першої інстанції:Білоусов М.М. №
провадження:33/190/45/14Доповідач суду
апеляційної інстанції: Дєдєєв Ю. С.
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

________________________________________________________________________
_____________

"28" січня 2014 р.м. Сімферополь

Суддя Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим Дєдєєв Ю.С розглянувши
адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Київського районного
суду м. Сімферополя АР Крим від 10
грудня 2013 року, якою його -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого
директором Кримської
Республіканської установи
«Територіальне медичне об'єднання
«Центр експертної медичної допомоги
та медицини катастроф», проживаючого
за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 41 ч. 1 КУпАП із накладенням на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 510 грн. та стягнуто
судовий збір у розмірі 34 гривні 41
копійка,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з постановою суду ОСОБА_3 -
директор Кримської Республіканської
установи «Територіальне медичне
об'єднання «Центр експертної медичної
допомоги та медицини катастроф»,
розташованого по вул. Київська, 76 у м.
Сімферополі, притягнутий до
адміністративної відповідальності за
порушення вимог КЗпП України.

Так, 1) у порушення вимог ч. 1 ст. 94
КЗпП України, ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про оплату праці», а саме заробітна
плата працівнику не виплачується за
виконану ним роботу, так за працю в
нічний час в липні гроші своєчасно
не отримували ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, отримавши їх у серпні;

2) у порушення вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП
України при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації
проводиться не в день звільнення. Так,
ОСОБА_8, звільнений 18.06.2013 року,
остаточний розрахунок проведено у
кінці липня 2013 року;

3) у порушення вимог ст. 121 КЗпП
працівникам не відшкодовуються
витрати у зв'язку з службовим
відрядженням. Так, в травні 2013 року
ОСОБА_9 розрахунок за відрядження не
отримала. Розрахунок за відрядження
отримано в липні 2013 року.; ОСОБА_10 в
липні 2013 року розрахунок за
відрядження не отримала. В серпні 2013
року ОСОБА_10 розрахунок за відрядження
отримала не в повному обсязі.

Як убачається із апеляційної
скарги, ОСОБА_3 просить постанову суду
скасувати у зв'язку з відсутністю в
його діях складу вказаного
правопорушення, мотивуючи тим, що
вказані в протоколі про
адміністративне правопорушення факти
не відповідають дійсності, а саме: 1)
18.06.2013 року ОСОБА_8 подав заяву про
звільнення і був звільнений в той же
день Наказом №379. Нарахування усіх
сум, що належать йому від установи,
проведено в той же день 18.06.2013 року, але
у зв'язку з тим, що у КРУ
«Територіальне медичне об'єднання
«Центр експертної медичної допомоги
та медицини катастроф» відсутня каса,
а виплати проводяться на карткові
рахунки співробітників через
Держказначейство, тому нарахування
банком розрахунку банком ОСОБА_8 було
проведено 25 червня 2013 року, а не в кінці
липня, як вказано у протоколі; 2)
виплата грошей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 у серпні 2013 року за працю в
нічний час в липні, пов'язана з
недостатністю бюджетного
фінансування, про що спрямовано лист
до Міністерства охорони здоров'я АР
Крим, у результаті чого останнім було
додатково надано кредитів, тобто в
червні склалася заборгованість по
виплаті заробітної плати, яка була
погашена у липні в першу чергу
відповідно до Закону України «Про
оплату праці». Крім того, вказує на те,
що зазначений

протоколі про адміністративне
правопорушення працівник ОСОБА_6
ніколи в Центрі не працював; 3)
розрахунок у липні 2013 року ОСОБА_9 за
відрядження у травні 2013 року
пов'язаний з дефіцитом бюджетного
фінансування їх центру. Кредиту,
наданого на оплату відряджень у
травні, не вистачило на розрахунок
ОСОБА_9, тому розрахунок вона отримала у
наступному місяці; 4) що стосується
відшкодування витрат ОСОБА_10,
вказаних у протоколі, то це є коштами,
що отримані під звіт для
господарських потреб та не є коштами
для відрядження. Також вказує на те, що
постановою Окружного
адміністративного суду АР Крим від 09
грудня 2013 року позовні вимоги їх
установи задоволенні частково та в
якій суд встановив порушення при
складанні акту. Також вказує на те, що
він не є суб'єктом даного
правопорушення, так як до його
службових обов'язків не входить
проводити розрахунки заробітної плати
та інші виплати працівникам. Дані
обов'язки покладені на головного
бухгалтера даного підприємства та
вказані в його посадовій інструкції.

Перевіривши їх доводи й
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, так як судом
першої інстанції належним чином всі
обставини по справі не дослідженні.

Так, із доданих апелянтом до
справи документів та із матеріалів
справи слідує, що гроші ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_7 за працю в нічний час в
липні не виплачувались, а виплати
останнім проведені у серпні, у зв'язку
з недостатністю бюджетного
фінансування, про що КРУ
«Територіальне медичне об'єднання
«Центр експертної медичної допомоги
та медицини катастроф» спрямовано
лист до Міністерства охорони здоров'я
АР Крим про проведення корегування
плану асигнувань загального фонду
бюджету, у результаті чого
міністерством КРУ даній установі
додатково надано кредити, а тому, на
думку апеляційного суду, в цій частині
порушень ОСОБА_3 трудового
законодавства не вбачає (а.с. 94 - 97).

Крім того, згідно з повідомленням в.о.
директора КРУ «Територіальне медичне
об'єднання «Центр експертної медичної
допомоги та медицини катастроф»
ОСОБА_6 в даній установі не працює (а.с.
94).

Як убачається із постанови Окружного
адміністративного суду АР Крим від 09
грудня 2013 року, що стосується
відшкодування витрат ОСОБА_10, це є
коштами, що отримані під звіт для
господарських потреб та не є коштами
для відрядження, а тому в цій частині
постанова суду також підлягає
скасуванню.

Разом з тим, ОСОБА_8 заяву про
звільнення подав 18 червня 2013 року та
наказом №379 від 18.06.2013 року був
звільнений, згідно до відомості
нарахувань коштів на карткові рахунки
робітників даної установи за червень
2013 року, ОСОБА_8 нарахований
розрахунок тільки 25 червня 2013 року, а
не 18 та 19 червня 2013 року, тобто в
порушенні ч. 1 ст. 116 КЗпП України (а.с. 61
- 63).

Також, як видно з матеріалу, ОСОБА_9
дійсно в травні розрахунок за
відрядження не отримала, що є
порушенням вимог ст. 121 КЗпП.

Крім того, апеляційний суд вказує на
те, що у постанові суду першої
інстанції по батькові ОСОБА_3
замість ОСОБА_3 помилково вказано
ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 294, 247 п. 1 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Постанову Київського
районного суду м. Сімферополя АР Крим
від 10 грудня 2013 року змінити,
виключивши вказівки про визнання
ОСОБА_3 винним в тому, що у порушення
вимог ч. 1 ст. 94 КЗпП України, ч. 1 ст. 1
Закону України «Про оплату праці»
своєчасно нібито не виплатив
заробітну плату за працю в нічний час
в липні ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, та у порушення вимог ст. 121 КЗпП
за не скоєння розрахунків з ОСОБА_10
за відрядження в липні 2013 року, а також
вважати притягнутим до
адміністративної відповідальності не
ОСОБА_3, а ОСОБА_3.

В іншій частині постанову суду
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:Ю. С. Дєдєєв