АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа № 33/796/79/2014
Суддя 1 інстанції: Сальникова І.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року суддя судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва Фрич Т.В.,
за участю потерпілого ОСОБА_3,
розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4
на постанову судді Голосіївського
районного суду міста Києва від 29
листопада 2013 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки
м.Благовіщанськ, Російської Федерації,
громадянки України, приватного
підприємця, проживаючої за адресою:
АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1,
-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 29 листопада 2013 року
ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та піддано
адміністративному стягненню у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 6
місяців.

Згідно постанови, 25.10.2013 року о 20 год. 37
хв. ОСОБА_4, керуючи транспортним
засобом марки «Фольксваген» д.н.з.
НОМЕР_2 по проспекту Науки в м.Києві не
врахувала дорожню обстановку та під
час виникнення перешкоди в русі не
вжила всіх необхідних заходів до
зупинки транспортного засобу, чим
порушила п.п. 2.3.(б), 12.3 ПДР України,
внаслідок чого відбулось зіткнення з
транспортним засобом марки
«Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_3, під
керуванням водія ОСОБА_3, та наїзд на
бордюрний камінь, що призвело до
пошкодження обох транспортних засобів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
ОСОБА_4. подала апеляційну скаргу, в
якій просить змінити постанову
Голосіївського районного суду м.Києва
від 29 листопада 2013 року в частині
накладення адміністративного
стягнення, а саме - застосувати
відносно неї стягнення у виді штрафу.

Апелянт вважає постанову суду першої
інстанції незаконною, упередженою,
необґрунтованою, такою у якій описова -
мотивувальна частина не відповідає
постановочній - резолютивній частині
та такою, що не відповідає вимогам
чинного законодавства. Апелянт
повністю визнала свою вину та щиро
розкаялась. Крім того, апелянт звертає
увагу на те, що в результаті вчиненого
правопорушення нікому, жодній особі, не
завдано фізичного болю, шкоди чи
значних збитків.

Крім того, апелянт просить поновити
строк на апеляційне оскарження
постанови Голосіївського районного
суду м.Києва від 29 листопада 2013 року,
оскільки у зазначений день та час,
визначений судом першої інстанції,
вона прибула до суду для участі у
засіданні, однак їй було повідомлено
про те, що суддя Сальникова Н.М.
перебуває на лікарняному і засідання
буде перенесено та її повідомлять
додатково, однак через кілька днів їй
стало відомо, що по справі відносно неї
винесено постанову. Апелянт вважає, що
оскільки постанова суду у судовому
засіданні не оголошувалася і копію
постанови вона отримала 12.12.2013 року, то
апеляційне оскарження має починатися з
дня отримання копії постанови суду.

Перевіривши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що клопотання
про поновлення пропущеного строку на
апеляційне оскарження постанови
Голосіївського районного суду м.Києва
від 29 листопада 2013 року необхідно
задовольнити, оскільки пропущено його
з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
потерпілого ОСОБА_3, перевіривши
матеріали адміністративної справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП
завданнями провадження в справах про
адміністративне правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи.

Згідно вимог ст. 33 КУпАП стягнення за
адміністративне правопорушення
накладається у межах, установлених
цимКодексом та іншими законами
України. При накладенні стягнення
враховується характер вчиненого
правопорушення, особа порушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Проте судом першої інстанції при
накладенні адміністративного
стягнення у виді 6 місяців позбавлення
права керування транспортними
засобами, яке застосовується до
правопорушника за грубе або повторне
порушення порядку користування цим
правом, не були враховані належним
чином характер вчиненого ОСОБА_4.
правопорушення, ступінь її вини, дані
про особу ОСОБА_4, обставини, що
пом'якшують відповідальність за
адміністративне правопорушення.

А саме, судом першої інстанції не
враховано те, що ОСОБА_4. раніше до
адміністративної відповідальності не
притягувалась, щиро розкаялась та
повністю визнала свою вину,
відсутність обставин, які обтяжують
відповідальність за адміністративне
правопорушення, тяжких наслідків від
її дій не наступило.

Крім того, мотивуючи своє рішення в
частині накладення адміністративного
стягнення, суддя в мотивувальній
частині постанови зазначила, що за
умов відсутності негативних наслідків
скоєного адміністративного
правопорушення, вважала за необхідне
та достатнє застосувати до порушника
стягнення у межах санкції статті, у
виді штрафу в мінімальному розмірі, в
той же час в резолютивній частині
постанови визначила стягнення у виді
позбавлення права керування
транспортним засобом, про що
обгрунтовано зазначено у апеляційній
скарзі.

При таких обставинах, апеляційна
скарга ОСОБА_4, підлягає задоволенню, а
постанова суду в частині накладення
стягнення - зміні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.294 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити строк ОСОБА_4 на оскарження
постанови Голосіївського районного
суду м.Києва від 29 листопада 2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4,-
задовольнити.

Постанову Голосіївського суду м.Києва
від 29 листопада 2013 року, якою ОСОБА_4
визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та піддано
адміністративному стягненню у виді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 6
місяців, - змінити.

Накласти на ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тобто 340 гривень в дохід
держави.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва
Т.В.Фрич