Апеляційний суд міста Севастополя
Справа № 33/797/168/13
Головуючий у 1-ій інстанції :
Категорія: ч.1 ст. 483 МК України
Доповідач : Соловйов Е.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2014 року суддя судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Севастополя
Соловйов Є.О.,

за участю:

інспектора Севастопольської

митниці міндоходів - Полякова Б.О.,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду міста Севастополя апеляцію
представника ОСОБА_4- ОСОБА_5 на
постанову Ленінського районного суду
міста Севастополя вiд 29 листопада 2013
року, якою,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, уродженця Донецької області
м. Селідове, працюючого директором
приватного підприємства
виробничо-комерційної фірми «ТОТУС»,
яке розташоване за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 29, зареєстрований та
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, раніше до
адміністративної відповідальності не
притягувався,

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу
України, та накладено штраф у розмірі
545697 гривен 95 копійок з конфіскацією
товару - «екскаватора гусеничного
«Hitachi» моделі ZX350LC, серійний номер
НОМЕР_1».

Стягнуто з ОСОБА_4 у дохід держави
судовий збір в розмірі 34 гривні 41
копійки,

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно з протоколом про
адміністративне правопорушення, у
приміщенні службового кабінету №128
адміністративної будівлі
Севастопольської митниці Міндоходів,
розташованої за адресою: місто
Севастополь, пл. Нахімова, 5 „а", 30 липня
2013 року о 16 годині 30 хвилин, при
проведенні перевірки законності
переміщення через митний кордон
України товару «екскаватора
гусеничного «Hitachi» моделі ZX350LC», який
був оформлений в митному режимі
«імпорт» згідно митної декларації
(далі - МД) №123030000/2012/003056 від 11 вересня 2012
року, було встановлено наступне: 11
вересня 2012 року ПП ВКФ «ТОТУС» через
декларанта TOB «СевастопольАвіаСервіс»
подало до митного оформлення в
Севастопольську митницю МД 123030000/2012/003056
в митному режимі «імпорт» на товар:
екскаватор гусеничний «Hitachi» моделі
ZX350LC, серійний номер НОМЕР_1 далі -
екскаватор). Товар був направлений на
адресу ПП ВКФ «ТОТУС» з порту Південний
(місто Палдіскі, Естонія), відправник -
фірма «Veliter OU» (Естонія).

До митного оформлення ПП ВКФ «ТОТУС»
були надані наступні документи:

- контракт №А-30/07 від 30 липня 2012 року,
укладений між ПП ВКФ «ТОТУС» в особі
директора ОСОБА_4 та фірмою «Vest Finance LLP»
(Великобританія). Відповідно до
контракту, фірма «Vest Finance LLP» продає, а
ПП ВКФ «ТОТУС» купує екскаватор за
ціною 50000 евро на умовах поставки DAP
кордон України;

- інвойс №25 від 27 липня 2012 року,
відповідно до якого фірма «Veliter ОU»
(Естонія) відправляє на адресу ПП ВКФ
«ТОТУС» екскаватор за ціною 50000 євро на
умовах DAP кордон України (Нові
Яриловичі);

- інвойс-фактура фірми «Vest Finance LLP» №28/08
від 28 серпня 2012 року на доставку
экскаватора на умовах DAP кордон України
на суму 50000 євро.

Екскаватор був ввезений на територію
України на автотранспортному засобі
НОМЕР_2, причіп НОМЕР_3. Відповідно до CMR
№2908/01 від 29 серпня 2012 року,
перевізником було TOB «Інші мережі»
(місто Київ).

Згідно умов поставки DAP кордон України
(Нові Яриловичи) Офіційних правил
тлумачення торговельних термінів
Міжнародної торгової палати редакції
2010 року (ІНКОТЕРМС 2010), продавець
повинен оплатити фрахт, необхідний для
доставки товару до названого пункту
призначення. Таким чином, вартість
перевезення екскаватору була нібито
включена у фактурну вартість товару.

