Справа №560/167/14-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2014 року
м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного
суду Рівненської області Оборонова
І.В.,, розглянувши матеріали справи, які
надійшли від органів ДАІ Дубровицького
РВ УМВСУ у Рівненській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1.
Паспорт серії НОМЕР_2 виданого 16.01.2007
року Дубровицьким РВ УМВС України в
Рівненській області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, за ч.1 ст. 130 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Права та обов'язки, передбачені ст.268
КУпАП, ОСОБА_1, роз'яснені.

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2014 року о 00 год. 20 хв. на 32 км.
автодороги сполученням Городище -
Рівне - Старокостянтинів, ОСОБА_2
керував автомобілем марки "ВАЗ 217230" з
державним номерним знаком НОМЕР_3,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння.

Факт керування ОСОБА_1
транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння стверджується
результатом тесту для вимірювання
рівня алкоголю в організмі, приладом
"Drager", з якого вбачається, що у ОСОБА_1
рівень алкоголю в організмі складав 0,51
%.

На розгляді справи в суді ОСОБА_2
свою вину у вчиненому правопорушенні
визнав повністю, щиро розкаявся та
пояснив, що дійсно 19.01.2014 року він пив
пиво. Ввечері того ж дня, близько 23-50
год. його матері почала дуже боліти
нога, на якій напередодні було зроблено
дві операції, після того, як вона
отримала тяжку травму, і його хрещена
мати ОСОБА_3, яка є медиком за професією,
сказала ОСОБА_1 терміново поїхати до
лікарні і купити для матері знеболюючі
ліки, а тому він змушений був сісти за
кермо автомобіля в силу вимушених
обставин, оскільки був дуже
схвильований тяжким станом своєї
матері.

В судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 суду пояснив, що близько 00-10 год.
19.01.2014 року, керуючи автомобілем на 32 км.
автодороги сполученням Городище -
Рівне - Старокостянтинів, він на
перехресті біля заправної станції,
помітив автомобіль знайомого ОСОБА_1,
якого зупинили працівники ВДАІ. Коли
він зупинився, щоб поцікавитись у чому
справа, то дізнався, що працівники ВДАІ
складають на ОСОБА_1 протокол про
адміністративне правопорушення за
керування транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння. Працівники
ВДАІ під розписку зобов'язали ОСОБА_4
доставити автомобіль ОСОБА_1 до нього
додому, оскільки його було
відсторонено від керування. Після того
як працівники ВДАІ склали протокол і
відпустили ОСОБА_1, то він попросив
ОСОБА_4 завезти його в лікарню, щоб
купити для його матері необхідні
знеболюючі ліки. У лікарні ОСОБА_2 купив
ліків, після чого ОСОБА_4 завіз його до
дому в с.Крупове Дубровицького району
Рівненської області.

Як вбачається з письмових
пояснень ОСОБА_3, 19.01.2014 року близько 00-10
год. вона дійсно сказала, щоб ОСОБА_2
поїхав до цілодобової аптеки ЦРЛ
м.Дубровиця та купив необхідні для його
матері ОСОБА_5 знеболюючі ліки (а.с.12).

Доказами в справі про
адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи,
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, а також іншими
документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

При оцінці доказів у провадженні у
справах про адміністративні
правопорушення, уповноважені особи
повинні з'ясувати, чи припустиме
використання отриманих відомостей як
доказів у цій справі, чи стосуються
отримані фактичні дані до конкретної
справи, чи вірогідний цей доказ і як він
взаємопов'язаний з іншими доказами у
справі, чи є достатньою вся сукупність
отриманих фактичних даних для того, щоб
прийняти законне, об'єктивне й
обґрунтоване рішення з
адміністративної справи.

Відповідно ч.1 ст.9 КпАП України,
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може
бути підданий заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на
розгляді справи в суді, дослідивши
обставини та матеріали справи, а саме
протокол про адміністративне
правопорушення серії АА2 №985705 від
19.01.2014 року (а.с.2), результат тесту для
вимірювання рівня алкоголю в
організмі, приладом "Drager" відносно
ОСОБА_1 (а.с.3), копію медичної картки
ОСОБА_5, ( з якої вбачається, що у неї
наявна травма ноги, яка потребує
довготривалого лікування після
хірургічного втручання (а.с.9-11), суд
приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у
скоєному правопорушенні,
передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП доведена,
оскільки згідно п. 2.9 «а» Правил
дорожнього руху України «водію
забороняється керувати транспортним
засобом в стані алкогольного сп'яніння
або знаходитися під впливом
наркотичних або токсичних речовин»,
тобто ОСОБА_2 не мав права керувати
транспортним засобом в стані
алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст.18 КУпАП, не є
адміністративним правопорушенням дія,
яка хоч і передбачена цим Кодексом, але
вчинена в стані крайньої необхідності,
тобто для усунення небезпеки, яка
загрожує правам та свободам громадян і
якщо ця небезпека за даних обставин не
могла бути усунута іншими засобами і
якщо заподіяна шкода є менш значною,
ніж відвернена шкода.

Згідно ст.3 Конституції України,
людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканість і безпека
визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 1 п.4 ст. 247 КУпАП,
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю при вчиненні дії
особою в стані крайньої необхідності.

Тому враховуючи ситуацію, що
склалася, відсутності поруч
розташованого іншого транспорту для
поїздки до аптеки за ліками, суд
приходить до висновку, що з урахуванням
тяжкого стану матері в результаті
хірургічного втручання, водій ОСОБА_2
діяв у стані крайньої необхідності і не
міг діяти інакше, оскільки такі
обставини загрожували здоров'ю його
матері. Ніякої шкоди його діями нікому
не було спричинено, однак була
відвернута шкода, яка могла настати
щодо здоров'я його матері. Тому за таких
обставин, на підставі ч.1 п.4 ст. 247 КУпаП
провадження в справі про
адміністративне правопорушення
підлягає закриттю.

Керуючись ст.130, ч.1 п.4 ст.247, ст.ст.
251-252, 284, 287, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП за вчинення
адміністративного правопорушення в
стані крайньої необхідності.

Постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено прокурором, особою, щодо
якої її винесено, а також потерпілим до
апеляційного суду Рівненської області
через Дубровицький районний суд
протягом десяти днів з дня винесення
постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно

Суддя Дубровицького

районного суду

Оборонова І.В.