Справа № 3/487/215/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2014 р. Суддя Заводського
районного суду м. Миколаєва Щербина
С.В., при секретарі судового засідання
Щербині О.Л., за участю адвоката –
ОСОБА_1, розглянувши в судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Миколаєві матеріали адміністративної
справи про адміністративне
правопорушення, що надійшли з
відділення ДАІ Миколаївського МУ УМВС
України в Миколаївській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, не
працюючого, зареєстрованого за
адресою: Миколаїв, вул. 8-го Березня, буд.
105 – А, кв. 59, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1,

за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною 1 статті 130
Кодексу України про адміністративні
правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

21.12.2013 ст. інспектором ДПС
взводу із забезпечення супроводження
УДАІ УМВС України в Миколаївській
області ОСОБА_3 було складено протокол
про адміністративне правопорушення,
суть якого полягає в тому, що о 23:10 год.
21.12.2013 водій ОСОБА_2, керував
автомобілем марки «Рено» із номером
державної реєстрації ВЕ 4389 АР, рухався
по вул. Фрунзе в районі проспекту
Леніна у м. Миколаєві, із явними
ознаками алкогольного сп’яніння
(запах алкоголю з порожнини рота), від
проходження медичного огляду у
встановленому законом порядку
відмовився в присутності двох свідків,
чим порушив вимоги п. 2.5 Правил
дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані
працівниками ДАІ за частиною 1 статті 130
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, оскільки він як особа,
яка керувала транспортним засобом,
відмовився від проходження відповідно
до встановленого порядку огляду на
стан сп’яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_2, не
погоджуючись зі складеним у відношенні
нього протоколом, пояснив, що
відмовився від проходження медичного
огляду на пропозицію працівника ДАІ на
місці зупинки тому, що запропонований
пристрій знаходився в антисанітарному
стані, а їхати до лікарні не було часу,
оскільки його чекала дружина. Факт
вживання алкогольних напоїв заперечив,
пояснюючи тим, що виключає можливість
вживання ним тих чи інших засобів, які б
могли викликати стан сп’яніння,
жодного доказу на підтвердження чого
не надав.

Між тим, провина ОСОБА_2 в скоєні
адміністративного праопорушення,
передбаченого частиною 1 статті 130
Кодексу України про адміністративні
правопорушення підтверджуються
наступними доказами.

Так, допитаний в якості свідка,
інспектор ДПС взводу із забезпечення
супроводження УДАІ УМВС України в
Миколаївській області ОСОБА_3, суду
пояснив, що 21.12.2013 р. приблизно в 23:00 год.
під час патрулювання по вул. Фрунзе в
районі проспекту Леніна у м. Миколаєві,
за допомогою жезла, був зупинений
автомобіль марки «Рено» номерний знак
НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 для
перевірки документів. В ході
спілкування у водія були виявлені явні
ознаки алкогольного сп’яніння, а саме:
запах алкоголю з порожнини рота, після
чого останньому було запропоновано
пройти огляд на місці зупинки
транспортного засобу з використанням
спеціальних технічних засобів
(алкотестеру Драгер), від чого водій в
присутності двох свідків відмовився, а
також на пропозицію пройти огляд у
медичному закладі на стан сп’яніння,
водій теж відмовився. Після чого
відносно ОСОБА_2 був складений протокол
за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною 1 статті 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення та
керування транспортного засобу Рено
номерний знак НОМЕР_2 було передано
ОСОБА_4

Такі пояснення свідка підтверджені
оглянутим в судовому засіданні
відеозаписом, з якого вбачається, що на
неодноразові пропозиції інспектора
ДАІ пройти огляд на стан сп’яніння на
місці зупинки транспортного засобу з
використанням спеціальних технічних
засобів (алкотестеру Драгер), а також на
пропозицію пройти огляд у медичному
закладі, водій ОСОБА_2 в різкій
зневажливій формі відмовився. При
цьому, свідками вказаних обставин були
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, пояснення яких також
підтверджують факт відмови ОСОБА_2 від
проходження медичного огляду.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 1103 від 17.12.2018 «Про
затвердження Порядку направлення
водіїв транспортних засобів для
проведення огляду з метою виявлення
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп’яніння або перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції, а
також проведення такого огляду»,
медичному огляду підлягають водії
транспортних засобів, стосовно яких в
уповноваженої особи Державтоінспекції
МВС України є підстави вважати, що вони
перебувають у стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп’яніння або
під впливом лікарських препаратів, які
збільшують час реакції, знижуючи увагу
та швидкість реакції водія.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху
України, що затверджені постановою
Кабінету Міністрів України від 10.10.2012 №
1306, водій повинен на вимогу працівника
міліції пройти в установленому порядку
медичний огляд для визначення стану
алкогольного сп’яніння впливу
наркотичних чи токсичних речовин.

Не виконання вказаних правил утворюють
склад правопорушення, передбаченого
частиною 1 статті 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Аналізуючи викладені обставини, суд
вважає правдивими та кладе в основу
постанови пояснення ОСОБА_3, оскільки
вони об’єктивно підтверджуються
матеріалами адміністративної справи, а
саме протоколом про адміністративне
правопорушення серіїї АВ2 № 522522 від
21.12.2013 та письмовими поясненнями
свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відповідно до
яких ОСОБА_2 в їх присутності на вимогу
працівників Державтоінспекції пройти
огляд на місці зупинки транспортного
засобу, а також їхати в медичний заклад
з метою виявлення стану сп’яніння,
відмовився.

Пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7 суд
до уваги не приймає, оскільки вони
спростовуються дослідженими судом
доказами.

До пояснень ОСОБА_2 про неправомірні
дії працівників ДАІ щодо його зупинки,
суд ставиться критично, і розцінюється
як спроба ухилення від
адміністративної відповідальності,
так як вони не знайшли свого
підтвердження а ні в судовому
засіданні а ні в матеріалах справи про
адміністративне правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого
правопорушення, в результаті якого
були грубо порушені Правила дорожнього
руху України, відсутність обставин, що
пом’якшують або обтяжують
відповідальність, особу винного, який
не має постійного місця роботи і доходу
у вигляді заробітної плати, вважаю за
необхідне, з метою виховання ОСОБА_2 та
запобігання вчиненню ним нових
правопорушень, застосувати до нього
адміністративне стягнення у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на два
роки, оскільки вважаю, що саме такий вид
стягнення, враховуючи викладені вище
обставини, буде достатньою мірою
відповідальності за вчинене
правопорушення і відповідатиме меті
адміністративного стягнення.

Згідно положень пункту 5
частини 2 статті 4 Закону України «Про
судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає
стягненню судовий збір у розмірі 36,54
гривень.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 33, 221, 268, 283, 284 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Накласти на ОСОБА_2
адміністративне стягнення за скоєне
правопорушення, передбачене частиною 1
статті 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення у
вигляді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на два
роки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 36,54 гривень
(отримувач коштів: Державний бюджет
22030001; Код отримувача ; Банк
отримувача ГУ ДКУ у Миколаївській
області; Код банку отримувача МФО 826013;
р/р 0003; Призначення платежу
Судовий збір).

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області через Заводський районний суд
м. Миколаєва особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або на
неї може бути винесено протест
прокурора протягом десяти днів з дня її
винесення.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги чи протесту прокурора.

Суддя

С.В. Щербина