Справа № 466/9600/13-п
Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 33/783/83/14
Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року
м.Львів

Апеляційний суд
Львівської області у складі :

Головуючого - судді
Михалюка В.О.,

за участю
прокурора - Проданець Н.В.,

правопорушника -
гр. ОСОБА_1,

захисника -
адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Львова, українця,
громадянина України, з вищою

освітою,
неодруженого, працюючого
завідувачем лабораторії

ветеренарно-санітарної експертизи
№ 22 Львівської міської

державної лікарні ветеринарної
медицини, зареєстрованого

та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді
Шевченківського районного суду м.
Львова від 24 січня 2014 року,

в с
т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського
районного суду від 24 січня 2014 року
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 10 (десяти)
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 170 (сто сімдесят)
грн. в дохід держави.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що
він, перебуваючи на посаді завідувача
лабораторії ветеренарно-санітарної
експертизи № 22 Львівської міської
державної лікарні ветеринарної
медицини, будучи посадовою особою
інших органів державної влади та
відповідно до підпункту «ж» п.1 ч.1 ст.4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» є суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, порушив обмеження щодо
фінансового контролю, встановлені ч.1
ст.12 Закону України « Про засади
запобігання і протидії корупції», а
саме станом на 18.11.2013 року не подав за
місцем роботи щорічну декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за минулий рік,
тобто такими своїми діями вчинив
правопорушення, передбачене ст. 172-6
КУпАП.

На постанову судді ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій не
погоджується з винесеною постановою,
вважає її необґрунтованою та
незаконною, винесеною з грубим
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального
права. При цьому зазначив, що
категоричний висновок суду про
неподання ним декларації не є
настільки переконливим, щоб не вважати
його припущенням.

Стверджує, що декларацію про майно,
доходи та витрати за 2012 рік він вчасно
подав до кадрового підрозділу за
місцем роботи. Нагадувань, попереджень
від кадрової служби стосовно
невиконання вимог фінансового
контролю він не отримував, і це
свідчить про те, що декларація була ним
подана вчасно.

Просить постанову судді скасувати та
закрити провадження в
адміністративній справі за
відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення ОСОБА_1, який підтримав
подану апеляційну скаргу та просив
постанову скасувати, прокурора, яка
заперечила апеляцію та просила рішення
суду залишити без змін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, виходячи із
наступного.

Завданням провадження в справах про
адміністративні правопорушення згідно
ст.. 245 КУпАП, є всебічне, повне і
об'єктивне з`ясування обставин кожної
справи з дотриманням процесуальної
форми її розгляду.

При цьому, в основу рішення про
винність ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд
першої інстанції поклав ту обставину,
що в кадровому підрозділі за місцем
роботи останнього відсутня декларація
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру.

Разом з тим, згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про засади і протидії
корупції» корупційним правопорушенням
є умисне діяння, що містить ознаки
корупції, вчинене особою, зазначеною у
частині 1 статті 4 цього Закону, за яке
законом установлено кримінальну,
адміністративну, цивільно-правову так
дисциплінарну відповідальність.

Пункт 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
засади і протидії корупції» визначає
поняття корупції, як використання
особою, зазначеною в ч. 1 ст. 4 цього
Закону, наданих їй службових
повноважень та пов'язаних із цим
можливостей з метою одержання
неправомірної вигоди або прийняття
обіцянки (пропозиції такої вигоди для
себе чи інших осіб) або відповідно
обіцянка, пропозиція чи надання
неправомірної вигоди особі, зазначеній
в ч. 1 ст. 4 цього Закону, або на її вимогу
іншим фізичним чи юридичним особам з
метою схилити цю особу до
протиправного використання наданих їй
службових повноважень та пов'язаних із
цим можливостей.

І як вбачається з матеріалів справи на
час проведення перевірки у матеріалах
особової справи останнього дійсно була
відсутня декларація про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру.

Однак, наявні у матеріалах справи
докази не підтверджують того, що ОСОБА_1
умисно не виготовив та не подав у
встановлений Законом строк декларацію
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
2012 рік та жодними доказами не
стверджено обставин, що ОСОБА_1
неподанням у встановлений строк
вищевказаної декларації мав на меті
одержати неправомірну вигоду чи
прийняв обіцянку (пропозицію такої
вигоди для себе чи інших осіб або
відповідна обіцянка),

І як засвідчують дані протоколу про
адміністративне правопорушення та
мотивувальної частини постанови судді
відносно ОСОБА_1, в них відсутнє
будь-яке обґрунтування суб'єктивної
сторони (умисел, мотив, спеціальна мета)
цього складу адміністративного
правопорушення.

При цьому. як зазначено вище, визнати це
порушення корупційним, а особу
корупціонером можливо лише тоді, коли
судом при розгляді такої справи
встановлено обов'язкову ознаку цього
діяння у виді спеціальної мети -
одержання неправомірної вигоди.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що сукупність цих даних
свідчить про незаконність та
необґрунтованість постанови судді
місцевого суду відносно ОСОБА_1, а тому
така підлягає скасуванню, а
провадження по справі закриттю у
зв'язку з відсутністю в діях останнього
згаданого адміністративного
правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 та 294 КУпАП,
апеляційний суд

п о с т а н о в
и в :

Апеляцію ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Шевченківського
районного суду м. Львова від 24 січня 2014
року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП
скасувати, а провадження у справі
закрити у зв'язку з відсутністю в його
діях складу цього адміністративного
(корупційного) правопорушення.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає

Головуючий :
В.Михалюк