Справа № 502/3519/13-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2014 року
м. Кілія

Суддя
Кілійського районного суду Одеської
області Маслеников О.А.

розглянувши матеріали
адміністративної справи,які надійшли з
територіальної державної інспекції
праці у Одеській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності громадянина України,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є директором
ПП «Кілійська будівельно - ремонтна
компанія», проживає в АДРЕСА_1

за ст. 41 ч.1 Кодексу про
адміністративні правопорушення
України

В С Т А Н О В И В:

Як вказано в матеріалах, які надійшли з
територіальної державної інспекції
праці в Одеській області, в ході
перевірки інспектором праці Мяловою
О.М. директора ПП «Кілійська будівельно
- ремонтна компанія», встановлено, що є
випадки ненадання щорічних відпусток
повної тривалості, протягом двох років
підряд, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, що є
порушенням ч. 5 ст. 80 КЗпП України.
Основою організації оплати праці є
тарифна сітки, тарифні ставки, схеми
посадових окладів і тарифно -
кваліфікаційні характеристики
(довідники). Тарифна система опалти
праці використовується для розподілу
робіт залежно від їх складності, а
працівників - залежно від їх
кваліфікації та за розрядами тарифної
сітки. Тарифна сітка сформована без
урахування міжкваліфікаційних
(міжпосадових) співвідношень розмірів
тарифних ставок. Так наприклад:
трактористу підприємства ОСОБА_5 у
лютому - квітні 2012 року нараховувалась
і виплачувалась заробітна плата на
рівні мінімального розміру в сумі - 1094
грн., що є порушенням ст. 96 КЗпП України.
Згідно представленої книги нарахувань
та оплати праці встановлено наступне:
інженеру ОСОБА_4 з 01.05.2011 року по 01.02.2013
року не проводилось нарахування та
оплата індексації заробітної плати, що
є порушенням ст. 33 Закону України «Про
оплату праці». На підприємствах має
місце порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП та
ст. 21 ЗУ «Про відпустки», щодо виплати
заробітної плати за весь час щорічної
відпустки, за три дні до її початку. Так
працівнику ОСОБА_6 надано щорічну
оплачувану відпустку з 02.01.2013 року
(наказ № 84 від 02.01.2013 року), проте
виплату заробітної плати за весь час
відпустки проведено 15.01.2013 року в
розмірі 1084, 35 грн., що підтверджено
відомістю про виплату грошей № 1 від
15.01.2013 року, чим порушено вимоги ст. 21 ЗУ
«Про відпустки». Перевіркою виявлено
факти порушення вимог ст. 116 КЗпП, щодо
виплати всіх сум, що належать
працівникові від господарства при
звільненні, в день звільнення. Так
працівник, ОСОБА_7 звільнений з
підприємства 10.04.2012 року за ст. 38 КЗпП (у
зв'язку з переїздом на нове місце
проживання) наказ № 79 від 10.04.2012 року,
проте виплату кінцевого розрахунку в
розмірі - 678, 67 грн., проведено 17.04.2012
року, що підтверджено відомістю
нарахування коштів № 07 від 17.04.2012 року.
Працівник ОСОБА_6 звільнений з
підприємства з 25.04.2013 року за ст. 38 КЗпП
(за власним бажанням), проте виплату
кінцевого розрахунку в розмірі - 843, 81
грн. проведено 30.04.2013 року, що
підтверджено відомістю нарахування
коштів № 08 від 30.04.2013 року, що є
порушення ст. 116 КЗпП, що послужило
підставою притягнення до
адміністративної відповідальності
директора ПП «Кілійська будівельно -
ремонтна компанія», ОСОБА_1 за ст. 41 ч.1
КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав
довідку щодо прийняття необхідних
заходів, відповідно до протоколу про
вчинення адміністративного
правопорушення, а саме:

- за допущення в роботі порушень
діючого законодавства про працю,
бухгалтеру ОСОБА_3 винесена догана.

- проведено нарахування та надана
відпустка ОСОБА_3, ОСОБА_4 за 2012 року.

- проведено нарахування та сплачено
індексацію ОСОБА_4 з 01.05.2011 року по 01.02.2013
року.

- було вирішено звільнених працівників
в подальшому розраховувати своєчасно,
в день звільнення, заробітну плату під
час відпустки за три дні до її початку,
зарплату робітникам нараховувати за
розрядами тарифної сітки.

Факт скоєння адміністративного
правопорушення ОСОБА_1 підтверджується
дослідженими у судовому засіданні
доказами:

- протоколом про адміністративне
правопорушення № 15-18-025/1213 від 17.12.2013 р.;

- актом перевірки № 15 -18-025/1890.

Кваліфікація дій правопорушника,
передбачена ст. 41 ч. 1 КпАП України -
недодержання та порушення норм
законодавства про працю, є вірною.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при
малозначності вчиненого
адміністративного правопорушення
орган (посадова особа), уповноважений
вирішувати справу, може звільнити
порушника від адміністративної
відповідальності і обмежитись усним
зауваженням.

Враховуючи те, що ОСОБА_1, після
складення протоколу про
адміністративне правопорушення усунув
порушення вимог закону, суд прийшов
до висновку, що дане правопорушення не
завдало збитків державним або
суспільним інтересам або
безпосередньо громадянам, та є
малозначним, тому вважає за можливе
застосувати ст. 22 КУпАП та звільнити
його від адміністративної
відповідальності, обмежившись усним
зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 34-35, 283, 284 КпАП
України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним громадянина України,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 41 ч.1 Кодексу про
адміністративні правопорушення
України та на підставі ст. 22 КУпАП,
звільнити його від адміністративної
відповідальності та обмежитись усним
зауваженням.

Постанова може бути оскаржена, або на
неї може бути внесено протест
прокурором до апеляційного суду
Одеської області шляхом подачі через
Кілійській районний суд Одеської
області апеляційної скарги, або
внесення протесту прокурора протягом
десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Кілійського районного суду О.
А. Маслеников