Справа № 744/1300/13-п Головуючий у 1
інстанції Гнип О. І. Провадження №
33/795/19/2014 Категорія - 154 ч.2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
в складі:

Головуючого судді - Салая Г.А.,

З участю скаржника - ОСОБА_1

Захисника - ОСОБА_2

Потерпілого - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Семенівського районного суду
Чернігівської області від 20 грудня 2013
року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Семенівка Чернігівської
області, громадянин України, пенсіонер,
проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст. 154 ч. 2 КУпАП до
адміністративного стягнення у виді 51
грн. штрафу з конфіскацією двох собак.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 34 грн. 41 коп.

Згідно постанови суду 16.11.2013 року, в
денний час, ОСОБА_1 за місцем свого
проживання в домоволодінні по АДРЕСА_1
не вжив заходів до належного тримання
своїх собак, внаслідок чого його собака
в сусідньому домоволодінні ОСОБА_3
розірвала трьох курей.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
постанову суду скасувати, а
провадження по справі закрити. Вважає,
що його вина у вчиненні правопорушення
не доведена, оскільки в денний час його
собаки постійно знаходяться на
прив'язі. Суд посилається на пояснення
свідків і потерпілої, з яких однак не
можна встановити чиєю саме собакою
було розірвано курей. Так свідок ОСОБА_4
пояснила, що собаку не бачила. Свідок
ОСОБА_5 надала пояснила, що через вікно
бачила, як собака розривала курей проте
якої масті була собака не пояснила.
Крім того, суд повинен був конфіскувати
лише одну собаку, а не обох.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його
захисник підтримали подану апеляцйну
скаргу.

Потерпіла ОСОБА_3 заперечила проти
апеляційнї скарги. она вказала, що її
курей задишила собака ОСОБА_1 чорного
кольору і це бачили свідки.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали адміністративної справи та
доводи,які викладені в апеляцій
скарзі, апеляційний суд вважає, що вона
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Винність ОСОБА_1. у скоєнні
адміністративного правопорушення, при
обставинах, вказаних в постанові суду
першої інстанції повністю
підтверджується даними протоколу про
адміністративне правопорушення від
22.11.2013 року, копією плану меж земельної
ділянки та фототаблицею.

Потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що 16.11.2013
року у неї в домоволодінні було
розірвано якоюсь твариною її трьох
курей. Виходячи з повідомлення її
доньки, ОСОБА_5, та судячи з місць
розташування пір'я курей, стверджує, що
їх розірвала одна із собак ОСОБА_1, яка
підрила сітку огорожі. Собаки ОСОБА_1
вже неодноразово розривали її курей.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що 16.11.2013 року у
другій половині дня вона була вдома та
бачила через вікно як одна з собак
ОСОБА_1 розривала курей її матері.

Свідок ОСОБА_6 пояснила про те, що двір
ОСОБА_1 огороджений, але вона не може
стверджувати, що 16.11.2013 року собаки
ОСОБА_1 були прив'язані.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, вона була
присутньою під час того, як удень 16.11.2013
року ОСОБА_5 вибігла з будинку із
приводу того, що кричали кури. Вона
бачила, що було розірвано 3 курки, а 4
помирала.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що працюючи
дільничним інспектором міліції
Семенівського РВ УМВС України в
Чернігівській області виконуючи
службові обов'язки документував
обставини розірвання курей потерпілої
ОСОБА_3 За результатами складання
документів він дійшов висновку про те,
що курей розірвала одна з собак ОСОБА_8,
адже про це розповідали очевидці та
свідчили сліди з пір'я курей, котрі вели
до господарства ОСОБА_1

Апеляційний суд не сумнівається в
доведеності вини ОСОБА_1 оскільки вона
об'єктивно підтверджується сукупністю
доказів, які вказують на те, що курей
було розірвано саме його собакою.

Наведені докази у сукупності
спростовують доводи апеляційної
скарги ОСОБА_1 про те, що його собаки
були за огорожею та не чіпали курей.

Викладені обставини вказують на те, що
місцевий суд обґрунтовано визнав
ОСОБА_1 винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 154 ч. 2 КУпАП і
призначив йому адміністративне
стягнення в межах санкції вказаної
статті, яка передбачає також додаткове
стягнення у виді конфіскації тварин.

Однак, згідно вимог ст. 29 КУпАП підлягає
конфіскації за рішенням суду лиш
предмет, який став знаряддям вчинення
або безпосереднім об'єктом
адміністративного правопорушення.

Тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1
про безпідставну конфіскацію судом
двох собак підлягають задоволенню.
Конфіскації підлягає одна собака
чорного кольору, на яку вказала
потерпіла ОСОБА_3 і яка є
безпосереднім знаряддям вчинення
адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.,
ст. 293, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1-
задовольнити частково, постанову
Семенівського районного суду
Чернігівської області від 20 грудня 2013
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 154 ч. 2 КпАП України в частині
конфіскації двох собак - змінити.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до
адміністративної відповідальності за
ст. 154 ч. 2 КпАП до адміністративного
стягнення у виді 51 грн. штрафу, з
конфіскацією собаки чорного кольору.

Постанова не оскаржується.

Суддя Г. А. Салай