Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/47/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2014 року. 06 лютого 2014 року.
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Гончар В.М., за
участю прокурора Мунтяна О.В.,
Драгоненка Р.Ю., в присутності ОСОБА_3,
розглянув у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на постанову
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 26.12.2013 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Львова, українець, громадянин України,
не одружений, депутат Кіровоградської
міської ради шостого скликання,
проживає АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, раніше до
адміністративної та кримінальної
відповідальності не притягувався,

визнаний винним у вчинені
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-6 КУпАП та накладено стягнення у виді
штрафу у розмірі 170 грн. та стягнено 34,41
грн. судового збору на користь держави,

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду ОСОБА_3 визнаний винним
у вчинені адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за
таких обставин.

Рішенням сесії Кіровоградської
міської ради від 11.11.2010 року, визнано
повноваження ОСОБА_3 як депутата
Кіровоградської міської ради.
Відповідно до пп. «б» п.1 ч. 1 ст. 4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції» ОСОБА_3 є суб'єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення.

Згідно роз'яснення Міністерства
юстиції України стосовно деяких
положень Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»,
зокрема в частині подання декларацій
депутатами місцевих рад передбачено,
що відповідно до статті 12 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», особи, зазначені у
пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини
першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані щорічно до 1 квітня
подавати за місцем роботи (служби)
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік за формою, що додається до
цього Закону. Якщо депутатами є
самозайняті особи, не працюючі особи,
то вони повинні подавати декларацію
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік до апаратів відповідних
рад або їх виконавчих комітетів.

Депутати Кіровоградської міської ради
шостого скликання згідно
листа-нагадування № 635-мр/вн від 22.03.2013
року, були проінформовані щодо
необхідності подання за місцем роботи
(служби), в термін до 1 квітня 2013 року,
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий 2012 рік, про що в графі 68 ОСОБА_3
22.03.2013 року поставив особистий підпис.
Згідно відповіді Кіровоградської
міської ради № 703 мр/з від 07.11.2013 року, за
2012 рік до управління апарату
Кіровоградської міської ради
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру
депутат ОСОБА_3 не подавав.

За даними ГУ Пенсійного фонду України в
Кіровоградській області від 12.11.2013 року
№ 4565/07-21, інформація про трудові
відносини ОСОБА_3 за період з січня по
жовтень 2013 року, відсутня.

Згідно відповіді Кіровоградської ОДПІ
від 11.11.2013 року № 12674/10/11-23-17-04, податкова
декларація про майновий стан та доходи
ОСОБА_3, як громадянином, до податкової
інспекції не подавалась.

Отже ОСОБА_3, будучи депутатом
Кіровоградської міської ради шостого
скликання, в порушення вимог ч.1 ст. 12
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», в період до 01.04.2012
року та станом на 07.11.2013 рік не подав за
місцем роботи (служби) декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за минулий рік
за формою (3206а-17), за що передбачена
відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення. Дата виявлення
правопорушення є 31 жовтня 2013 року.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати постанову районного суду від
26 грудня 2013 року скасувати, прийняти
нову постанову, якою провадження по
справі закрити в зв'язку з відсутністю
у його діях складу адміністративного
правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд
першої інстанції в порушення вимог ст.
ст. 245, 280 КУпАП, розглядаючи справу не
з'ясував обставин, що мають значення
для її правильного вирішення. Зокрема
не дослідив та не дав аналізу
суб'єктивній стороні діяння, що
поставлено йому у вину. Не врахував, що
ним була подана декларація за 2012 рік
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру до
громадської організації
Всеукраїнської молодіжної громадської
організації «Спілка молодих
політологів України» де працює на
громадських засадах та була подана
декларація як фізичною особою
підприємцем до податкової інспекції,
тому посилання суду на доведеність
його вини у вчинені корупційного
правопорушення не відповідає
фактичним обставинам справи.

