Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/14/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Цоток
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Лещенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2014 року. Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Лещенко Р.М.,
за участі особи, яка притягнута до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на постанову
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області від 17 грудня
2013 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець с Курінь Бахмачського
району Чернігівської області,
мешканець АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Добровеличківського
районного суду Кіровоградської
області від 17.12.2013 року до ОСОБА_3 за ч. 1
ст. 130 КУпАП накладено стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнаний
винним в тому, що 14.10.2013 року о 15 годині 45
хвилин в смт. Добровеличківка
Кіровоградської області по вулиці
Миколаївській, керуючи автомобілем
ВАЗ-2105 державний номерний знак НОМЕР_1,
відмовився від проходження медичного
огляду на стан алкогольного сп'яніння,
чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху
України.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати постанову суду
стосовно нього, а провадження по справі
закрити, посилаючись на те, що знайомий
йому по спільній роботі в
Добровеличківському РВ УМВС працівник
ДАІ зупинив його, деякий час вони
поспілкувались на різні теми, після
чого він від'їхав зі своїм знайомим,
залишився свій автомобіль, коли
повернувся, то працівника ДАІ вже не
було. Про те, що стосовно нього
працівником ДАІ був складений протокол
про відмову у медичному огляді на стан
алкогольного сп'яніння, він дізнався
після того, як зателефонував до ДАІ.
Суддя, вирішуючи питання про наявність
його вини у порушенні ст. 130 ч. 1 КУпАП,
прийняв до уваги лише показання свідка
ОСОБА_4, якого особисто доставив в
судове засідання працівник ДАІ, що
вплинуло, на його думку, на правдивість
показань цього свідка. Допитаний в
судовому засіданні інший свідок ОСОБА_5
показав, що він не відмовлявся від
проходження медогляду. Також суд
безпідставно не прийняв до уваги
пояснення свідка ОСОБА_6, який
підтвердив, що його поведінка була
цілком адекватною, запаху алкоголю ін.
не чув.

Заслухавши ОСОБА_3, який підтримав свою
апеляційну скаргу, перевіривши
матеріали справи про адміністративне
правопорушення, зваживши доводи
апеляції, вважаю, що вона задоволенню
не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП районний суд
всебічно, повно і об'єктивно дослідив
всі обставини справи, та правильно
дійшов висновку про наявність в діях
ОСОБА_3 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1
КУпАП, так як відповідальність за
вказане адміністративне
правопорушення настає у разі керування
транспортними засобами особами в стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або під впливом лікарських
препаратів, що знижують їх увагу та
швидкість реакції, а також передачу
керування транспортним засобом особі,
яка перебуває в стані такого сп'яніння
чи під впливом таких лікарських
препаратів, а так само відмови особи,
яка керує транспортним засобом, від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_3 у скоєні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП
підтверджується протоколом про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №895589, показаннями інспектора ДАІ
ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_4, які в судовому
засіданні апеляційного суду
Кіровоградської області також
підтвердили, що ОСОБА_3 керував
автомобілем в стані алкогольного
сп'яніння, та відмовився від
проходження відповідно до
встановленого порядку медичного
огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Ніяких порушень законодавства про
адміністративні правопорушення, які б
вплинули на правильність прийнятого
місцевим судом рішення, та були б
підставою для його скасування, під час
складання протоколу про
адміністративні правопорушення, та під
час розгляду справи в суді першої
інстанції, допущено не було.

Накладаючи на ОСОБА_3 адміністративне
стягнення, суд першої інстанції,
відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, у
повному обсязі врахував суспільну
небезпеку вчиненого правопорушення,
особу винного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують
відповідальність, через що
обґрунтовано наклав на нього
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами в межах
санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3
не має.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суддя
апеляційного суду Кіровоградської
області

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
залишити без задоволення, а постанову
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області від 17 грудня
2013 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1 рік
- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя:
підпис

Згідно оригіналу:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Лещенко
Р.М.