Апеляційний суд міста Севастополя
Справа № 33/797/14/14
Суддя в 1-ій інстанції: Синица А.Н.
Категорія: ч.1 ст.172-6 КУпАП
Доповідач: Соловйов Є.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року Апеляційний суд міста
Севастополя в складі головуючого -
судді Соловйова Є.О., за участі
прокурора Гоголєва О.М., Бєрлізєва О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду міста Севастополя апеляційну
скаргу Севастопольського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері
Книшова С.О. на постанову
Балаклавського районного суду м.
Севастополя від 16 грудня 2013 року, якою
закрито провадження по справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП щодо,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Севастополя, громадянина України, із
середньою освітою, не одруженого, який
має на утриманні малолітню дитину,
працюючого майстром лісу
Мекензієвського лісництва ГП «Солох»,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше до адміністративної
відповідальності не притягувався,

якого звільнено від адміністративної
відповідальності за скоєння
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,
обмежившись усним зауваженням,

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2013 року Севастопольським
міжрайонним прокурором з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері Книшовим С.О.
відносно ОСОБА_3 складено протокол про
адміністративне корупційне
правопорушення, що скоєне за наступних
обставин.

ОСОБА_3,який є суб'єктом
відповідальності за корупційне
правопорушення вимог ст. 12 Закону
України «Про засади запобігання та
протидії корупції» несвоєчасно подав
декларацію про майно, доходи і
зобов'язання фінансового характеру за
2012 рік, тобто вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6
КУпАП України.

ОСОБА_3 будучи майстром лісу
Мекензієвського лісництва ДП
«Севастопольське досвідне
лісомисливське господарство» в
порушення зобов'язань щорічно до 01
квітня подавати за місцем роботи
декларацію про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік за формою, яка вказана в
Законі України «Про засади запобігання
та протидії корупції» несвоєчасно
надав декларацію про майно, доходи ,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за 2012 рік , подавши таку
декларацію тільки 16.05.2012 р.

Своїми діями ОСОБА_3 скоїв дії,
передбачені ч.1 ст.12 ЗУ «Про засади
запобігання та протидії корупції» та
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП - ненадання
чи несвоєчасне надання декларації про
майно, доходи, витрати та зобов'язання
фінансового характеру, передбачені ЗУ
«Про засади запобігання та протидії
корупції».

В апеляційній скарзі Севастопольський
міжрайонний прокурор з нагляду за
додержанням законів в
природоохоронній сфері просить
скасувати постанову суду першої
інстанції у зв'язку з її незаконністю,
необґрунтованістю, порушенням норм
матеріального та процесуального права,
прийняти нову постанову, якою визнати
ОСОБА_3 винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та
накласти на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170
гривень.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
відповідно до положення Указу
Президента України від 21 жовтня 2011 року
№1001/2011 про те, що одним із принципів
реалізації національної
антикорупційної стратегії на 2011-2015
роки є невідворотність юридичної
відповідальності за скоєння
корупційного правопорушення.

Також прокурор вказує, що відповідно до
ст.3 ЗУ «Про засади запобігання і
протидії корупції», до загальних
принципів запобігання корупційних
правопорушень віднесено
невідворотність відповідальності.

Апелянт звертає увагу суду на те, що
визнавши ОСОБА_3 винним у скоєнні
корупційного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, суд
першої інстанції незаконно звільнив
його від відповідальності.

Прокурор зауважує, що судом першої
інстанції не враховано положення ст. 21
ЗУ «Про засади запобігання і протидії
корупції», згідно якого за корупційні
правопорушення передбачено
притягнення особи до кримінальної,
адміністративної, цивільно-правової та
дисциплінарної відповідальності, але
не передбачено винесення постанови про
звільнення особи від відповідальності
по даній категорії справ.

Апелянт рахує, що оскаржувана
постанова суду першої інстанції не
сприяє успішній протидії корупції.
Несвоєчасна подача ОСОБА_3 декларації
про доходи негативно сприяє на
громадськість, оскільки були порушені
вимоги ст.12 ЗУ «Про засади запобігання
і протидії корупції», що надає
громадськості вільно використовувати
положення ст.28 даного Закону, в якій
встановлено суспільний контроль за
виконанням законів в сфері протидії
корупції.

