Справа № 369/110/14-п Головуючий у І
інстанції Лисенко Владислав
ВікторовичПровадження № 33/780/139/14
Доповідач у 2 інстанції
ГоворухаКатегорія 138
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2014 року.
м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Говоруха В.І. розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
про адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову судді Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 13
січня 2014 року,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 13 січня 2014 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Білогородка, Київської області,
громадянина України, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
призначено йому адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 6 /шість/ місяців.

Відповідно до зазначеної постанови, 31
грудня 2013 року о 17 годині 20 хвилин на 17
км. + 900 м а/д Київ-Одеса ОСОБА_1 керуючи
автомобілем Mersedec- Benz, державний
номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в
правому ряді, в напрямку м. Київ виїхав
на узбіччя, де здійснив зіткнення з
припаркованим автомобілем Daewoo,
державний номерний знак НОМЕР_2.
Внаслідок зіткнення автомобілі
отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій не
заперечуючи обставини скоєного ним
правопорушення просить змінити
постанову судді в частині накладення
стягнення та застосувати до нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу. В обґрунтування, вказує, що
постанова суду першої інстанціє є
незаконною та необґрунтованою в
частині застосування до нього, такого
виду адміністративного стягнення, як
позбавлення права управління
транспортними засобами, і вважає, що
до нього повинна бути застосована менш
сувора міра покарання, а саме штраф.
Свою апеляційну скаргу правопорушник
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції при накладенні
адміністративного стягнення не
врахував дані про його особу та всі
пом'якшуючі обставини, а саме його щире
каяття у вчиненні правопорушення, те що
він вперше притягується до
адміністративної відповідальності, в
нього є неповнолітня дитина-інвалід,
яка потребує лікування. Крім того,
автомобіль є джерелом отримання
доходів, оскільки не маючи постійного
місця роботи він займається
перевозкою різноманітного вантажу.

Дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
приходжу до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП за обставин, викладених у
постанові відповідає фактичним
обставинам справи, підтверджується
розглянутими в судовому засіданні
доказами, є обґрунтованим та апелянтом
не оскаржується.

Згідно зі ст. 23 КУпАП,
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладені
стягнення враховуються характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують та
обтяжують відповідальність.

Разом з тим при призначенні
ОСОБА_1 виду адміністративного
стягнення за правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП, суддею
місцевого суду не були в достатній мірі
враховані всі обставини, за яких було
вчинене адміністративне
правопорушення, особу правопорушника,
ступінь вини та обставини, що
пом'якшують відповідальність за
вчинене адміністративне
правопорушення. Зазначивши у постанові
при призначенні виду
адміністративного стягнення, що ОСОБА_1
вчинив правопорушення, яке є грубим
суд жодним чином не мотивував на
підставі яких доводів він дійшов до
такого висновку і не зазначив про це в
постанові.

Крім того, судом не було враховано
в належній мірі, що згідно матеріалів
справи ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за порушення Правил
дорожнього руху раніше не
притягувався, щиро розкаявся у
вчиненому правопорушенні, допустив
порушення правил внаслідок
неуважності за складних погодних умов
( туман), потерпілі не мають до нього
претензій матеріального характеру,
тяжких наслідків в результаті дорожньо
- транспортної пригоди не наступило,
він має на утриманні дитину інваліда і
автомобіль є єдиним джерелом доходу
сім'ї.

За вказаних обставин позбавляти
ОСОБА_1 права керування транспортними
засобами підстав не вбачається, в
зв'язку з чим постанова судді
Києво-Святошинського районного суду
від 13 січня 2014 року, в частині
накладення на правопорушника
адміністративного стягнення, підлягає
зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 13
січня 2014 року щодо ОСОБА_1 в частині
призначеного стягнення змінити.

Пом'якшити накладене на ОСОБА_1
стягнення та накласти на нього за
вчинення правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП стягнення у
виді штрафу в розмірі двадцяти п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 425 (чотириста
двадцять п'ять) гривень.

В іншій частині постанову судді
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 13 січня 2014 року
щодо ОСОБА_1- залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
В.І.Говоруха