Також, посилаючись на вимоги статей
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», ст. ст. 9, 10, вимоги
ст. 172-6 ч.1 КУпАП зазначає, що корупційне
діяння є тільки умисне діяння, з метою
одержання неправомірної вигоди або
прийняття обіцянки/пропозиції такої
вигоди для себе чи інших осіб з
використанням наданих службових
повноважень та пов'язаних із цим
можливостей. При перевірці та
складанні протоколу про вчинення
корупційного правопорушення, судом не
було надано оцінки про відсутність у
нього наявності та направленості
умислу, не надано жодного доказу
наявності у нього мети на одержання
неправомірної вигоди. В матеріалах
справи відсутні дані які б свідчили про
те, що він намагався приховати свої
статки-доходи, цінні подарунки тощо
шляхом неподання декларації. Також
посилається на те, що він подавав
декларацію до кабінету № 236 відділу
організаційно - методичного
забезпечення управління апарату Ради,
що також підтвердила і свідок ОСОБА_4,
покази якої судом не були прийняті до
уваги. Оскільки порядок подачі
декларації у місцевій раді відсутній,
не встановлено відповідальність особи,
яка б приймала та зберігала дані
декларації, а тому неможливо надати
відомості щодо депутатського корпусу
на підтвердження чи спростування
подачі депутатами декларацій.

Так як він не мав жодного умислу на
порушення вимог фінансового контролю,
не використовував службові
повноваження та пов'язані з цим
можливості у своїх чи інших особистих
інтересах, тому вважає, що в його діях
відсутній склад корупційного
правопорушення, передбачений ч.1 ст. 172-6
КУпАП.

ОСОБА_3 під час розгляду справи вимоги
поданої апеляції підтримав в повному
обсязі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який
вимоги поданої апеляції підтримав в
повному обсязі, свідків, висновок
прокурора, який просив апеляцію
залишити без задоволення, посилаючись
на доведеність вини ОСОБА_3 у вчинені
правопорушення, перевіривши матеріали
адміністративної справи та зваживши
доводи апеляції, вважаю, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, за таких
підстав.

При розгляді справи суд першої
інстанції дійшов висновку про
доведеність вини ОСОБА_3 у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, що
підтверджується протоколом про
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення від 16.11.2013
року, рішенням сесії Кіровоградської
міської ради № 1 від 11.11.2010 року про
визнання повноважень депутатів,
листом-нагадуванням секретаря
Кіровоградської міської ради про
необхідність подання декларацій до
01.04.2013 року, листом-роз'ясненням
Міністерства Юстиції України від 15.02.2013
року, повідомленням Головного
Управління Міндоходів у
Кіровоградській області про не
подання ОСОБА_3 до податкової інспекції
декларації про майновий стан та доходи,
повідомленням Кіровоградської міської
ради про не подачу ОСОБА_3 декларації до
01.4.2013 року, показаннями свідка ОСОБА_5,
та у зв'язку з чим суд дав критичну
оцінку показанням свідка ОСОБА_4

Відповідно вимог ст. 245 КУпАП
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

При розгляді справи в апеляційній
інстанції ОСОБА_3 суду підтвердив
обставини подання декларації про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за минулий рік у
кабінет № 236 управління апарату
Кіровоградської міської ради Ради,
облік яких в апараті Ради не вівся,
вважає, що подану ним декларацію
навмисно загубили. Також підтвердив
подачу декларації про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за 2012 рік до «Спілки молодих
політологів України» де являється
консультантом на громадських засадах,
подачу податкової декларації платника
єдиного податку-фізичної
особи-підприємця за 2012 рік до
Кіровоградської ОДПІ з відміткою
податкової інспекції про її отримання.

Свідки ОСОБА_6- начальник відділу
організаційно-методичного
забезпечення управління апарату
Кіровоградської міської ради, ОСОБА_7
та ОСОБА_8 - головні спеціалісти
управління апарату Кіровоградської
міської ради (робочі місця яких є
кабінет № 236), кожен окремо пояснили, що
в управлінні апарату Кіровоградської
міської ради порядок прийняття, обліку
та зберігання декларацій відсутній,
уповноважена на це особа не призначена,
до їх посадових обов'язків не входить
прийняття від депутатів декларацій,
тому про обставини подачі чи не подачі
декларації депутатом ОСОБА_3 їм нічого
невідомо.

Із показань свідка ОСОБА_4, допитаної в
судовому засіданні суду першої
інстанції вбачається, що наприкінці
березня 2013 року вона разом з ОСОБА_3
здавала декларацію у кабінет № 236
апарату Ради, кому саме не пам'ятає,
ніяких відміток про здачу декларацій
їм не робилось.

Із показань свідка ОСОБА_5 допитаної в
судовому засіданні суду першої
інстанції вбачається, що депутатам
Кіровоградської міської ради у березні
2013 року було направлено
лист-нагадування про подачу декларації
до апарату Ради до 1 квітня 2013 року.
Кабінет № 236 - це відділ
організаційно-методичного
забезпечення управління апарату Ради
який працює з депутатським корпусом.
Реєстрація отримання декларацій від
депутатів не передбачена, декларації
зберігаються у сейфі. ОСОБА_3
декларацію в управління апарату не
здавав, будь-яких повідомлень про
втрату декларації від нього до
керівництва не надходило.

