АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
м. Чернівці

Суддя судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Чернівецької області Семенюк К.М.,
розглянувши провадження у справі про
адміністративне правопорушення за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Путильського районного суду
Чернівецької області від 30 грудня 2013
року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Путильського
районного суду Чернівецької області
від 30 грудня 2013 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення та
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в сумі 340
(триста сорок ) гривень в дохід держави.

Як зазначено в постанові, 26 грудня 2013
року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем
ВАЗ-2121 д.н. НОМЕР_1 В смт. Путила, не надав
перевагу в русі автомобілю МАЗДА- 323 д.н.
НОМЕР_2, який рухався по головній
дорозі, чим порушив п. 10.1 ПДР України, в
результаті чого автомобілі частково
пошкоджені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує
питання про скасування постанови
Путильського районного суду
Чернівецької області від 30 грудня 2013
року та постановлення нового рішення,
яким просить закрити справу у зв'язку з
недоведеністю його вини у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

При цьому посилається на те, що при
розгляді справи судом не було прийнято
до уваги ні його показання, ні водія
автомобіля «Мазди» - ОСОБА_2, не було
надано значення недолікам у доказовій
частині, як відсутність встановленого
місця зіткнення, наявність пошкоджень
на автомобілях, не надано оцінки діям
водія «Мазди».

Крім того, судом до уваги були прийняті
виключно ті показання, які були надані
працівниками ДАІ та які не
відповідають вимогам чинного
законодавства,

Справа №33/794/4/14 Головуючий
у І інстанції Маковійчук Р.Л.

Категорія ст. 124 КУпАП Суддя
Семенюк К.М.

оскільки не було роз'яснено вимоги ст. 63
Конституції України та не роз'яснено
можливості не давати показань стосовно
себе.

Розглянувши справу, заслухавши ОСОБА_1,
який просив задовольнити його
апеляцію, ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3,
які просили залишити постанову
районного суду в силі, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляції,
суд вважає, що вона не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає
фактичним обставинам справи,
підтверджується зібраними й
розглянутими у судовому засіданні
доказами, яким дана правильна юридична
оцінка. Відповідно до п. 10.1 Правил
дорожнього руху України, перед
початком руху, перестроюванням та
будь-якою зміною напрямку руху водій
повинен переконатися, що це буде
безпечним і не створить перешкод або
небезпеки іншим учасникам руху.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення СЕ1 №
147343 від 06.12.2013 року (а. с. 1) ОСОБА_1,
керуючи автомобілем ВАЗ-2121 д. н. НОМЕР_1
в смт. Путила, не надав перевагу в русі
автомобілю МАЗДА- 323 д. н. НОМЕР_2, який
рухався по головній дорозі, чим порушив
п. 10.1 Правил дорожнього руху України, в
результаті чого автомобілі частково
пошкоджені.

Також ці дані підтверджуються
протоколом про адміністративне
правопорушення (а. с. 1), схемою
наслідків дорожньо-транспортної
пригоди без потерпілих (а.с. 2),
протоколом огляду місця ДТП (а. с. 3),
поясненнями ОСОБА_2 від 06.12.2013 року (а. с.
5).

Аналізуючи дослідженні докази, суд
приходить до висновку, що твердження в
апеляції ОСОБА_1 про те, що судом не
були прийняті до уваги ні його
показання, ні водія автомобіля «Мазди»
- ОСОБА_2, що не було надано значення
недолікам у доказовій частині, не
надано оцінки діям водія «Мазди» є
способом захисту останнього та
намаганням ухилитись від
відповідальності за
дорожньо-транспортну пригоду, яка
сталась з його вини.

Таким чином, наведені вище докази
спростовують твердження апелянта щодо
недоведеності вини останнього у
скоєнні правопорушення.

З огляду на наведене суд вважає, що суд
першої інстанції правильно
кваліфікував дії правопорушника
ОСОБА_1, оскільки він порушив правила
дорожнього руху, що спричинило
пошкодження транспортних засобів.

Крім того, посилання апелянта на те, що
судом до уваги були прийняті виключно
ті показання, які були надані
працівниками ДАІ та які не
відповідають вимогам чинного
законодавства, оскільки не було
роз'яснено вимоги ст. 63 Конституції
України є безпідставними та
спростовуються наданими матеріалами
справи (а. с. 4 - пояснення ОСОБА_1, а.с. 5 -
пояснення ОСОБА_2 та ін..), зокрема,
підписами останніх в поясненнях про
ознайомлення їх зі ст. 63 Конституції
України.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 245, 280, 294 КУпАП суддя апеляційного
суду Чернівецької області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити
без задоволення, а постанову
Путильського районного суду
Чернівецької області від 30 грудня 2013
року щодо ОСОБА_1 - без змін

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області
К.М. Семенюк