АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Суддя 1-ї
інстанції: Яремчук В.І.
Провадження № 33/790/18/14
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків
14 січня 2014 року

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду
Харківської області Каплієнко І.І., за
участю особи, притягнутої до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3, її
представника - адвоката ОСОБА_4,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову судді Московського
районного суду м. Харкова від 10 грудня
2013 року у справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 124
КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

У відповідності з цією постановою на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Синівка Липоводолинського району
Сумської області, громадянина України,
працюючого головним бухгалтером ТОВ
«УТЕХ», з вищою освітою, одруженого, що
проживає за адресою: АДРЕСА_1,

накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в дохід держави у
розмірі 425 гривень 00 копійок за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого
ст. 124 КУпАП, зі стягненням з нього
судових витрат у розмірі 34 гривні 41
копійок.

Приймаючи таке рішення по справі
суддя виходив з того, що вина
ОСОБА_2 у вчиненні
правопорушення підтверджується
сукупністю відомостей у протоколі про
адміністративне правопорушення, схемі
ДТП, змістом пояснень учасників ДТП, а з
наданого для огляду відеозапису ДТП
підстав вважати, що автомобіль «Шкода»
проїжджав перехрестя на червоне світло
світлофору немає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить оскаржувану постанову
скасувати, а провадження у справі
закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,
посилаючись на те, що інспектором
дізнання ДТП не було вжито заходів щодо
встановлення та збору доказів
правопорушення та його вини у ньому,
відсутність на час розгляду справи
висновку прокурора про те, що неможливо
однозначно стверджувати про порушення
ПДР України лише ОСОБА_2

Заслухавши пояснення
ОСОБА_2, який підтримав апеляційну
скаргу, потерпілу ОСОБА_3 та її
представника ОСОБА_4, які заперечували
проти задоволення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали
адміністративної справи та
апеляційної скарги, слід дійти
наступного.

У відповідності з
протоколом про адміністративне
правопорушення серії АВ2 №143829 від 11
листопада 2013 року, ОСОБА_2 цього ж дня о
09-25 год. в м. Харкові,
керуючи автомобілем LEXUS д/н НОМЕР_1 по
проспекту Московському, виконуючи
поворот ліворуч на м-н Фейербаха, не
надав дорогу автомобілю SKODA д/н НОМЕР_2,
який рухався по проспекту Московському
в зустрічному напрямку, внаслідок чого
сталося зіткнення автомобілів,
нанесено матеріальних збитків, чим
порушив вимоги п. 16.6 ПДР
України, відповідальність за що
передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_2 свою провину в скоєнні
адміністративного правопорушення не
визнав, пояснивши, що повертати наліво
почав після того, як для автомобілів, що
рухалися по проспекту Московському,
загорілося червоне світло, зі
швидкістю близько 3-5 км/год. і,
закінчуючи поворот, по першій смузі
швидко приблизився автомобіль SKODA,
перетинаючи перехрестя на червоне
світло світлофора, та вчинив наїзд на
його автомобіль.

Переглянувши в процесі розгляду справи
по суті відеозапис цієї ДТП, наданий
ОСОБА_2, стверджувати про те, що
автомобіль ОСОБА_3 перетинав
перехрестя на червоний сигнал
світлофора, як про це правильно
зазначив суддя в оскаржуваній
постанові, неможливо.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
займав таку ж позицію, що і при розгляді
справи суддею районного суду,
зазначивши при цьому, що у зв'язку з тим,
що на момент прийняття рішення
висновок прокурора про необхідність
закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення у
відношенні ОСОБА_2 за відсутність в
його діях складу адміністративного
правопорушення був відсутній, суддя не
мав можливості прийняти його до уваги.

Водій ОСОБА_3 заперечувала проти
викладених ОСОБА_2 обставин ДТП,
вважаючи, що не перетинала перехрестя
на червоний сигнал світлофора, а тому
ОСОБА_2 мав її пропустити.

Дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, та переглянувши
відеозапис ДТП, слід дійти висновку, що
суддя районного суду дійшов
правильного висновку про притягнення
до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2

Перевіряючи постанову судді з
точки зору її відповідності фактичним
обставинам справи, правильності
посилання на одні докази і неприйняття
до уваги інших, слід зазначити про таке.

У відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП
докази по справі оцінюються посадовою
особою за її внутрішнім переконанням,
що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженню всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючи законом
і правосвідомістю.

В даному випадку, виконуючи вимогу
вищевказаної норми, суддею було
переглянуто наданий ОСОБА_2 відеозапис
ДТП, але даних, які б свідчили про
порушення ПДР України ОСОБА_3
встановлено не було, а тому він не є
доказом її вини у даній ДТП.

Що стосується висновку, наданого
в порядку ст. 250 КУпАП прокуратурою
Харківської області про незаконність
складення протоколу про
адміністративне правопорушення, якому
не було дано оцінки суддею районного
суду у зв'язку з тим, що його було
отримано ОСОБА_2 вже після ухвалення
постанови, то слід зазначити, що
протокол про адміністративне
правопорушення складений у
відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП.
Письмові пояснення свідків у
матеріалах справи відсутні, а тому
неможливо стверджувати про їх
неврахування інспектором ДАІ.

Відеозапису ДТП була дана оцінка
суддею і обґрунтовано прийнято рішення
про недоцільність його долучення до
матеріалів справи як доказу вини
ОСОБА_3

При цьому як доказ вини ОСОБА_2
відеозапис ДТП в постанові судді не
зазначається.

Таким чином, враховуючи всі
вищенаведені обставини, дослідивши
нові докази відповідно до ч. 7 ст. 294
КУпАП, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про правильність
рішення судді суду першої інстанції, а
доводи апеляційної скарги його
правильності не спростовують.

Приймаючи до уваги викладене і
керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи,
притягнутої до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову судді
Московського районного суду м. Харкова
від 10 грудня 2013 року про накладення на
ОСОБА_2 адміністративного стягнення у
вигляді штрафу в дохід держави у
розмірі 425 гривень 00 копійок за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого
ст. 124 КУпАП, зі стягненням судових
витрат в бюджет держави у розмірі 34
гривень 41 коп. - без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: