Справа № 463/1366/13
Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І..
Провадження № 33/783/24/14
Доповідач: Марітчак Т. М.
ПОСТАНОВА

іменем України

15 січня 2014 року Апеляційний суд
Львівської області під головуванням
судді апеляційного суду Т.М. Марітчака,
за участю особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 та його захисника адвоката
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Львові
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
судді Личаківського районного суду м.
Львова від 9 грудня 2013 року про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП
України, -

в с т а н о в и в:

постановою судді Личаківського
районного суду м. Львова від 09 грудня 2013
року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого,
який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч. 2 ст. 130 КУпАП
України та накладено на нього
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування всіма
видами транспортних засобів на строк 3
(три) роки без вилучення транспортного
засобу.

Відповідно до зазначеної постанови,
ОСОБА_2 05 жовтня 2013 року в м. Києві по
вул. Жилянській близько 08.00 год., був
затриманий працівниками ДАІ, у зв'язку
з тим, що він керував автомобілем «БМВ»
д.н.з. НОМЕР_3, з явними ознаками
наркотичного сп'яніння: звужені зіниці,
які не реагували на світло, виражене
тремтіння пальців рук, від проходження
медичного огляду на стан наркотичного
сп'яніння він відмовився.

Оскільки ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, хоча, згідно постанови
Личаківського районного суду м. Львова,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, справа
розглядалась без його присутності.

При прийняті рішення, судом першої
інстанції було враховано те, що 15
жовтня 2013 року скаржник притягався до
адміністративної відповідальності за
аналогічне правопорушення.

Не погоджуючись з постановою судді
Личаківського районного суду м. Львова
від 09 грудня 2013 року ОСОБА_2 подав на неї
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову судді скасувати,
а провадження по справі закрити у
зв'язку з відсутністю в його діях
складу адміністративного проступку,
передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП України.

Скаржник обґрунтовує подану
апеляційну скаргу тим, що судом першої
інстанції не були досліджені в повному
обсязі всі обставини справи, оскільки
його не було належним чином
повідомлено про час та місце розгляду
справи про адміністративне
правопорушення, відповідно він не мав
можливості скористатися правами,
наданими чинним законодавством
України, що і призвело до неналежного
з'ясування судом усіх обставин,
необхідних для правильного вирішення
справи.

ОСОБА_2 повністю заперечує той факт, що
05 жовтня 2013 року у м. Києві по вул.
Жилянській він керував автомобілем
«БМВ» д.н.з. НОМЕР_3, з явними ознаками
наркотичного сп'яніння. Відсутність
ознак наркотичного сп'яніння
підтверджується Висновком щодо
результатів медичного огляду з метою
виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції від 05 жовтня 2013 року
Київської міської наркологічної
клінічної лікарні «Соціотерапія», який
у зв'язку з розглядом справи без його
присутності не мав можливості надати
суду першої інстанції.

Відповідно до п.п. 23-24 зазначеного вище
Висновку щодо результатів медичного
огляду, у громадянина ОСОБА_2 05 жовтня
2013 року близько 08.50 год. ознак
наркотичного сп'яніння не виявлено.
Відповідно, на думку скаржника,
працівники міліції умисно зазначили в
протоколі недостовірні дані щодо
наявності ознак у нього наркотичного
сп'яніння.

Також скаржник в апеляційній скарзі
зазначає, якби у нього дійсно були
виявлені ознаки наркотичного
сп'яніння, інспектори ДАІ зобов'язані
були його відсторонити від керування
транспортним засобом, провести огляд
на стан сп'яніння та прийняти кінцеве
рішення про затримання транспортного
засобу, але таких дій вчинено не було.
Зазначеним обставинам суд першої
інстанції не дав належної оцінки та
прийшов до помилкового висновку про те,
05 жовтня 2013 року у м. Києві по вул.
Жилянській ОСОБА_2 керував автомобілем
«БМВ», д.н.з. НОМЕР_3, з явними ознаками
наркотичного сп'яніння та відмовився
від проходження медичної експертизи,
що на думку скаржника не відповідає
дійсності.

Заслухавши доповідача, апелянта та
його захисника адвоката ОСОБА_3 про
скасування оскаржуваної постанови
судді і закриття провадження у справі,
на думку апеляційного суду апеляційну
скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити,
а постанову судді Личаківського
районного суду м. Львова від 09 грудня 2013
року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 130 КУпАП України скасувати і
провадження у справі закрити з
наступних підстав.

ОСОБА_2 в засіданні апеляційного суду
повністю заперечив той факт, що 05
жовтня 2013 року у м. Києві по вул.
Жилянській він керував автомобілем
«БМВ» д.н.з. НОМЕР_3, з явними ознаками
наркотичного сп'яніння. Він не
заперечує те, що 05 жовтня 2013 року біля
08.00 год. разом із товаришем ОСОБА_5 їхали
вказаним автомобілем по вул.
Жилянській у м. Києві та були зупинені
працівниками ДАІ, котрі не озвучивши
причину зупинки та повідомили ОСОБА_2
про те, що він перебуває в стані
сп'яніння. Однак жодного протоколу щодо
нього не складалось, жодних понятих на
місці події окрім 2-х інспекторів ДАІ не
було, йому не пропонували пройти
експертизу та не вилучили автомобіль.
ОСОБА_5 письмово це підтвердив, а також
те, що ОСОБА_2 настоював на проведенні
медичної експертизи. Після того, як
його відпустили працівники ДАІ, ОСОБА_2
поїхав цією ж автомашиною в медичний
заклад, де пройшов експертне
дослідження з метою виявлення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції, про що
отримав відповідний висновок.

