Справа № 344/1928/14-п
Провадження № 3/344/1263/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року
м.Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського
суду, Івано-Франківської області
Барашков В.В. , розглянувши
адміністративну справу про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя
АДРЕСА_1 працюючого заступником
начальника Івано-Франківського
слідчого ізолятора УДПтСУ в
Івано-Франківській області, за ст.172-7
Кодексу України про адміністративні
правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду
надійшли матеріали про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, за ст. 172-7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

У протоколі про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
КУпАП, що складений 07 лютого 2014 року
оперуповноваженим ВБКОЗ УСБУ в
Івано-Франківській області старшим
лейтенантом ОСОБА_3, зазначено, що
ОСОБА_2 вчинено корупційне
правопорушення, що передбачено ст.ст. 9,
14 Закону України "Про засади
запобігання і протидії корупції", та за
яке передбачено відповідальність у
відповідності до ст. 172-7 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Так, ОСОБА_2, будучи суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення згідно підпункту "д"
п.1.ч.1 ст. 4 Закону України "Про засади
запобігання і протидії корупції" при
тимчасовому виконанні обов'язків
начальника Івано-Франківського СІЗО з
06.11.2013 року по 09.11.2013 року за наказом
начальника Івано-Франківського СІЗО №
238 від 05.11.2013 року, не вжив заходів до
недопущення будь-якої можливості
виникнення конфлікту інтересів, не
повідомив безпосереднього керівника
про наявність суперечностей між його
особистими інтересами та його
службовими інтересами, оскільки в його
підпорядкуванні знаходилася медична
частина Івано-Франківського СІЗО, де
працює близька йому особа - дружина
ОСОБА_4

Крім того, Гурик є заступником голови
Балансової комісії
Івано-Франківського СІЗО. Дана комісія
щомісячно приймає рішення про
преміювання або деприміювання
працівників установи. В протоколуі
зазначено, що ОСОБА_2 приймав участь у
прийнятті балансовою комісією рішень,
в тому числі і стосовно його дружини
ОСОБА_4, а 15 липня та 15 серпня 2013 року
головував на засіданні комісії.

Таким чином, за змістом протоколу про
адміністративне корупційне
правопорушення ОСОБА_2 не вжив заходів
до недопущення будь якої можливості
виникнення конфлікту інтересів, не
повідомив безпосереднього керівника
про наявність суперечностей між його
особистими інтересами та його
службовими повноваженнями, наявність
яких може вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи невчинення дій під
час виконання наданих йому службових
повноважень, в порушення вимог ст.ст. 9,
14 Закону України "Про засади
запобігання і протидії корупції".

В судовому засіданні правопорушник
ОСОБА_2 вини не визнав, надав пояснення
згідно яких вказав, що корупційних
діянь, які зазначені в протоколі, та
передбачені ст.ст. 9, 14 Закону України
"Про засади запобігання і протидії
корупції", не здійснював, зокрема при
виконанні обов'язків начальника
Івано-Франківського СІЗО, вжив заходів
для усунення вказаних у протоколі
порушень протягом терміну, визначеного
законом. Також зазначив, що будучи
членом та заступником голови
Балансової комісії
Івано-Франківського СІЗО, ніяким чином
не міг впливати на прийняття рішень
цією комісією, зокрема й по питаннях
своєї дружини ОСОБА_5, оскільки
Положення про Балансову комісію,
такого не допускає.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено.

Наказом начальника Управління
Державної пенетенціарної служби
України в Івано-Франківській області №
39 о/с від 06.07.2012 року ОСОБА_2 призначено
на посаду заступника начальника
Івано-Франківського слідчого
ізолятора із соціально-виховної та
психологічної роботи - начальником
відділу соціально-виховної та
психологіччної роботи.

У відповідності до наказу начальника
Івано-Франківського СІЗО, що
затверджений 27.11.2013 року за № 256 та
Положення про Івано-Франківський СІЗО
ДПтСУ в Івано-Франківській області,
затвердженого наказом ДПтСУ від 06.04.2012
року за № 208 визначено функціональні
повноваження начальника
Івано-Франківського СІЗО.

Додатком № 1 до вказаного наказу
Івано-Франківського СІЗО визначено
функціональні повноваження
заступників начьника
Івано-Франківського СІЗО, зокрема й
ОСОБА_2

Згідно наказу начальника
Івано-Франківського СІЗО ОСОБА_6 від
05.11.2013 року за № 238 ОСОБА_2 призначено
виконуючим обов'язки начальника СІЗО з
06.11.2013 року по 09.11.2013 року.

В зазначений період ОСОБА_2 виконував
обов'язки начальника
Івано-Франківського СІЗО та в своїй
діяльності керувався наказом
начальника Івано-Франківського СІЗО,
що затверджений 27.11.2013 року за № 256 та
Положенням про Івано-Франківський СІЗО
ДПтСУ в Івано-Франківській області,
затвердженого наказом ДПтСУ від 06.04.2012
року за № 208.

У відповідності до вказних вище наказу
та Положення начальник
Івано-Франківського СІЗО
безпосередньо координує роботу та
контролює діяльність заступників
началька СІЗО, чергових помічників
начальника СІЗО, начальника відділу
режиму та охорони, начальника
оперативного відділу та інших
начальників та інспекторів, серед яких
начальник медичної частини.

Згідно п. 4.1 Положення про медичну
частину Івано-Франківського слідчого
ізолятора, що затверджена начальником
Івано-Франківського СІЗО 17.09.2013 року,
зазначено, що організацією діяльністі
медичної частини та керівництвом
займається безпосередньо начальник
медичної частини, функціональні
обов'язки якого визначені в посадовй
інструкції, розробленій начальником
відділу охорони здоровя
територіального органу ДПтС України та
затвердженій начальником СІЗО.

У відповідності до п. 4.2. вказаного
Положення зазначено, що безпосередньо
начальнику Івано-Франківського СІЗО
підпорядковується начальник медичної
частини.

Враховуючи зазначені функціональні
обов'язки начальника
Івано-Франківського СІЗО та
відсутність безпосереднього контролю
та координації за діяльністю на
працівників медичної частини, зокрема
й дезінфектора медичної частини
(безпосередній контроль та координація
діяльності начальника медичної
частини), суд приходить до переконання,
що суперечностей між особистими
інтересами ОСОБА_2 та службовими
повноваженнями, наявність яких могла б
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи невчинення дій під
час виконання наданих йому службових
повноважень, в розумінні ст. 172-7 КУпАП
не існує.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 9 Закону України "Про
засади запобігання та протидії
корупції" визначено обмеження щодо
роботи близьких осіб, зокрема особи,
зазначені у підпунктах «а», «в»-«ж»
пункту 1 та підпункті «а» пункту 2
частини першої статті 4 цього Закону, не
можуть мати у безпосередньому
підпорядкуванні близьких їм осіб або
бути безпосередньо підпорядкованими у
зв'язку з виконанням повноважень
близьким їм особам.

Ч.2 ст. 9 вказаної норми передбачає, що
особи, які претендують на зайняття
посад, зазначених у підпунктах «а»,
«в»-«ж» пункту 1 та підпункті «а» пункту
2 частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані повідомити керівництво
органу, на посаду в якому вони
претендують, про працюючих у цьому
органі близьких їм осіб.

З аналізу вищевказаної норми закону
чітко зазначено обмеження щодо
безпосереднього підпорядкування
близьких осіб при виконанні службових
повноважень особами, що зазначені у
підпунктах «а», «в»-«ж» пункту 1 та
підпункті «а» пункту 2 частини першої
статті 4 цього Закону.

