П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року суддя Селидівського
міського суду Донецької області Черков
В.Г. розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, яка
надійшла від ВДАІ по ОАТ м. Селидове про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина
України, який не працює, зареєстрований
і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 - за
ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 230025 від
07.01.2014 року, ОСОБА_1, 07.01.2014 року о 22
годині 45 хвилин, по вул. Гриньова, біля
буд. № 15 в м. Донецьку, керував
автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками
алкогольного сп’яніння (запах
алкоголю з роту), що підтверджується
відмовою на вимогу працівника міліції
пройти медичний огляд в медичному
закладі відмовився в присутності двох
свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР
України, за що передбачена
відповідальність за ст. 130 КУоАП.

Справа про адміністративне
правопорушення підлягає закриттю з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП,
доказами - є будь-які фактичні данні, на
основі яких у визначеному законом
порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення та
винність даної особи в його вчиненні
та інші обставини що мають значення для
вирішення справи. І ці данні
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності та
іншими доказами, свідченнями та
документами, які також повинні бути
відносними і допустимими.

В порушення вимог ст.ст. 256, 266 КоАП
України інспектор ДПС не вказав в
протоколі (в фабулі правопорушення)
обов’язкові умови для притягнення до
відповідальності за даною нормою
закону у виді відсторонення від
керування та проходження медичного
огляду на місці вчинення
адміністративного правопорушення з
застосуванням спеціального технічного
засобу - алкотестера в порядку ст. 266
КУоАП.

В порушення указаної норми закону
посадова особа органів внутрішніх
справ, ОСОБА_2 не провів огляд водія з
використанням спеціального технічного
засобу у присутності двох свідків на
місці скоєння правопорушення.

В поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4
чітко відображається невірне
трактування ст. 266 КУпАП щодо
проходження медичного огляду на стан
алкогольного сп’яніння, передбаченого
ст. 130 КУпАП на місці скоєння
правопорушення, а вбачається, що
правопорушник показав, що він
відмовився від проходження медичного
огляду в медичному закладі, щодо
проходження медичного огляду на місці
скоєння правопорушення посадовою
особою МВС України не було
запропоновано правопорушнику взагалі,
тобто відсутня обов’язкова ознака
об’єктивної сторони правопорушення
ст. 130 КУпАП.

Посадовою особою МВС України, ОСОБА_2
порушено вимоги п. 8 Порядку
направлення водіїв транспортних
засобів для проведення огляду з метою
виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, і проведення такого
огляду (затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 17.12.2008
року, № 1103) у разі відмови водія
транспортного засобу від проведення
огляду в закладі охорони здоров'я
уповноважена особа Державтоінспекції
в присутності двох свідків складає
протокол про адміністративне
правопорушення, у якому зазначає
ознаки сп'яніння і дії водія щодо
ухилення від огляду.

Згідно положень ст. 130 КУоАП відмова
особи, яка керує транспортним засобом,
від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп’яніння – є об’єктивною стороною
правопорушення.

Отже основною ознакою об’єктивної
сторони правопорушення,
передбачуваного ст. 130 КУоАП є відмова
особи, яка керує транспортним засобом,
від проходження огляду на стан
сп’яніння, а не відмова їхати у
медичний заклад.

Фактично посадова особа не вірно
застосувала норми матеріального і
процесуального права.

Крім того, в протоколі про
адміністративне правопорушення
зазначено, що правопорушник – ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4,
в той час, як згідно копії паспорту
серії СТ № 214257, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5, тому суд
вважає, що в матеріалах справи відсутні
будь-які об'єктивні докази на
підтвердження вчинення ОСОБА_1
інкримінованого правопорушення,
передбачуваного ст. 130 ч. 1 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що справа про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ст. 130 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю у
відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУоАП у
зв’язку з відсутністю в діях ОСОБА_1
складу адміністративного
правопорушення, передбачуваного ч. 1 ст.
130 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 4 Закону
України про «Судовий збір», судовий
збір з ОСОБА_1 не справляти у зв’язку з
закриттям провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, за
ст. 130 ч. 1 КУоАП провадженням закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя