Провадження № 33/772/48/2014
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року
м.
Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької
області Пасько Д.П., розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
судді Вінницького міського суду від
16.01.2014 року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не
працюючий, прож. у АДРЕСА_1 притягнутий
до адміністративної відповідальності
за ст. 130 ч. 1 КУпАП і до нього
застосовано адміністративне стягнення
у виді штрафу розміром 300
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян (5100 грн.) на користь держави, -

в с т а н о в и в :

як вбачається з постанови судді, ОСОБА_1
визнаний винним у тому, що він 26.12.2013
року о 13 год. 15 хв. у м. Вінниці по вул.
50-років Перемоги, в порушення п. 2.5 ПДР
України керував автомобілем марки
«Опель Кадет» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками
алкогольного сп'яніння, а від
проходження медичного огляду для
встановлення факту вживання алкоголю у
встановленому законом порядку
відмовився в присутності лікаря.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить
питання про зміну постанови судді у
зв'язку з надмірною суворістю, на його
думку, застосованого до нього
стягнення, яке просить зі штрафу
замінити на громадські роботи.

Своє прохання ОСОБА_1 мотивує тим, що
він є непрацюючим і не може сплатити
штраф, а дружина його перебуває у
відпустці по догляду за дитиною, яка
часто хворіє.

З огляду на наведене вважає, що
приймаючи щодо нього рішення, суд не
досить врахував цю обставину, а також
його щире каяття як пом'якшуючу
відповідальність обставину, його
позитивну характеристику по місцю
проживання, що він раніше не вчинював
адміністративних правопорушень.

Крім того, вважає, що на час вчинення
ним адмінправопорушення санкція ст. 130
ч. 1 КУпАП передбачала і більш м'які
адміністративні стягнення, ніж штраф.

Вивчивши матеріали справи, що надійшла
з суду, обміркувавши доводи ОСОБА_1,
викладені в його апеляційній скарзі,
приходжу до висновку, що апеляційна
скарга частково обґрунтована і
підлягає частковому задоволенню.

Доводи ОСОБА_1 про можливість
застосувати до нього стягнення у виді
громадських робіт є необґрунтованими,
оскільки відповідно до змін до санкції
статті 130 ч. 1 КУпАП від 19 листопада 2013 р.
№693-VІІ, які набрали чинності з 14.12.2013
року, такий вид стягнення як громадські
роботи виключено з санкції даної
статті і не може застосовуватись до
правопорушень, вчинених після набрання
новим законом чинності, а
правопорушення ОСОБА_1 за цією справою
вчинено 26.12.2013 р., тобто за чинності
нового закону.

До того ж, стягнення у виді громадських
робіт було більш суворим, ніж штраф і за
старою редакцією ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Наведене свідчить, що замінити йому
стягнення зі штрафу на громадські
роботи немає можливості за жодних умов.

Разом з цим, знаходжу можливим
пом'якшити ОСОБА_1 вид стягнення у виді
штрафу до меншого розміру з огляду на
ті обставини, щодо його особи та
матеріального стану, які наведені в
його апеляційній скарзі, а також
наявної пом'якшуючої відповідальність
обставини, що дає можливість зменшити
розмір штрафу до мінімального,
передбаченого санкцією ст. 130 ч. 1 КУпАП.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294 ч.
8 п. 4 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову судді Вінницького міського
суду від 16.01.2014 року, якою до ОСОБА_1 за
ст. 130 ч. 1 КУпАП застосований штраф у
розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а саме 5100 грн.
змінити, пом'якшивши даний штраф ОСОБА_1
до 200 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, тобто до 3400 грн.

В решті постанову судді місцевого суду
залишити без змін.

Дана постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя:
Д. Пасько

З оригіналом згідно: