Справа № 743/44/14-п
Провадження №3/743/17/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року

смт.Ріпки

Суддя Ріпкинського районного
суду Чернігівської області Жовток Є.А.,
при секретарі Коваль Т.С., з участю
прокурора Карпуся І.М., розглянувши
матеріли справи щодо ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Мутичів
Ріпкинського району Чернігівської
області, громадянки України,
розлученої, маючої на утриманні двох
неповнолітніх дітей, займаючої посаду
заступника начальника Чернігівського
міжрайонного управління Головного
управління Держсанепідемслужби в
Чернігівській області, заступника
головного державного санітарного
лікаря - начальника відділу
санітарного нагляду, зареєстрованої та
проживаючої в АДРЕСА_1
ідентифікаційний № НОМЕР_1,

за ч.1 ст.172-4 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне
правопорушення вбачається, що ОСОБА_1,
займаючи посаду заступника начальника
Чернігівського міжрайонного
управління ГУ Держсанепідемслужби в
Чернігівській області, заступника
головного державного санітарного
лікаря по Чернігівському,
Ріпкинському, Городнянському,
Щорському, Менському районах -
начальника відділу санітарного
нагляду, будучи державним службовцем 6
категорії 12 рангу та суб"єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, у період часу з 02.01.2013
року по 13.06.2013 року, всупереч вимогам
ст.7 Закону України "Про засади
запобігання і протидії корупції", ст.172-4
КУпАП, порушуючи встановлені
законодавством обмеження, працювала на
посаді лікаря-лаборанта-гігієніста
санітарно-гігієнічної лабораторії
Ріпкинського відділу лабораторних
досліджень Державної установи
"Чернігівський обласний лабораторний
центр Держсанепідемслужби України",
отримавши заробітну плату, в
загальному розмірі 6819 грн. 10 коп.

У протоколі вказується, що ДУ
"Чернігівський обласний лабораторний
центр Держсанепідемслужби України" до
13.06.2013 року не мав відповідної ліцензії,
отже робота ОСОБА_1 за сумісництвом, не
може вважатися медичною практикою і
тягне відповідальність, передбачену,
ч.1 ст.172-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1, не
оспорюючи фактичних обставин справи,
свою винність у вчиненні
правопорушення не визнала та пояснила,
що її робота за сумісництвом в
неприбутковій бюджетній установі,
котра входить до системи
Держсанепідемслужби, згідно вимог
діючого законодавства, відноситься до
медичної практики незважаючи на
наявність або відсутність ліцензії.

Прокурор в судовому засіданні вказав
на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного корупційного
правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, допитавши свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
починаючи з 2006 року ОСОБА_1 працювала на
посаді лікаря-лаборанта-гігієніста
Ріпкинської районної
санітарно-епідеміологічної станції та
наказом № 15А-К від 02.01.2013 року була
переведена на посаду заступника
начальника Чернігівського
міжрайонного управління Головного
управління Держсанепідемслужби в
Чернігівській області, заступника
головного державного санітарного
лікаря - начальника відділу
санітарного нагляду, з присвоєнням 12
рангу державного службовця шостої
категорії посад.

Таким чином, у відповідності до п.п. в)
п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про засади
запобігання і протидії корупції",
ОСОБА_1 відноситься до суб"єктів
відповідальності за корупційні
правопорушення.

Наказом № 25-к від 02.01.2013 року, ОСОБА_1
прийнято на роботу за сумісництвом до
ДУ "Чернігівський обласний
лабораторний центр
Держсанепідемслужби України", на 0,5
посади лікаря-лаборанта-гігієніста
санітарно-гігієнічної лабораторії
Ріпкинського відділу лабораторних
досліджень.

Частиною 1 ст.172-4 КУпАП встановлено
відповідальність державних службовців
за порушення обмежень щодо зайняття
підприємницькою або іншою оплачуваною
діяльністю, крім викладацької,
наукової, творчої діяльності медичної
та суддівської практики,
інструкторської практики зі спорту.

Як пояснила в судовому засіданні
ОСОБА_1, працівники Ріпкинського
відділу лабораторних досліджень не
являються державними службовцями і
роботу лікаря-гігієніста за
сумісництвом вона виконувала у вільний
від основної роботи час.

Такі пояснення узгоджуються з
матеріалами справи і показами свідків
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

З матеріалів справи вбачається, що
Ріпкинський відділ лабораторних
досліджень є структурним підрозділом
Державної установи "Чернігівський
обласний лабораторний центр
Держсанепідемслужби України", котрий в
свою чергу, віднесено до органів
виконавчої влади і засновником якого є
Держсанепідемслужба України.

Згідно Статуту, Центр є неприбутковою
бюджетною організацією, яка створена з
метою проведення лабораторних та
інструментальних досліджень і
випробувань у сфері санітарного та
епідемічного благополуччя населення.

Статтею 9 Закону України "Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності" передбачено
ліцензування медичної практики.

В той же час, ч.2 ст.3 Господарського
кодексу України визначено, що
господарська діяльність здійснюється
для досягнення економічних і
соціальних результатів та з метою
одержання прибутку.

За змістом Закону України "Про Основи
законодавства України про охорону
здоров"я" та Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з медичної практики, затверджених
Наказом МОЗ України № 49 від 02.02.2011 року,
медична практика - це вид господарської
діяльності у сфері охорони здоров"я,
який провадиться закладами охорони
здоров"я та фізичними
особами-підприємцями.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 можуть
вбачатися ознаки правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП.

У законодавстві про охорону здоров'я
визначення терміну "медична практика"
наявне лише в Ліцензійних умовах
провадження господарської діяльності,
відповідно до якого така діяльність
провадиться закладами охорони здоров'я
та фізичними особами - підприємцями,
які відповідають єдиним
кваліфікаційним вимогам, з метою
надання видів медичної допомоги,
визначених законом, та медичного
обслуговування.

Водночас, за змістом закону йдеться не
про господарську чи підприємницьку
діяльність із здійснення медичної
практики, а про можливість зайняття нею
в державних чи комунальних установах
охорони здоров'я.

Суд приймає до уваги, що Пунктом 45
Розділу ІІІ Переліку лікарських посад
у закладах охорони здоров"я,
затвердженого Наказом МОЗ № 385 від
28.10.2002 року, посада
лікаря-лаборанта-гігієніста з
дослідження хімічних факторів
навколишнього середовища, віднесена до
посад лікарів-спеціалістів.

ОСОБА_1 має відповідну освіту, пройшла
спеціальне навчання та отримала
свідоцтво про складання іспиту із
спеціальності лабораторних досліджень
хімічних факторів навколишнього
середовища.

Ліцензія на провадження медичної
практики Міністерством охорони
здоров"я України була видана ДУ
"Чернігівський обласний лабораторний
центр Держсанепідемслужби України"
13.06.2013 року, після отримання доручення
МОЗ України від 10.04.2013 року.

Наказом
Голови Держсанепідемслужби України №
143 від 26.06.2013 року, керівникам
лабораторних центрів
Держсанепідемслужби доручено
завершити доопрацювання документів
для отримання ліцензії в строк до 15.08.2013
року.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1, на
момент прийняття на роботу за
сумісництвом, не була обізнаною про
необхідність отримання державною
установою ліцензії на зайняття
відповідним видом діяльності та про
наявність або відсутність такої
ліцензії в ДУ "Чернігівський обласний
лабораторний центр
Держсанепідемслужби України".

За наведених обставин, суд приходить до
висновку про доцільність звільнення
ОСОБА_1 від відповідальності за
малозначністю вчиненого, оскільки
умислу на вчинення правопорушення вона
не мала, шкідливих наслідків в
результаті її дій не настало.

Керуючись ст.ст.22, 251, 252, 283, 284 КУпАП -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 - звільнити від
адміністративної відповідальності,
передбаченої ч.1 ст.172-4 КУпАП, за
малозначністю вчиненого, обмежившись
усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена або
опротестована прокурором до
апеляційного суду Чернігівської
області, через Ріпкинський районний
суд, протягом десяти днів, з дня її
винесення.

Суддя
Є.А.
Жовток