АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2014 року
м. Київ

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
міста Києва - Коваль С.М., за участю
особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3, розглянувши
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 на
постанову судді Подільського
районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013
року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженку ст.
КущівськаКраснодарського Краю Росія,
громадянку України, пенсіонерку,
проживаючу за адресою: АДРЕСА_1,
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В с т а н о в и в:

Постановою судді Подільського
районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013
року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та
призначено адміністративне стягнення
у вигляді попередження.

Згідно із постановою судді,
ОСОБА_2 26 вересня 2013 року о 14 годині 00
хвили в м. Києві по вул.
Краснозаводська, не виконала
опікунських обов'язків щодо виховання
неповнолітніх дітей, що призвело до
того, що діти пішли в невідомому
напрямку з дому.

Не погоджуючись з зазначеним
рішенням суду, адвокат ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
незаконність та необґрунтованість
постанови суду, просить її скасувати і
закрити провадження по справі в
зв»язку з відсутністю в її діях складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. В
обґрунтування своїх вимог посилається
на те, що справу було розглянуто у
відсутність ОСОБА_2, у зв»язку з чим
були порушені її права і вона була
позбавлена можливості дати по справі
особисті пояснення та заявити
необхідні клопотання. Крім того
зазначає, що при розгляді справи суддею
районного суду не було враховано той
факт, що у матеріалах справи відсутні
належні та допустимі докази того, що
ОСОБА_2 ухилялася від виконання
передбачених законом обов»язків по
забезпеченню необхідних умов життя,
навчання та виховання неповнолітніх
дітей.

Крім того, адвокат ОСОБА_3
просить поновити строк на апеляційне
оскарження постанови суду з тих
підстав, що ОСОБА_2 не була належним
чином повідомлена про місце і час
розгляду справи.

Переглянувши справу за
апеляційною скаргою, заслухавши
пояснення ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3,
які підтримали апеляційну скаргу та
просили постанову судді скасувати і
закрити провадження по справі за
відсутності в діях ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення,
дослідивши матеріали адміністративної
справи, перевіривши викладені в
апеляції та наведені апелянтом під час
розгляду справи в апеляційній
інстанції доводи, вважаю, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2
оскаржив постанову в апеляційному
суді.

Враховуючи, що справу було розглянуто у
відсутності ОСОБА_2 та в матеріалах
справи відсутні дані про отримання нею
сповіщення про місце й час розгляду
справи, вважаю, що строк на оскарження
має бути поновлений, оскільки він був
пропущений з поважних причин.

Адміністративна відповідальність за ч.
1 ст. 184 КУпАП України настає у разі
ухилення батьків або осіб, які їх
замінюють, від виконання передбачених
законодавством обов»язків щодо
забезпечення необхідних умов життя,
навчання та виховання неповнолітніх
дітей.

Об»єктивна сторона правопорушення
виражається у таких діях: ухилення
батьків або осіб, які їх замінюють, від
виконання передбачених законодавством
обов»язків щодо забезпечення
необхідних умов життя, навчання та
виховання неповнолітніх дітей (ч. 1 );
(формальний склад); вчиненні
неповнолітніми віком від чотирнадцяти
до шістнадцяти років, правопорушення,
відповідальність за яке передбачено
цим Кодексом (ч.2) (матеріальний склад);
вчиненні неповнолітніми діянь, що
містять ознаки злочину,
відповідальність за які передбачена
Кримінальним кодексом України, якщо
вони не досягли віку, з якого настає
кримінальна відповідальність (ч.3) (
матеріальний склад).

Об»єктивна сторона адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184
КУпАП проявляється у невиконанні
батьками або особами, які їх замінюють,
обов»язків щодо виховання дітей, а
саме: залишення впродовж тривалого
строку потерпілого без будь-якого
нагляду; ухилення від виховання дітей (
у т.ч. незабезпечення відвідування ними
школи, контролю за дозвіллям);
незабезпечення потерпілим безпечних
умов перебування за місцем проживання
чи в іншому місці; невжиття заходів
щодо їх лікування; безпідставне
обмеження в харчуванні, одязі, інших
предметах першої необхідності; штучне
створення незадовільних побутових
умов, тощо.

Неналежне виконання обов»язків щодо
виховання дітей означає бездіяльність,
у результаті якої обов»язки по
вихованню виконуються неякісно, не в
повному обсязі. Таке ухилення може
полягати у різних формах
бездіяльності, пов»язаної з
незабезпеченням необхідних умов життя,
належного виховання та навчання
неповнолітніх дітей. Зокрема,
схвалюються здійснення підлітком
антигромадських вчинків, прививаються
погляди, установки, що пропагують
жорстокість, агресивність, ненависть,
неповагу до закону; складають умови,
які загрожують життю та здоров»ю
неповнолітнього; мають місце постійні
чіпляння до дитини з будь-якого приводу
і без нього.

Суб»єктивна сторона правопорушення
визначається ставленням до наслідків і
характеризується наявністю вини у
формі умислу або необережності.

Протокол про адміністративне
правопорушення не відповідає вимогам
ст. 256 КУпАП.

Зокрема, в протоколі про
адміністративне правопорушення не
зазначено суть адміністративного
правопорушення, вчиненого ОСОБА_2, які
дії чи бездіяльніть ОСОБА_2 призвели до
того, що неповнолітні діти пішли з дому
в невідомому напрямку, як і відсутні
посилання на жодний закон, вимоги якого
були нею порушені.

Сама по собі та обставина, що
неповнолітні діти пішли з дому
внаслідок невиконання ОСОБА_2
опікунських обов»язків, за відсутності
у матеріалах справи інших даних, не
може бути достатньою підставою для
висновку про те, що ОСОБА_2 ухиляється
чи не виконує покладені на неї
обов»язки по вихованню неповнолітніх
дітей.

Отже, в діях ОСОБА_2 відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Крім того, ст. 278 КУпАП передбачено, що
суддя районного суду при підготовці до
розгляду справи про адміністративне
правопорушення серед інших питань має
вирішити питання про правильність
складення протоколу та інших
матеріалів справи, та відповідно до ст.
283 КУпАП, постанова суду повинна
містити опис обставин, установлених
при розгляді справи.

Проте вказані вимоги закону
судом під час розгляду справи
дотримані та виконані не були.

Як вбачається із матеріалів
справи, оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам ст. 283 КУпАП,
оскільки не містить опису обставин,
установлених при розгляді справи, а
містить лише перелік документів, які
долучені до матеріалів справи, як на
підтвердження доведеності вини ОСОБА_2.

Судом при розгляді справи належним
чином не були з»ясовані обставини, які
підлягають з»ясуванню згідно ст. 280
КУпАП України, а саме: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом»якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з»ясовані інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

За таких обставин, апеляційний
суд вважає, що постанова судді підлягає
скасуванню, а провадження по справі
закриттю у зв»язку з відсутністю в діях
ОСОБА_2 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184
КупАП

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату ОСОБА_3 строк на
апеляційне оскарження постанови судді
Подільського районного суду м. Києва
від 29 жовтня 2013 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3
задовольнити.

Постанову судді Подільського
районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013
року, якою ОСОБА_2 визнано винною у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді попередження -
скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_2
закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за
відсутністю в її діях складу
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва
С.М.
Коваль