АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року
м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва
Паленик І.Г. за участю:

особи, яка притягнута до
адміністративної відповідальності -
ОСОБА_1,розглянувши у залі суду у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_1 на постанову судді
Оболонського районного суду м.
Києва від 24 січня 2014 року, про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 130
КУпАП,

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.
Зальське, Тальнівського району,
Черкаської області, громадянин
України, проживає за адресою: АДРЕСА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків - НОМЕР_1,

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою на ОСОБА_1
накладено адміністративне стягнення у
вигляді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік.

Як убачається з постанови судді
«Згідно з протоколів про
адміністративне правопорушення ОСОБА_1
01 січня 2014 року о 08 годині 45 хвилин,
керував автомобілем марки «Шкода»,
державний номерний знак НОМЕР_2, по вул.
Столичне шосе в м. Києві, з явними
ознаками алкогольного сп'яніння:
різкий запах алкоголю з порожнини рота,
тремтіння пальців рук. При цьому від
проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
сп'яніння відмовився».

Своє рішення суд мотивував тим, що
ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні
названого адміністративного
правопорушення, а також його вина
повністю підтверджується зібраними та
дослідженими доказами в їх сукупності.

В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_1 не оспорюючи
доведеність вини ОСОБА_1 просить
змінити постанову суду в частині
накладення адміністративного
стягнення та накласти на останнього
стягнення у вигляді штрафу. Зокрема,
апеляційна скарга мотивована тим, що
суддею районного суду при накладенні
на ОСОБА_1 адміністративного стягнення
в повній мірі не враховано вимоги ст.
ст. 33, 34 КУпАП, зокрема те, що останній
визнав вину у вчинені
адміністративного правопорушення,
щиро розкаявся, вперше притягається до
адміністративної відповідальності, є
пенсіонером і позбавлення водійських
прав залишить його без засобів
існування. Крім того, суддею не
враховано те, що адміністративне
правопорушення вчинено 01 січня 2014 року,
що можна рахувати, як збіг особистих
обставин, зважаючи на новорічні свята.

В судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції ОСОБА_1
підтримав доводи викладені в
апеляційній скарзі, просив її
задовольнити змінивши постанову судді
районного суду в частині накладення
адміністративного стягнення та
накласти на нього стягнення у вигляді
штрафу в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши
матеріали справи про адміністративне
правопорушення, дослідивши доводи
апеляційної скарги, приходжу до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням
судді при розгляді справ про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний в тому числі з'ясувати, чи
винна особа у вчиненні
адміністративного правопорушення, чи є
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 283 КУпАП,
постанова у справі про адміністративне
правопорушення, окрім іншого, повинна
містити опис обставин, установлених
при розгляді справи та прийняте по
справі рішення.

Вищенаведені вимоги закону суддею
місцевого суду не дотримані.

Так, оскаржувана постанова не містить
опису обставин адміністративного
правопорушення, установлених судом, а
має лише посилання на обставини, що
викладені в протоколі про
адміністративне правопорушення. Крім
того, в оскаржуваній постанові суддя
пославшись на обставини, що пом'якшують
і обтяжують відповідальність ОСОБА_1,
будь-якої із таких обставин не
зазначив. Більш того, в резолютивній
частині своєї постанови суддя
місцевого суду, не визнавши ОСОБА_1
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, наклав на нього
адміністративне стягнення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до висновку, що постанова
судді суду першої інстанції у даній
справі є незаконною, винесеною з
порушенням чинного законодавства, а
тому підлягає скасуванню.

З огляду на те, що, у відповідності до ч.
8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду
апеляційної скарги суд апеляційної
інстанції не може направити справу на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції, а зобов'язаний в даному
випадку прийняти нову постанову, то
апеляційним судом було вивчено
матеріали даної справи, опитано ОСОБА_1
і з'ясовано дані про його особу.

Так, крім повного визнання ОСОБА_1 своєї
вини у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП, його вина у вчиненні цього
правопорушення підтверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення (а.с. 1), складеним в
присутності двох свідків, відповідно
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які в своїх
поясненнях підтвердили той факт, що
ОСОБА_1 відмовився від проходження у
встановленому порядку медичного
огляду на стан сп'яніння (а.с. 3),
протоколом огляду та тимчасового
затримання транспортного засобу (а.с. 2),
рапортом інспектора ДПС (а.с. 4), та
письмовими поясненнями ОСОБА_1, які
містяться в протоколі про
адміністративне правопорушення (а.с. 1).

Таким чином, на підставі цих доказів
вважаю, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5
Правил дорожнього руху України, тобто у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП, є доведеною.

Відповідно до ст. ст. 23, 33 КУпАП,
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, а також
запобігання вчинення нових
правопорушень. При цьому враховується
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, обставини, що
пом'якшують та обтяжують
відповідальність.

Як вбачається з постанови судді
місцевого суду, в ній міститься
вказівка на врахування характеру
правопорушення, особи правопорушника,
ступеню його вини, майнового стану і
обставин, що обтяжують та пом'якшують
відповідальність.

Цю вказівку в даному випадку слід
визнати формальною, оскільки, всупереч
положенням ч. 2 ст. 33 КУпАП, суддя
районного суду не привів жодних даних,
що стосуються особи правопорушника,
який раніше до адміністративної
відповідальності не притягувався, свою
вину визнав повністю та щиро розкаявся
у скоєному, пенсіонер.

Наведені обставини, відповідно до ст. 34
КУпАП, слід визнати такими, що
пом'якшують відповідальність ОСОБА_1 за
вчинене адміністративне
правопорушення, і апеляційний суд їх
враховує при обранні виду
адміністративного стягнення.

В свою чергу, будь-яких обставин, які б
обтяжували відповідальність ОСОБА_1, не
встановлено.

Окрім того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП
передбачає альтернативні види
адміністративних стягнень: штраф або
позбавлення права керування
транспортними засобами, або громадські
роботи. Призначаючи адміністративне
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами,
суддя районного суду не навів мотиви
накладення саме такого виду
адміністративного стягнення, а тільки
послався на загальні правила
накладення стягнення за
адміністративне правопорушення,
передбачені ст. 33 КУпАП, тобто допустив
формалізм у вирішенні даного питання.

Виходячи з наведеного та зважаючи на
обставини справи, характер вчиненого
правопорушення, вищезазначені дані про
особу ОСОБА_1 та обставини, що
пом'якшують його відповідальність за
вчинене адміністративне
правопорушення, вважаю можливим
накласти на ОСОБА_1 такий вид
адміністративного стягнення, як штраф,
розмір якого слід визначити
мінімальним, який передбачений
санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову судді Оболонського
районного суду міста Києва від 24 січня
2014 року, за якою на ОСОБА_1 накладено
адміністративне стягнення у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
(один) рік, - скасувати, як таку, що за
своїм змістом не відповідає вимогам
закону.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та
накласти на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
двохсот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що складає 3400 (три
тисячі чотириста) гривень.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва
Паленик І.Г.

Справа № 33/796/260/2014 Категорія ч. 1 ст.130
КУпАП Суддя першої інстанції Пруднік
О.А.