Справа № 605/3/14-п
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"16" січня 2014 р. суддя Підгаєцького
районного суду тернопільської області
ОСОБА_1., розглянувши матеріал, який
надійшов від головного державного
інспектора праці Територіальної
Державної інспекції з питань праці у
Тернопільській області ОСОБА_2, про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
гр.-н України, проживає за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2, обіймає посаду директора
товариства ТзОВ «Сільцівське», до
адміністративної відповідальності не
притягувався -за ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3., будучи директора
товариства ТзОВ «Сільцівське», що в с.
Сільце Підгаєцького району
Тернопільської області, не забезпечила
покладених на нього обов'язків
керівника товариства, внаслідок чого
було допущено порушення
законодавства про працю, які виявлені в
процесі проведеної перевірки на
об’єкті державного інспектора праці
Територіальної Державної інспекції з
питань праці у Тернопільській області
ОСОБА_2, а саме: порушені: ч. 3 ст. 32
Кодексу законів про працю України при
переводі бухгалтера ОСОБА_4 з неповного
робочого часу на повний робочий час,
відповідно наказу №29 від 24.05.2013 року
ОСОБА_4 не була повідомлена про зміну
істотних умов праці не пізніше ніж за 2
місяці до запровадження змін.

-всупереч вимогам ч. 5 ст.80 КЗпПУ
працівникам товариства
неповідомлялись письмово про дату
початку відпустки, не пізніше як за два
тижні до встановленого графіком
терміну, затвердженого 02.01.2013 року.

- всупереч вимогам ч.5 ст.80 КЗпПУ,
директору ОСОБА_3, різноробочим ОСОБА_5
та ОСОБА_6 щорічні відпустки повної
риваості не надавались відповідно з
грудня 2010 року та лютого 2010 р. по
грудень 2013 року, тобто більше як
протягом двох років підряд, що
підтверджено книгою наказів за вказані
роки, проте і вказані працівники не
звертлись із заявами про надання їм
відпусток.

- В порушення вимог ч. 1 ст. 116 КЗпПУ, при
звільненні працівників виплата всіх
сум, що належала їм від товариства
проводилась несвоєчасно, не у день
фактичного звільнення. Так, остаточний
розрахунок із звільненими
працівниками: наказом №47 від 25.09.2013
року ОСОБА_7 ( звільнено з 25.09.2013 р.)
проведено 04.10.2013 р., згідно платіжної
відомості №46 на суму 408,16 грн.; наказом
№ 48 від 30.09.2013 року ОСОБА_8 ( звільнено з
30.09.2013 р.) проведено розрахунок 04.10.2013 р.
згідно платіжної відомості №46 на суму
263,34 грн.Також вказаним звільненим
працівникам виплати належних ім.
грошових коштів при звільненні за
період з 25.09.2012 року та 30.09.2013 року по по
день фактичного розрахунку 04.10.2013 року
ненараховано та як наслідок не
виплачено середній заробіток.

- Всупереч вимогам п. 4 постанови КМУ від
01.08.1992 року № 442 «Порядок проведення
атестації робочих місць за умови
праці» атестаційна комісія, її склад і
повноваження не визначені наказом
директора по товариству в строки,
передбачені колективним договором, але
не рідше одного разу на п’ять років, та
як нслідок атестація робочих місць
кухарів не проведена.

