Перевіркою виявлено факти порушення
вимог ст. 116 КЗпП України щодо виплат
всіх сум, що належать працівникові від
господарства при звільнення, в день
звільнення. Так, бармен ОСОБА_5
звільнена з 09.10.2013 р. за ст. 38 КЗпП
України ( за власним бажанням), договір
розірвано сторонами від 09.10.2013 р., проте
виплату кінцевого розрахунку в розмірі
- 1777,48 та 168,70 грн., проведено 11.11.2013 р., що
підтверджено платіжними відомостями №
9, 10 від 11.11.2013 р. Так бармен, ОСОБА_7
звільнена з 05.09.2012 р. за ст. 38 КЗпП
України (за власним бажанням), договір
розірвано сторонам від 05.09.2012 р., проте
виплату кінцевого розрахунку в розмірі
- 177, 38 грн. проведено 12.10.2012 р., що
підтверджено платіжною відомістю № 9
від 12.10.2012 р. Звільненій офіціантці
ОСОБА_8 не нарахована і не виплачена
компенсація за всі дні невикористаної
відпустки, чим порушено вимоги ст. 83
КЗпП України. що послужило підставою
притягнення до адміністративної
відповідальності СПД ОСОБА_1 за ст. 41 ч.1
КпАП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину
визнав повністю .

Крім визнання вини, факт скоєння
адміністративного правопорушення
ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у
судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне
правопорушення № 15-18-025/0018 від 17.01.2014 р.;

- актом перевірки № 15 -18-025/0021.

Кваліфікація дій правопорушника,
передбачена ст. 41 ч. 1 КпАП України -
недодержання та порушення норм
законодавства про працю, є вірною.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у
провадженні по справі про
адміністративне правопорушення у разі
винесення судом (суддею) постанови про
накладення адміністративного
стягнення сплачується особою, на яку
накладено таке стягнення.

Беручі до уваги особу правопорушника,
ступінь суспільної небезпеки
вчиненого порушення, ставлення
правопорушника до скоєного, суд вважає
за доцільне застосувати до ОСОБА_1
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу.

Керуючись ст. , 34-35, 283, 284 КпАП України,
суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1, громадянина
України, ІНФОРМАЦІЯ_1, - у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 41 ч.1 Кодексу про
адміністративні правопорушення
України та накласти адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510
грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 36, 54 грн.

Постанова може бути оскаржена, або на
неї може бути внесено протест
прокурором до апеляційного суду
Одеської області шляхом подачі через
Кілійській районний суд Одеської
області апеляційної скарги, або
внесення протесту прокурора протягом
десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Кілійського районного суду О.
А. Маслеников