А отже, суд приходить до висновку, що
винних дій ОСОБА_2 у вчиненні порушення,
яке визначено ч.1 та ч.2 ст. 9 Закону
України "Про засади запобігання та
протидії корупції" та ст. 172-7 КупАП не
встановлено, оскільки безпосереднього
підпорядкування між ОСОБА_2 при
виконанні ним обов'язків начальника
Івано-Франківського СІЗО з 06.11.2013 року
по 09.11.2013 року та його дружиною -
дезінфектором медичної частини ОСОБА_4
не було.

Також суд зазначає, що у відповідності
до ч.2 ст. 9 Закону України "Про засади
запобігання та протидії корупції"
визначено, що у разі виникнення
обставин, що порушують вимоги частини
першої цієї статті, відповідні особи,
близькі їм особи вживають заходів щодо
усунення таких обставин у
п'ятнадцятиденний строк.

В даному випадку законодавець визначає
можливість усунення обставин
безпосереднього підпорядкування
близьких осіб при виконанні службових
повноважень протягом 15-ти днів з
моменту їх виявлення.

Суд також не вбачає порушення 15-ти
денного терміну для усунення обставин
безпосереднього підпорядкування
близьких осіб при виконанні службових
повноважень ОСОБА_2 на посаді
виконуючого обов'язки начальника
Івано-Франківського СІЗО, оскільки
такі виконувалися лише з 06.11.2013 року по
09.11.2013 року.

Судом також досліджено Положення про
Балансову комісію Івано-Франківського
СІЗО ДПтСУ в Івано-Франківській
області, шо затверджена наказом
начальника Івано-Франківського СІЗО за
№ 229 від 20.09.2012 року, зокрема за п.п. 3.1, 3.2.
комісія скликається у разі потреби, але
не рідше ніж один раз на місяць, рішення
якої оформляються протоколами, які
підписує Голова комісії, а у разі його
відсутності або за його дорученням -
заступник голови Комісії та всі
присутні на засіданні члени Комісії.
Рішення Комісії вважається прийнятим,
якщо за нього проголосувала більшість
присутніх на засіданні членів Комісії.
У разі рівного розподілу вирішальним є
голос голови Комісії або, в разі
відсутності голови Комісії, його
заступника.

У відповідності до протоколу № 7
проведення засідання балансової
комісії Івано-Франківського СІЗО від 15
липня 2013 року та у відповідності до
протоколу № 8 від 15.08.2013 року
вбачається, що ні в першому ні в другому
випадку ОСОБА_2 не був головою
балансової комісії, що виключає
наявність його голосу бути вирішальним
при прийнятті рішень комісією, та
спростовуються дані, викладені в
протоколі від 07.02.2014 року про те, що 15
липня та 15 серпня 2013 року ОСОБА_2
головував на засіданні Балансової
комісії.

Суд вважає, що Балансова коміся є
колегіальним органом, рішення якої
приймаються шляхом голосування її
членів, а отже виключена можливість
учасників Комісії впливати на
прийняття рішень безпосередньо
стосовно певного питання, що визначені
порядком денним.

Адміністративним правопорушенням в
розумінні ст. 9 КУпАП визнається
протиправна, винна (умисна чи
необережна) дія чи бездіяльність, яка
посягає на громадський порядок,
власність. Права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність
настає за наявністю кількох ознак,
серед яких є вина особи.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП
провадження у справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за обставин, зокрема
відсутності події і складу
адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного та з аналізу
вищевказаних обставин суд вважає, що
факт вчинення правопорушення, що
передбачено ст.ст. 9, 14 Закону України
"Про засади запобігання і протидії
корупції" та ст. 172-7 КУпАП не знайшов
свого підтвердження під час розгляду
матеріалів адміністративної справи в
суду, а тому провадження у ній слід
закрити за відсутності складу
адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись,
ст.ст. 221, п.1 ч. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення
до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, за ст. 172-7 КУпАП закрити у звязку
із відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги чи протесту прокурора.
Апеляційна скарга, протест прокурора
на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Івано-Франківський міський суд
протягом 10 днів з дня винесення
постанови.

Суддя
Барашков В.В.