АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ
№ провадження 33/781/64/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2014 року. Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Ремез П.М., за
участі представника особи, яку
притягнуто до адміністративної
відповідальності ОСОБА_3 - адвоката
ОСОБА_4, розглянув у порядку
апеляційного перегляду справу за
апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 -
адвоката ОСОБА_4 на постанову
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 28 січня 2014 року
стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року

народження, уродженця
м. Харькова, українця, не

одруженого, працює
начальником лабораторії ТОВ

«АТС - Україна»,
проживає АДРЕСА_1,

про притягнення її до адміністративної
відповідальності за ст. 185 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення,

В С Т А Н О В И
В:

Постановою Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 28 січня 2014 року
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 173 КУпАП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у виді
адміністративного арешту строком на 15
діб.

Згідно постанови суду ОСОБА_3
визнано винним в тому, що він 28 січня 2014
року близько 08 год. 00 хв. на вул.
Преображенській в м. Кіровограді
вчинив злісну непокору працівникам
міліції і їх законним вимогам, хапав за
формений одяг, намагався затіяти бійку,
на зауваження не реагував, чим вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 185 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі захисник
ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4. просить
скасувати постанову районного суду від
28.01.2014 року, а адміністративну справу
відносно ОСОБА_3 закрити мотивуючи тим,
що об'єктивна сторона вказаного
правопорушення полягає у злісній
непокорі законному розпорядженню або
вимозі працівника міліції при
виконанні ним службових обов'язків,
однак в оскарженій постанові суду від
28.01.2014 року, протоколі про вчинення
адміністративного правопорушення КД №
000528 від 28.01.2014 року та в протоколі про
адміністративне затримання КД № 000001
від 28.01.2014 року не вказано, які саме
законні розпорядження або вимоги були
висунуті ОСОБА_3 і немає жодних свідків
правопорушення, а всі ті дії, які
начебто вчиняв ОСОБА_3 записані лише зі
слів працівників міліції. Як пояснив,
ОСОБА_3 працівники міліції ніяких вимог
чи розпоряджень до нього не
висловлювали, а лише повели його до
міськвідділу міліції, нічого не
пояснюючи при цьому і затримали його не
на вул. Преображенській в м.
Кіровограді, а в районі «Балашівки» на
зупинці біля магазину «Візит», що
відноситься до території Кіровського
району. При цьому він ніякого опору не
вчиняв, нецензурною лайкою не
висловлювався, тому відсутня сама
подія правопорушення. Вказує і на те, що
судом всупереч вимог ст. 33 КУпАП не
вивчені дані щодо особи ОСОБА_3, не
зазначено чи були обтяжуючі чи
пом'якшуючі обставини, та чим керувався
суд призначаючи найсуворіший вид та
розмір адміністративного стягнення -
адміністративний арешт. ОСОБА_3 працює
начальником лабораторії ТОВ «АТС -
Україна», проживає в АДРЕСА_2, разом з
матір'ю та сестрою, яка є інвалідом ІІ
групи, має позитивні характеристики.

Заслухавши пояснення представника
особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4, яка в
апеляційному суді підтримала свою
апеляцію і просила постанову суду
скасувати, або змінити на мінімальний
штраф, перевіривши матеріали справи та
вивчивши доводи апеляції, апеляційний
суд вважає, що апеляція підлягає
задоволенню частково, з таких підстав.

За змістом ст. 185 КУпАП передбачена
адміністративна відповідальність за
злісну непокору законному
розпорядженню або вимозі працівника
міліції при виконанні ним службових
обов'язків, а також вчинення таких дій
щодо члена громадського формування з
охорони громадського порядку і
державного кордону або
військовослужбовця у зв'язку з участю в
охороні громадського порядку.

Як вбачається із постанови суду від
28.01.2014 року, ОСОБА_3 визнано винним у
тому, що він 28 січня 2014 року близько 08
год. 00 хв. на вул. Преображенській в м.
Кіровограді вчинив злісну непокору
працівникам міліції і їх законним
вимогам, хапав за формений одяг,
намагався затіяти бійку, на зауваження
не реагував, чим вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 185 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Як вбачається з матеріалів справи суд
першої інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи, заслухав
пояснення ОСОБА_3, який вину свою не
визнав, та дослідивши матеріали справи,
де є два рапорти працівників міліції,
які підтверджують фактичні обставини
справи, а тому врахувавши досліджені по
справі докази, правильно дійшов
висновку про наявність в діях ОСОБА_3
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 185
КУпАП, оскільки його вина також
підтверджується адміністративним
протоколом серії КД № 000528 від 28.01.2014
року (а.с.1,3-4).

Згідно з положеннями ст. 33 КУпАП при
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи
суддя під час розгляду даної справи
належним чином не врахував вимоги
ст.ст. 33, 280 КУпАП та призначив ОСОБА_3
стягнення без врахування даних про
його особу, який вперше притягується до
адміністративної відповідальності,
має постійне місце роботи та
проживання, де характеризується
виключно позитивно, що підтверджується
наданими до апеляційного суду
відповідними характеристиками на
ОСОБА_3 з місця його проживання та
роботи (а.с.25-26), а також відсутність по
даній справі обставин обставин, що
обтяжують відповідальність.

А тому, з урахуванням вищезазначених
обставин та особи правопорушника
районний суд помилково обрав скаржнику
найсуворіший вид та розмір
адміністративного стягнення, як
адміністративний арешт строком на 15
діб, який за наведених вище обставин
справи та з урахуванням особи
правопорушника, є надто суворим
стягненням.

Вказані обставини визнаю такими, що
дають підстави змінити постанову суду
в частині призначеного стягнення,
врахувавши при цьому належним чином
фактичні обставини справи та особу
ОСОБА_3, а тому вважаю можливим змінити
йому призначене районним судом
адміністративне стягнення у виді
адміністративного арешту строком на 15
діб на мінімальний розмір штрафу,
передбачений санкцією ст. 185 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 -
адвоката ОСОБА_4 задовольнити частково,
а постанову Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 28 січня 2014 року про
визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 185 КУпАП - змінити,
замінивши йому призначене
адміністративне стягнення у виді
адміністративного арешту строком на 15
діб на мінімальний штраф у розмірі 136
грн.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Ремез П.М.