П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к
р а ї н и

03.03.2014
м. Ужгород

Суддя апеляційного суду Закарпатської
області Феєр І.С., розглянув у
відкритому судовому засіданні в м.
Ужгороді матеріали адміністративної
справи за апеляцією ОСОБА_1 на
постанову судді Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 09.01.2014 року.

Даною постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця
АДРЕСА_1, працюючого на швидкій мийці
притягнуто до адміністративної
відповідальності за правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП та
накладено на нього адміністративне
стягнення у вигляді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
держави судовий збір в розмірі 36 грн. 54
коп..

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №743142 від 06.11.2013 року, ОСОБА_1 06.11.2013
року, близько 23 години 20 хвилин у м.
Ужгороді по вул. Берчені, керував
автомобілем марки «М-2140», д/н НОМЕР_1 з
ознаками алкогольного сп»яніння, від
проходження медичного освідчення на
стан алкогольного сп»яніння
відмовився в присутності свідків, чим
скоїв адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати постанову суду від
09.01.2014 та закрити провадження у справі.
Вказує, що перед першим судовим
засіданням 26.12.2013 року заявив
клопотання про відкладення справи у
зв»язку з необхідністю скористатися
правом на захист. Однак, суддя надав
йому занадто короткий термін на пошук
захисника і відклав засідання на 30 та 31
грудня 2013 року. Після чого справа була
призначена на 09.01.2014 року, де він мав
з»явитися із захисником, однак з
незалежних від нього причин не зміг
з»явитися до суду і заявив клопотання
про відкладення розгляду справи на
декілька днів. Незважаючи на його
клопотання, відсутність його захисника
суддя розглянув справу, чим грубо
порушив Конституцію України, не
надавши йому право на захист. В суді
апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його
захисник - адвокат ОСОБА_2 змінили
апеляційні вимоги, просили суд змінити
накладене адміністративне стягнення
на громадські роботи, посилаючись, що
керування транспортним засобом є
додатковим джерелом доходів ОСОБА_1.

-2-

Дослідивши матеріали
адміністративної справи, доводи
викладені в апеляції, заслухавши
пояснення правопорушника ОСОБА_1 та
його захисника, які просили
задовольнити змінені апеляційні
вимоги та застосувати адміністративне
стягнення, не пов»язане з позбавленням
права керувати транспортними засобами,
пояснення свідка ОСОБА_3, який
підтвердив обставини викладені в
протоколі щодо ОСОБА_1, апеляційний суд
вважає, що апеляція підлягає до
частково задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП
України при розгляді справи про
адміністративне правопорушення суд
зобов»язаний з»ясувати: чи було
вчинене адміністративне
правопорушення , чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом»якшують і
обтяжують відповідальність, чи
заподіяно майнову шкоду, а також
з»ясувати інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Згідно ст. ст. 23, 33 КпАП
України при накладенні стягнення
враховується характер вчиненого
правопорушення, особа порушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини що пом»якшують і обтяжують
відповідальність та враховується мета
адміністративного стягнення, яка
застосовується з метою виховання
особи, яка вчинила адміністративне
правопорушення, у дусі додержання
законів, поваги до правил співжиття, а
також запобігання вчиненню нових
правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

Суд першої інстанції всебічно і
повно дослідивши матеріали справи,
вірно прийшов до висновку про
наявність у діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України,
оскільки він керував автомобілем
марки «М-2140», д/н НОМЕР_1 з явними
ознаками алкогольного сп»яніння та
відмовився від проходження медичного
огляду для визначення стану сп»яніння.

Такий висновок судді ґрунтується на
повно і всебічно досліджених у суді
зібраних у справі доказах, а саме
протоколі про адміністративне
правопорушення серія АВ2 № 743142 від
06.11.2013 року, в якому зазначено про
відмову від проходження медичного
огляду для визначення стану сп»яніння
в присутності двох свідків.

Однак, застосовуючи адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами, суд
першої інстанції прийняте рішення не
мотивував. Судом не враховано, що
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності притягується вперше,
працює, вину визнав, вчинене
правопорушення не потягло за собою
тяжких наслідків. Обставиною, що
пом»якшує відповідальність у
скоєному адміністративному
правопорушенні є його щире розкаяння.

З урахуванням всіх обставин справи,
апеляційний суд прийшов до висновку, що
доводи апелянта про необґрунтованість
застосованого адміністративного
стягнення знайшли своє підтвердження і
відповідно до вимог ст. 294 КпАП України,
зумовлюють необхідність зміни
постанови суду першої інстанції.

Згідно до вимог ч.ч.1,3 ст.8 КУпАП особа,
яка вчинила адміністративне
правопорушення, підлягає
відповідальності на підставі закону,
що діє під час і за місцем вчинення
правопорушення. Провадження в справах
про адміністративні правопорушення
ведеться на підставі закону, що діє під
час і за місцем розгляду справи про
правопорушення.

Відповідно до цього положення, не
залежно від змін, які відбулися в
законодавстві з моменту вчинення
проступку, застосовуються правила
провадження в справах про
адміністративні правопорушення, що
діють на момент розгляду справи.

-3-

Враховуючи те, що ОСОБА_1
вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ст.130 ч.1
КУпАП до вступу в законну силу Закон
України «Про внесення змін до ст.130
КУпАП щодо посилення відповідальності
за керування транспортними засобами у
стані алкогольного сп»яніння» від
19.11.2013 року, який вступив в дію з 14.12.2013
року, до нього слід застосувати
адміністративне стягнення,
передбачене в санкції ст.130 КУпАП
чинної на момент вчинення ним
адміністративного правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності притягується вперше,
працює, молодий за віком, щиро
розкаявся, відсутні обставин, що
обтяжують його відповідальність,
апеляційний суд, з урахуванням особи
правопорушника, враховуючи мету
адміністративного стягнення прийшов
до висновку, що на ОСОБА_1 слід
накласти адміністративне стягнення у
виді громадських робіт, що в даному
випадку буде достатньою мірою
відповідальності для виховання особи,
яка вчинила адміністративне
правопорушення в дусі додержання
законів, поваги до правил співжиття, а
також забезпечить запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
порушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову судді Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 09.01.2014 року щодо ОСОБА_1 в
частині призначеного
адміністративного стягнення - змінити.

Застосувати до ОСОБА_1
адміністративне стягнення у виді 40
(сорока) годин громадських робіт.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя: