Справа № 595/221/14-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2014

Бучацький районний суд
Тернопільської області

одноособово суддею
Федорончуком В.Б.,

при секретарі Король Т.М.,

з участю прокурора Іваськіва
В.І.,

розглянувши матеріали, які надійшли
від управління по боротьбі з
організованою злочинністю УМВС
України в Тернопільській області, про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя
АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, з вищою освітою, одруженого,
який не працює, раніше до
адміністративної відповідальності не
притягувався,

за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

в с т а н о в и
в:

ОСОБА_1, 04 липня 2013 року достроково
припинивши повноваження Возилівського
сільського голови та відповідно до
підпункту «в» пункту 1 статті 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», являючись
суб'єктом відповідальності за
корупційне правопорушення, з метою
приховати власні доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період з 01 січня по 04 липня 2013 року не
подав до виконавчого комітету
Возилівської сільської ради
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою
вину у вчиненні даного правопорушення
визнав та пояснив суду, що при
звільненні з місця роботи ним не було
подано у виконавчий комітет
Возилівської сільської ради
декларацію про майно, доходи, витрати
та зобов'язання фінансового характеру
за період з 01 січня по 04 липня 2013 року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні
адмінправопорушення стверджується
матеріалами справи, зокрема,
протоколом про вчинення корупційного
правопорушення від 29 січня 2014 року,
рішення Возилівської сільської ради
№173 від 04 липня 2013 року про дострокове
припинення повноважень Возилівського
сільського голови та іншими
матеріалами справи.

Частиною першою ст. 12 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» та примітки до ст.172-6 Кодексу
України про адміністративне
правопорушення встановлено, що особи,
зазначені у пункті 1, підпункті «а» п. 2
ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції», які
звільняються або іншим чином
припиняють діяльність, пов'язану з
виконанням функцій держави або
місцевого самоврядування, зобов'язані
подавати за місцем роботи (служби)
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період не охоплений раніше поданими
деклараціями.

Згідно з вимогами постанови Кабінету
Міністрів України №16 від 11 січня 2012
року «Про затвердження Порядку
зберігання документів і використання
відомостей, зазначених у декларації
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру та
відомостей щодо відкриття валютного
рахунку в установі банку-нерезидента»,
декларації зберігаються у кадрових
підрозділах відповідних органів
державної влади або органів державної
влади або органів місцевого
самоврядування, юридичних осіб
публічного права в особових справах
осіб зазначених в пункті 1 статті 4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції».

Ст. 172-6 КУпАП встановлено, що суб'єктом
правопорушень у цій статті є особи,
зазначені у підпункті «а» п. 2 ч. І ст. 4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», згідно якого,
особами, які для цілей цього Закону
прирівнюються до осіб, уповноважених
на виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, є посадові
особи юридичних осіб публічного права,
які не зазначені в п.1 ч.1 цієї статті,
але одержують заробітну плату за
рахунок державного чи місцевого
бюджету.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 вчинив
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6
КУпАП, тобто при звільненні не подав
до виконавчого комітету Возилівської
сільської ради за місцем роботи
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
період з 01 січня по 04 липня 2013 року,
подання якої передбачено ч. 1 ст. 12
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції».

Враховуючи характер вчиненого
правопорушення, особу порушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставину, що пом'якшує
відповідальність, щире розкаяння
винного, суд приходить до висновку, що
на порушника слід накласти
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в мінімальному розмірі,
передбаченому санкцією статті.

Керуючись ст.ст. 33, 176-2, 221, 280, 283 КУпАП, ст.
ст. 4, 12 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, і
накласти на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170
(сто сімдесят) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід
держави 36(тридцять шість) грн. 54 коп.
судового збору.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Тернопільської
області через Бучацький районний суд
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або на
неї може бути внесено протест
прокурора протягом десяти днів з дня
винесення постанови.

Суддя: В. Б. Федорончук