Таким чином, в діях ОСОБА_3., як
директора товариства ТзОВ
«Сільцівське»,, в наявності склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.41 ч.1 КпАП України,
тобто порушення встановлених термінів
виплати заробітної плати при
звільненні та інші порушення
законодавства про працю.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину
за ч.1 ст.41 КУпАП визнав частково, при
цьому вказав , що за порушення, які ним
допущено ,викладені у протоколі про
адміністративне правопорушення під
пунктами 1,2,4,5,6, зокрема про порушення ч.
3 ст.32 КЗпПУ, ч.5ст.79 ; ч.1ст.116 та ч. 1 ст.117
цього ж Закону а також стосовно
порушення п. 4 постанови КМУ від 01.08.1992
року № 442 «Порядок проведення
атестації робочих місць за умови
праці», що мали місце в травні 2013 року
та вересні 2013 року він не може нести
адміністраивну відповідальність,
оскільки у відповідності до вимог ст.. 38
КУпАП минули строки притягнення його
до такої відповідальності.Крім того,
пельці вказав. що на час проведення
перевірки виплата грошових коштів
звільненим працівникам проведена в
повному обсязі , тому правові наслідки,
які визначені як порушення вимог
законодавства про працю відсутні. Що
стосується закинутого йому в
обвинувачення порушення ч. 5 ст. 80 КЗпПУ
з даним він не погоджується. оскільки
це право кожної конкретної особи на
реалізацію свого права на використання
щорічної відпустки. При відсутності
заяв від працівників про надання їм
відпустки і при небажанні їх
використати своє право на щорічну
відпустку. він як директор товариства
не мав правових підстав на
відправлення працівників у відпустку.
Інспектор праці в цій частині жодним
чином недоведено його вину належними
та допустимими доказами у вчиненні
даного правопорушення. Далі, у судовому
засіданні пельці І.П. пояснив, під час
перевірки державним інспектором праці
законодавства про працю у його
діяльності було виявлено, що
допускаються порушення вимог чинного
законодавства про працю, стосовно
атестаційної комісії, але на даний час
порушення усунуті, жодних нових
порушень не виявлено, тому просив
зважити на ці обставини та застосувати
в цій частині стосовно нього ст.. 22
КУпАП закривши справу за мало
значимістю.

Відповідно до ст.41 ч.1 КУпАП
адміністративна відповідальність
настає уразі порушення встановлених
термінів виплати пенсій, стипендій,
заробітної плати, виплати їх не в
повному обсязі, а також інші порушення
вимог законодавства про працю.

Частиною 2 ст.38 КУпАП
встановлено, що якщо справи про
адміністративні правопорушення
відповідно до цього Кодексу чи інших
законів підвідомчі суду (судді),
стягнення може бути накладено не
пізніше як через три місяці з дня
вчинення правопорушення, а при
триваючому правопорушенні - не пізніш
як через три місяці з дня його
виявлення.

Виходячи з даної норми закону. оскільки
порушення, які мали місце в вересні 2013
році стосовно несвоєчасної виплати
належних розрахункових коштів ,які
проведені 04.10. 2013 року працівникам
товариства ОСОБА_7 та ОСОБА_8, та в
січні травні 2013 року стосовно
несвоєчасних неповідомлень про зміну
істотних умов праці працівниці та про
дату початку відпустки суд вважає, що
мало місце одноразове порушення. а не
триваюче. а тому у відповідності до
статті 38 КУпАП. на час розгляду справи
в суді закінчився строк для накладення
адміністративного стягнення, Вказана
обставина виключає провадження в
справі про адміністративне
правопорушення, а тому провадження у
цій частині справи підлягає закриттю.

За таких обставин суд вважає, що
в діях ОСОБА_3 є ознаки
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП,в частині
допущеного порушення вимог п. 4
постанови КМУ від 01.08.1992 року № 442
«Порядок проведення атестації робочих
місць за умови праці» стосовно
атестаційної комісії, яке на день
розгляду справи усунуто. Враховуючи,
малозначність вчиненного адмін.
правопорушення, відсутності тяжких
наслідків, суд вважає за необхідне в
цій частині звільнити ОСОБА_3 від
адміністративної відповідальності за
ст. 41 ч.1 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП,
обмежившись усним зауваженням.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 22, 33, 34,35, ч.1 ст.41, 221, 283, ч.1 ст.284
КУпАП,-

П О С Т А Н
О В И В:

Звільнити ОСОБА_3 від
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 41 КУпАП згідно ст. 22 КУпАП,
обмежившись усним зауваженням..

Справу про адміністративне
правопорушення у відношенні ОСОБА_3
передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП -
провадженням закрити

Постанова може бути оскаржена особою,
яку притягнуто до адміністративної
відповідальності, її законним
представником, потерпілим, його
представником або на неї може бути
внесено протест прокурора протягом
десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:

підпис ОСОБА_1