Окрім того, на думку апелянта, суд
першої інстанції в порушення вимог ст.34
КУпАП в якості обставини, що пом'якшує
відповідальність ОСОБА_3, вказує
наявність на його утриманні
неповнолітньої дитини. В даному
випадку, на думку прокурора, має місце
лише одна пом'якшуюча обставина - щире
каяття.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора, який підтримав апеляційну
скаргу в повному обсязі та просив
визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та
накласти на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170
гривень, ОСОБА_3, який заперечував проти
апеляції та просив постанову районного
суду залишити без змін, перевіривши
справу з урахуванням доводів
апеляційної скарги, Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга прокурора
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП, апеляційний
суд переглядає справу в межах
апеляційної скарги. Суд апеляційної
інстанції не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення
норм процесуального права.
Апеляційний суд може дослідити нові
докази, які не досліджувалися раніше,
якщо визнає обґрунтованим ненадання їх
до місцевого суду або
необґрунтованим відхилення їх
місцевим судом. За результатами
розгляду апеляційної скарги суд
апеляційної інстанції може скасувати
постанову та закрити провадження у
справі.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно
майнову шкоду, чи є підстави для
передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також
з'ясувати інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, за родовою
ознакою об'єктивної сторони
правопорушення відноситься до
адміністративних корупційних
правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», корупційне правопорушення -
умисне діяння, що містить ознаки
корупції, вчинене особою, зазначеною у
частині першій статті 4 цього Закону, за
яке законом установлено кримінальну,
адміністративну, цивільно-правову та
дисциплінарну відповідальність.

Крім того, суб'єктивна сторона
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6
КУпАП, характеризується лише умисною
формою вини.

В судовому засіданні ОСОБА_3 показав, що
приблизно в квітні або травні 2013 року
він перебував у відпустці , при цьому
точну дату свого відпустки він не
пам'ятає. Коли вийшов з відпустки, його
начальник лісничий Майборода В.В. в цей
же день сказав йому про те, що необхідно
здати декларацію про доходи до
бухгалтерії ДП «СОЛОХ». Прибувши в
бухгалтерію лісгоспу, ОСОБА_3 отримав
довідку щодо своєї заробітної плати та
на її підставі вніс у свою декларацію
про доходи дані і здав її. Здаючи
декларацію, він поставив число - 16
травня 2013 року. До цього він не здавав
декларацію, так як не знав, що її
необхідно здати саме до 1 квітня 2013
року, він перебував у відпустці і у
нього не було необхідного бланка
декларації. Дізнавшись про
необхідність здати декларацію він в
цей же день її заповнив і здав до
бухгалтерії.

Однак ці дані не були перевірені
прокурором.

Надані до Апеляційного суду м.
Севастополя матеріали не містять в
собі доказів, які б свідчили про
наявність в діях ОСОБА_3 умислу на
скоєння адміністративного
корупційного правопорушення. Не надано
таких доказів при розгляді справи
суддею суду першої інстанції, а також
при розгляді справи судом апеляційної
інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції
України, обвинувачення не може
ґрунтуватися на доказах, одержаних
незаконним шляхом, а також на
припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Згідно зі ст.10 КУпАП, адміністративне
правопорушення визнається вчиненим
умисно, коли особа, яка його вчинила,
усвідомлювала протиправний характер
своєї дії чи бездіяльності,
передбачала її шкідливі наслідки і
бажала їх або свідомо допускала
настання цих наслідків.

При таких обставинах, висновок суду
першої інстанції про те, що в даному
випадку ОСОБА_3 діяв з прямим умислом,
бажав або свідомо допускав настання
цих наслідків матеріалами справи не
підтверджуються.

Покази ОСОБА_3, а також надані докази
свідчать про те, що в його діях мало
місце скоєння правопорушення з
необережності, як це передбачено ст.11
КУпАП.

Отже, в діях ОСОБА_3 не доведено
наявності складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6
КУпАП, а саме відсутня суб'єктивна
сторона правопорушення у вигляді
умислу.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП,
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за таких обставин:
відсутність події і складу
адміністративного правопорушення.

Крім того, Апеляційний суд м.
Севастополя зазначає, що апеляційна
скарга прокурора не відповідає вимогам
закону, оскільки прокурор в
апеляційній скарзі просить притягнути
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності за ст.172-6 КУпАП, яка
містить в собі декілька частин, без
конкретної вказівки на юридичну
кваліфікацію дій ОСОБА_3

За таких обставин, апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з винесенням нової
постанови про закриття провадження у
справі у зв'язку з відсутністю в діях
ОСОБА_3 складу адміністративного
правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.294 КУпАП, Апеляційний суд м.
Севастополя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Севастопольського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері Книшова С.О.
задовольнити частково.

Постанову Балаклавського районного
суду м. Севастополя від 16 грудня 2013
року, якою закрито провадження по
справі про адміністративне
правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.172-6
КУпАП, та оголошене йому усне
зауваження - скасувати.

Винести нову постанову, якою
провадження по справі про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_3 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити у
зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3
складу адміністративного
правопорушення.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

м. Севастополя
Соловйов Є.О.