З матеріалів справи про
адміністративне правопорушення
вбачається, що при складанні протоколу
порушено вимоги ст.ст. 254, 256 КУпАП,
виявлено інші суперечності. Так, у
відповідності до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП
протокол про адміністративне
правопорушення, у разі його оформлення,
складається у двох екземплярах, один з
яких під розписку вручається особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП протокол
підписується особою, яка його склала. І
особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків протокол може
бути підписано і цими особами.

Однак, під час оформлення протоколу,
особа яка його складала, вказала у
ньому, що ОСОБА_2 відмовився його
підписувати в присутності сержанта
ІДПС ОСОБА_9 Таким чином під час
складання протоколу працівником ІДПС
порушено вимоги п. 2.6 Наказу 400/666 від 06
жовтня 2009 року відповідно до якого
огляд на стан сп'яніння проводиться на
місці зупинки транспортного засобу в
присутності 2 свідків, в якості яких не
можуть бути залучені працівники
міліції.

З доданих пояснень свідків ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 вбачається, що вони були
присутніми під час складення протоколу
про адміністративне правопорушення
щодо ОСОБА_2 (а.с. 3), однак у протоколі
про адміністративне правопорушення
вони не зазначені як свідки, натомість
як свідок зазначений сержант ІДПС
ОСОБА_9

Крім того, в поясненнях свідків ОСОБА_7
та ОСОБА_8 є суперечності, зокрема
вказано як на те, що ОСОБА_2 відмовився
від проходження огляду у медичному
закладі, так і на те, що він дав згоду на
проходження огляду на стан сп'яніння.
Зазначені свідки не зазначені в
протоколі про адміністративне
правопорушення, що викликає сумнів у їх
присутності на місці події та
достовірності їх показань.

Таким чином, всупереч вимог ст. 254 КУпАП
копію протоколу про адміністративне
правопорушення не вручено під розписку
особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Твердження автора протоколу про
відмову ОСОБА_2 від отримання копії
протоколу про вчинення ним
правопорушення не засвідчено
відповідним чином свідками, що за
твердженням автора протоколу були
присутніми під час складення протоколу
про адміністративне правопорушення.

Крім цього, з рапорту інспектора 5
взводу 1 батальйону полку ІДПС ДАШ ГУ
МВС України в м. Києві ОСОБА_9
вбачається, що у ОСОБА_2 виявлено ознаки
алкогольного сп'яніння, хоча
відповідно до протоколу про вчинення
адміністративного правопорушення у
ОСОБА_2 були виявлені явні ознаки
наркотичного сп'яніння.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП
справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, а
під час відсутності цієї особи справу
може бути розглянуто лише у випадках,
коли є дані про своєчасне її сповіщення
про місце і час розгляду справи і якщо
від неї не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

Однак, в порушення цих вимог закону, суд
першої інстанції, не дивлячись на те, що
в матеріалах справи немає жодних даних
про сповіщення ОСОБА_2 про час розгляду
справи, розглянув справу про
адміністративне правопорушення без
його участі, порушивши таким чином його
право на захист.

Заслуговує на увагу покликання
скаржника в апеляційній скарзі на те,
що при виявлені ознак наркотичного чи
алкогольного сп'яніння, інспектор ДАІ
обов'язково відсторонив би його від
керування транспортним засобом та
прийняв би кінцеве рішення про
затримання транспортного засобу, але
таких дій вчинено не було.

Таким чином, покликання скаржника на
те, що судом першої інстанції не були
досліджені в повному обсязі всі
обставини справи, оскільки його не було
належним чином повідомлено про час та
місце розгляду справи про
адміністративне правопорушення,
відповідно він не мав можливості
скористатися правами, наданими чинним
законодавством України, що і призвело
до неналежного з'ясування судом усіх
обставин, необхідних для правильного
вирішення справи є обґрунтованими.

У зв'язку з допущеними порушеннями
вимог закону як під час складання
протоколу про адміністративне
правопорушення, так і під час розгляду
справи судом першої інстанції,
оскаржувану постанову суду першої
інстанції про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 необхідно скасувати.

Відповідно до п.п. 23-24 Висновку щодо
результатів медичного огляду з метою
виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції від 05 жовтня 2013 року
Київської міської наркологічної
клінічної лікарні «Соціотерапія» у
громадянина ОСОБА_2 05 жовтня 2013 року
близько 08.50 год. жодних ознак
наркотичного чи алкогольного сп'яніння
не виявлено.

Таким чином, на думку апеляційного
суду, відомості про перебування ОСОБА_2
в стані наркотичного сп'яніння 05 жовтня
2013 року є недостовірними, а суд першої
інстанції, у зв'язку з розглядом справи
без участі ОСОБА_2 не мав можливості
перевірити їх достовірність.

Оскільки ОСОБА_2 повністю заперечує той
факт, що 05 жовтня 2013 року у м. Києві по
вул. Жилянській він керував
автомобілем «БМВ» д.н.з. НОМЕР_3, з
явними ознаками наркотичного сп'яніння
і відсутність ознак наркотичного
сп'яніння підтверджується Висновком
щодо результатів медичного огляду з
метою виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції від 05 жовтня 2013 року
Київської міської наркологічної
клінічної лікарні «Соціотерапія», який
у зв'язку з розглядом справи без його
присутності він не мав можливості
надати суду першої інстанції, то
провадження у справі необхідно
закрити.

Керуючись ст.ст. 254, 256, 268, 294 КПК України,
суддя апеляційного суду, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити,
постанову судді Личаківського
районного суду м. Львова від 09 грудня 2013
року про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 130 КУпАП України скасувати, а
провадження у справі закрити.

Суддя апеляційного суду
підпис Т.М. Марітчак

Копія відповідно до оригіналу.

Суддя апеляційного суду
Т. Марітчак