ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року
Суддя Підволочиського
районного суду Тернопільської області
Сташків Н.Б.,

розглянувши матеріали, які надійшли
від Підволочиського РВ УМВС України в
Тернопільській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, жителя АДРЕСА_1, не
працюючого, судимого 15 січня 2010 року
Підволочиським районним судом за ч.2 ст.
307 КК України до 5 років позбавлення
волі з конфіскацією майна,

за ч.2 ст. 187 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Громадянин ОСОБА_1, будучи притягнутим
23 вересня 2013 року до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст.187 КУпАП за
порушення правил адміністративного
нагляду, повторно, 28 грудня 2013 року не
з'явився на відмітку до службового
кабінету дільничного інспектора
міліції Підволочиського РВ, чим
порушив п. 3 постанови Сихівського
районного суду м. Львова від 27 червня 2013
року про встановлення відносно
останнього адміністративного нагляду
строком на 1 рік.

В судовому засіданні громадянин ОСОБА_1
свою вину у вчиненому ним
адміністративному правопорушенні
визнав повністю, щиро розкаявся у
вчиненому, запевнив, що подібне не
повториться.

Крім власного визнання вини, винність
ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, доводиться
матеріалами справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне
правопорушення серія ТЕ № 000743 від 09
січня 2014 року, в якому зазначено, що 28
грудня 2013 року гр. ОСОБА_1, перебуваючи
під адміннаглядом, та будучи особою яка
протягом року притягувалась до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 187 КУпАП, повторно не з'явився на
відмітку до службового кабінету
дільничного інспектора міліції
Підволочиського РВ, чим порушив п. 3
постанови Сихівського районного суду
м. Львова від 27 червня 2013 року про
встановлення відносно останнього
адміністративного нагляду;

- ухвалою Сихівського районного суду м.
Львова від 27 червня 2013 року, згідно якої
відносно ОСОБА_1 встановлено
адміністративний нагляд терміном на
один рік і застосовано обмеження:

- заборона виходу з будинку з 22 години
до 06-00 години;

- заборона виїзд в особистих справах за
межі району без відома ОВС;

- реєстрація в міліції 2 рази на місяць;

- заборона відвідувати місця, де
продають алкогольні напої на розлив;

- постановою Підволочиського районного
суду Тернопільської області від 23
вересня 2013 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч. 2 ст. 187 КУпАП за порушення ним
правил адміністративного нагляду -
неявка на реєстрацію в Підволочиський
РВ УМВС України в Тернопільській
області, встановлених постановою
Сихівського районного суду м. Львів від
27 червня 2013 року;

- письмовим поясненням гр. ОСОБА_1 від 09
січня 2014 року, згідно якого останній
вину свою у вчиненні правопорушення
визнає в повному обсязі.

Таким чином, сукупність
проаналізованих судом доказів дають
підстави вважати вину ОСОБА_1 в
інкримінованому йому правопорушенні
доведеною і кваліфікувати його дії за
ч. 2 ст. 187 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, а
саме: як повторне протягом року
порушення правил адміністративного
нагляду особами, щодо яких встановлено
такий нагляд, тому його слід притягнути
до адміністративної відповідальності
за вказаною статтею, наклавши на нього
адміністративне стягнення в межах її
санкції.

Призначаючи стягнення правопорушнику
ОСОБА_1, суд враховує характер
вчиненого ним правопорушення, яке не
зазіхнуло на громадський порядок і не
заподіяло істотної шкоди інтересам
громадян та держави, ступінь вини
правопорушника, його особу та майновий
стан, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність.

До обставин, які пом'якшують
відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним
правопорушення, суд відносить те, що
він вину у вчинені правопорушення
визнав повністю, щиро розкаявся,
позитивно характеризується за місцем
проживання.

Обставини, які обтяжують
відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним
адміністративне правопорушення - судом
не встановлені.

Враховуючи наведене, а також з метою
виховання особи правопорушника, суд
вважає за можливе призначити гр. ОСОБА_1
стягнення відповідно до санкції ч. 2 ст.
187 Кодексу України про адміністративні
правопорушення у виді штрафу в розмірі
санкції даної статті, що буде
необхідним і достатнім для його
виправлення, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень.

Крім того, у відповідності до ст. 40- 1
КпАП України із ОСОБА_1 слід стягнути в
дохід держави судовий збір, у розмірі
0,03 розміру мінімальної заробітної
плати, що на часу ухвалення судом
постанови про накладення
адміністративного стягнення становить
36, 54 грн. згідно ч. 5 ст. 4 Закону України
№ «Про судовий збір», що діє в редакції
згідно ЗУ № 590-VІІ від 19 вересня 2013 року.

Керуючись ст.ст.33,40-1,276-280,283,284 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, ч. 5 ст. 4 Закону України
№ «Про судовий збір», що діє в редакції
згідно ЗУ № 590-VІІ від 19 вересня 2013 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 187 Кодексу України
про адміністративні правопорушення та
накласти на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу у розмірі - 170
(сто сімдесят ) гривень в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір у розмірі 36 (тридцять
шість) гривень 54 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на її оскарження.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга, внесено подання
прокурора до апеляційного суду
Тернопільської області через
Підволочиський районний суд протягом
десяти днів з дня її винесення.

Суддя