Отже, з пояснень ОСОБА_3 та
вищезазначених свідків вбачається, що
в управлінні апарату Кіровоградської
міської ради порядок прийняття, обліку
та зберігання декларацій відсутній,
уповноважена на це особа не призначена.

Згідно з роз'ясненням Міністерства
юстиції України від 05.12.2012 року,
стосовно деяких положень Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», (до врегулювання
на рівні законодавства, внесення змін
до ст. 8 Закону України «Про статус
депутатів місцевих рад» Законом № 224-У11
(224-18) від 14.05.2013 року), зокрема в частині
подання декларацій депутатами
місцевих рад передбачено, що
відповідно до статті 12 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», особи, зазначені у пункті 1,
підпункті "а" пункту 2 частини першої
статті 4 цього Закону, зобов'язані
щорічно до 1 квітня подавати за місцем
роботи (служби) декларацію про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за минулий рік
за формою, що додається до цього Закону.
Якщо депутатами є самозайняті особи, не
працюючі особи, то вони повинні
подавати декларацію про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за минулий рік до апаратів
відповідних рад або їх виконавчих
комітетів.

Цим же Листом роз'яснено порядок
зберігання документів і використання
відомостей, зазначених у декларації
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру,
затверджений постановою КМУ від 11
січня 2012 року № 16, відповідно якого
декларації зберігаються в особових
справах у кадрових підрозділах
відповідних органів державної влади
або органів місцевого самоврядування,
юридичних осіб публічного права. Отже
збирання, зберігання та організація
процедури опублікування декларації
має здійснюватися кадровим
підрозділом відповідного державного
органу, органу місцевого
самоврядування або юридичної особи
публічного права.

Проте серед суб'єктів подання
декларації є також особи, для яких
державний орган місцевого
самоврядування не є основним місцем
роботи. В даному випадку це депутати
місцевих рад, для яких орган місцевого
самоврядування не є основним місцем
роботи або самозайняті особи чи
пенсіонери, для яких законодавець
визначив подання декларацій до
апаратів відповідних рад або їх
виконавчих комітетів, однак не дає
чітких вказівок щодо порядку подання
та зберігання декларацій.

Пунктом 56 рішення Європейського суду з
прав людини у справі «Щокін проти
України» констатовано, що відсутність
в національному законодавстві
необхідної чіткості та точності, які
передбачали можливість різного
тлумачення такого важливого
фінансового питання, порушує вимогу
«якості закону», передбаченою
Конвенцією, та не забезпечує
адекватний захист від свавільного
втручання публічних органів державної
влади у майнові права заявника.

З наведеного вбачається, що при
вирішенні питань, пов'язаних з
притягненням особи до
адміністративної відповідальності суд
має додержуватись принципу юридичної
визначеності закону, на якому
ґрунтується висновок порушення особою
врегульованих нормативно-правовими
актами відносини, за що настає
передбачена законом відповідальність.

Враховуючи законодавчу невизначеність
порядку дій самозайнятих осіб,
пенсіонерів, які є депутатами міських
рад, в частині порядку подання,
зберігання декларацій про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру, відсутність в
управлінні апарату Кіровоградської
міської ради порядку прийняття, обліку,
зберігання декларацій та
уповноваженої на це особи, що
підтверджується показаннями свідків,
наданні пояснення ОСОБА_3 про подання
декларації до установи, де виконує
функції на громадських засадах, що
також підтвердила свідок ОСОБА_4,
визначення ч.1 ст. ст.1 Закону України
«Про засади запобігання та протидії
корупції» корупційного
правопорушення, як умисного діяння,
відсутність умислу на неподання
декларації виключає наявність
адміністративного правопорушення,
апеляційний суд приходить до висновку
про відсутність в діях ОСОБА_3 складу
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.
172-6 КУпАП.

Суд першої інстанції під час судового
розгляду, не з`ясував всіх необхідних
обставин справи, передбачених ст. ст. 247,
280, 283, 284 КУпАП, однобічно підійшов до
оцінки наявних в справі доказів, що
привело до винесення незаконного і
необґрунтованого рішення, а тому
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 26.12.2013 року про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 172-6 КУпАП - скасувати за
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення, а
провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя