П О С Т А Н О В А Іменем Україним.
Балаклія 18 лютого 2014 року
Балаклійський районний суд
Харківської областіСправа №610/5059/13-п
3/610/11/2014

Суддя Балаклійського районного суду
Харківської області Купін В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу про
адміністративне правопорушення про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України,
головний бухгалтер ТОВ «Курганський
бройлер», народилась: м. Котовськ
Одеської області, мешкає АДРЕСА_1, ІІН
НОМЕР_1,

за ч.1 ст.163-1 КУпАП, -

установив:

На розгляд суду надійшла вказана
справа про адміністративне
правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину
заперечувала.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення ОСОБА_1
встановлено наступне.

Із наданих суду документів вбачається,
що 25.11.2013 р. ДПІ у Балаклійському районі
ГУ Міндоходів у Харківській області
складено акт перевірки № 413/20-01-22-47/307732/2.

На підставі цього акту перевірки було
складено протокол №14 про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 від 25.11.2013р. за ч.1 ст.163-1 КУпАП, а
також податкове повідомлення-рішення
№ від 12.12.2013р.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 10.02.2014 р.
відкрито провадження в
адміністративній справі за позовом ТОВ
«Курганський бройлер» до ДПІ у
Балаклійському районі ГУ Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення, яке
прийнято на підставі вказаного акту
перевірки.

Отже, ТОВ «Курганський бройлер»
оскаржило результати перевірки, і на
момент розгляду справи про
адміністративне правопорушення
остаточне рішення з цього питання
судом не прийнято.

За таких обставин всі порушення
податкового законодавства, зазначені в
акті перевірки та протоколі про
адміністративне правопорушення,
вважаються неузгодженими (п.56.18. ст.56 ПК
України).

Між тим, висновки суду про вчинення
ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення ґрунтуються лише на
даних протоколу, який, в свою чергу,
обґрунтовується єдиним доказом - актом
перевірки, результати якого оскаржені
і остаточне рішення не прийнято.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

За статтею 283 КУпАП, постанова судді має
ґрунтуватися на обставинах,
встановлених при розгляді справи,
тобто на достатніх і незаперечних
доказах.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами
в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

За змістом ст.ст. 254, 256 КУпАП протокол
про адміністративне правопорушення є
важливим процесуальним документом,
яким фіксується факт
адміністративного правопорушення і
який є підставою для подальшого
провадження у справі. До складання
протоколу та його змісту пред'являють
спеціальні вимоги. Протокол про
адміністративне правопорушення
повинен містити у собі, зокрема, дані
про час, місце вчинення і суть
адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне
правопорушення повинен містити всі
перелічені в ній відомості, необхідні
для вирішення справи, а без їх
наведення належної сили не має.

Частина 1 статті 163-1 КУпАП передбачає
адміністративну відповідальність за
відсутність податкового обліку,
порушення керівниками та іншими
посадовими особами підприємств,
установ, організацій встановленого
законом порядку ведення податкового
обліку, у тому числі неподання або
несвоєчасне подання аудиторських
висновків, подання яких передбачено
законами України.

Отже, диспозиція ст.163-1 КУпАП в частині
визначення конкретних дій, які
утворюють об'єктивну сторону такого
правопорушення як порушення порядку
ведення податкового обліку, надання
аудиторських висновків, є бланкетною,
оскільки відсилає до встановленого
законом порядку ведення податкового
обліку.

Тому при визначенні складу цього
адміністративного правопорушення є
необхідним посилання на конкретні дії,
які б свідчили про порушення
встановленого законом порядку ведення
податкового обліку.

Цих вимог закону при складані
протоколу про адміністративне
правопорушення у повній мірі виконано
не було, працівники ДПІ при складані
протоколу про адміністративне
правопорушення об'єктивну сторону
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1
КУпАП з необхідною повнотою не виклали,
а обмежились перерахуванням положень
Податкового кодексу, які нібито були
порушені, без розкриття сутності цих
порушень.

Так, протокол про адміністративне
правопорушення містить посилання на
конкретні статті Податкового кодексу
України, однак у ньому не
конкретизована об'єктивна сторона
адміністративного правопорушення, а
саме зазначено лише, що ОСОБА_1 вчинила
«порушення порядку ведення
податкового обліку, яке виразилось у
завищенні податкового кредиту у лютому
2013 року на 1881,00 грн, в результаті чого
було завищено залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду декларації з
податку на додану вартість за квітень
2013 року (рядок 24 декларації) на 1881,00 грн.,
порушено ст.п.198.2., п.198,3. та п.198.6. розділу
V Податкового кодексу України…».

Проте, яким саме чином ОСОБА_1 порушені
вимоги зазначених статей ПК України, в
протоколі про адміністративне
правопорушення однозначно не розкрито,
об'єктивна сторона правопорушення
належним чином не зазначена, суть та
обставини саме адміністративного
правопорушення конкретно не визначені,
з огляду зокрема на констатацію
органом ДПІ в акті перевірки того
факту, що покупцем було подано
податкову накладну.

За таких умов, протокол про
адміністративне правопорушення не
можливо визнати таким процесуальним
документом, який засвідчує факт
вчиненого адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
163-1 КУпАП.

Окрім того суд вимушений констатувати,
що органами ДПІ в акті перевірки
взагалі не з'ясовано чи дотримувались
продавець і покупець положень пунктів
201.6., 201.10., 201.15. статті 201 ПК України, що
має істотне значення для встановлення
наявності або відсутності порушення
ними порядку ведення податкового
обліку.

У відповідності до Конституції
України, ніхто не може відповідати за
діяння, які на час їх вчинення не
визнавалися законом як правопорушення.
Юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер. Усі сумніви
щодо доведеності вини особи
тлумачаться на її користь (статті 58, 61, 62
Основного Закону України).

Згідно зі ст.247 КУпАп провадження в
справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю за
відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення.

За таких обставин, ретельно вивчивши
надані органом ДПІ матеріали виходячи
з загальних принципів достатності та
допустимості доказів, суд приходить до
висновку про відсутність можливості
зробити однозначний висновок на
підставі беззаперечних поза розумним
сумнівом доказів про доведеність
наявності в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 163-1 КУпАП, а відтак
провадження в справі підлягає закриттю
за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 163-1, 246, 247, 248-252, 268, 276-285
КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП
закрити.

Копію постанови направити прокурору та
особі, щодо якої її винесено.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги чи подання прокурора.

Постанова може бути оскаржена
прокурором чи особою, щодо якої її
винесено, шляхом подання апеляційної
скарги до апеляційного суду
Харківської області через
Балаклійський районний суд
Харківської області протягом 10 днів з
дня її винесення.

Суддя В. В. Купін