В ході проведеної перевірки
встановлено, що перевезення товарів з
міста Палдіскі (Естонія) до міста
Севастополь здійснювалось
перевізником TOB «Інші мережі» за
замовленням TOB «НеолітДнєпр» (місто
Дніпропетровськ) на підставі наступних
документів:

- договору №16/12-П/ІМ від 16 серпня 2012
року, укладеного з TOB «НеолітДнєпр»;

- заявки TOB «НеолітДнєпр» №01 від 17
серпня 2012 року (додаток №1 до договору
№16/12- П/ІМ від 16 серпня 2012 року).

Згідно Довідки про результати
проведення зустрічної звірки TOB
«НеолітДнєпр» №598/22.1/3609543 від 02 липня 2013
року, яка надійшла до митниці 24 липня 2013
року листом Головного управління
Міндоходів у місті Севастополі
№6/10/27-01-08-19, встановлено, що перевезення
екскаватору з порту Південний (місто
Палдіскі, Естонія) було замовлено TOB
«НеолітДнєпр» приватним підприємством
«ВКФ «ТОТУС» в особі директора ОСОБА_4
на підставі договору.

Оплата перевезення на загальну суму
180500 гривен була здійснена ПП ВКФ
«ТОТУС» у безготівковій формі згідно
платіжних доручень №341 від 20 серпня 2012
року (у сумі 88748,68 гривен), №398 від 07
вересня 2012 року (у сумі 88751,32 гривен) та
№412 від 17 вересня 2012 року (у сумі 3000
гривен) на підставі податкових
накладних TOB «НеолітДнєпр» №200811 від
20 серпня 2012 року, №70921 від 07 вересня 2012
року та №120915 від 12 вересня 2012 року.

Відповідно до ст.58 Митного кодексу
України, при визначенні митної
вартості до фактурної вартості товару
повинні додаватись витрати на
транспортування, якщо вони не
включались до фактурної вартості. Але
ПП ВКФ «ТОТУС» у особі директора ОСОБА_4
не повідомило декларанту TOB
«СевастопольАвіаСервіс» про те, що
вартість перевезення була фактично
сплачена ПП ВКФ «ТОТУС».

При цьому МД 123030000/2012/003056 була подана до
митного оформлення ПП ВКФ «ТОТУС» 11
вересня 2012 року, тобто після сплати
вартості перевезення.

Таким чином, ПП ВКФ «ТОТУС» в особі
директора ОСОБА_4 були здійснені дії,
спрямовані на переміщення товару:
«екскаватора гусеничного «Hitachi» моделі
ZX350LC, серійний номер НОМЕР_1», з
приховуванням від митного контролю
шляхом подання митному органу
документів, що містили неправдиві
відомості, необхідні для визначення
митної вартості товару.

Своїми діями ОСОБА_4 допустив порушення
митних правил України та скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.483 Митного кодексу
України.

У поданій апеляційній скарзі
представник ОСОБА_4- ОСОБА_5 просить
постанову Ленінського районного суду
м. Севастополя від 29.11.2013 року
скасувати як таку, що винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
директор ОСОБА_4 не повинен був
повідомляти декларанта ТОВ
«СевастопольАвіаСервіс», а в свою
чергу і Митницю, що вартість
перевезення до м. Севастополя була
фактично сплачена ПП ВКФ «ТОТУС», так
як безпосередньо 30.07.2013 року між ПП ВКФ
«ТОТУС» і «Vest Finance LLP» був підписаний
договір комісії № А-30/07-Ш, згідно з яким
ПП ВКФ «ТОТУС» бере на себе
зобов'язання за рахунок «Vest Finance LLP», від
свого імені укласти договір щодо
надання транспортно-експедиційних
послуг по перевезенню негабаритних і
надважких вантажів по території
України і за її межами. Тому згідно
своїх зобов'язань ПП ВКФ «ТОТУС» уклало
договір № 1608М/1 від 16.08.2012 року з TOB
«НеолітДнєпр», а в подальшому оплатило
надані послуги по перевезенню товару
за рахунок компанії «Vest Finance LLP», а не за
свій рахунок.

Апеллянт вказує на те, що Митниця при
складанні протоколу розглядала тільки
ті документи, які у неї були в
наявності, при цьому не прийняла до
уваги, що існують інші документи, які
можуть надати повну інформацію щодо
постачання товару.

Також апелянт зазначає, що посилання
митниці в протоколі на ч. 1 ст. 483 Митного
кодексу України застосовано не вірно,
оскільки сама ж митниця в протоколі
стверджує, що митна декларація №
123030000/2012/003056 була подана до митного
оформлення ПП ВКФ «ТОТУС» 11.09.2012 р.,
тобто товар в контексті ч. 1 ст. 483
Митного кодексу України ніхто не
приховував та тайно через кордон не
переправляв, більш того за нього були
сплачені податки і тільки не включення
вартості перевезення призвело до
зменшення сплати митних платежів.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
представника ОСОБА_4-ОСОБА_5, який
підтримав апеляцію в повному
обсязі,представника Севастопольської
митниці Міндоходів Полякова Б.О. про
залишення постанови місцевого суду без
змін, дослідивши матеріали
адміністративної справи, перевіривши
доводи апеляційної скарги, Апеляційний
суд приходить до висновку, що вона
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу
України відповідальність настає у разі
переміщення або дії, спрямовані на
переміщення товарів через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю, тобто з
використанням спеціально виготовлених
сховищ (тайників) та інших засобів або
способів, що утруднюють виявлення
таких товарів, або шляхом надання одним
товарам вигляду інших, або з поданням
митному органу як підстави для
переміщення товарів підроблених
документів чи документів, одержаних
незаконним шляхом, або таких, що
містять неправдиві відомості щодо
найменування товарів, їх ваги (з
урахуванням допустимих втрат за
належних умов зберігання і
транспортування) або кількості, країни
походження, відправника та/або
одержувача, кількості вантажних місць,
їх маркування та номерів, неправдиві
відомості, необхідні для визначення
коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його
митної вартості.

Відповідно до ст.280 КУпАП, Орган
(посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно
майнову шкоду, чи є підстави для
передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також
з'ясувати інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Відповідно до ст.10 КУпАП,
адміністративне правопорушення
визнається вчиненим умисно, коли особа,
яка його вчинила, усвідомлювала
протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її шкідливі
наслідки і бажала їх або свідомо
допускала настання цих наслідків.

В постанові районного суду вказано, що
вина ОСОБА_4 у вчиненні
адміністративного правопорушення
підтверджується:

- протоколом про порушення митних
правил №0169/12 300/13 від 30 липня 2013
року;

- службової запискою головного
інспектора ОАВ Шушляпьша A.B. від 30 липня
2013 року;

- копією вантажної митної декларації
від 11 вересня 2012 року ;

- копією міжнародної
товарно-транспортної накладної;

- копією контракту №А-30/07 від 30 липня 2012
року, укладеним між ПП ВКФ «ТОТУС» в
особі директора ОСОБА_4 та фірмою «Vest
Finance LLP» (Великобританія), відповідно до
якого, фірма «Vest Finance LLP» продає, а ПП ВКФ
«ТОТУС» купує екскаватор за ціною 50000
євро на умовах поставки DAP кордон
України;

- копією інвойса №25 від 27 липня 2012 року,
відповідно до якого фірма «Veliter OU»
(Естонія) відправляє на адресу ПП ВКФ
«ТОТУС» екскаватор за ціною 50000 євро на
умовах DAP кордон України (Нові
Яриловичі);

- копією інвойс-фактури фірми «Vest Finance
LLP» №28/08 від 28 серпня 2012 року на
поставку екскаватора на умовах DAP
кордон України на суму 50000 євро, а також
іншими документами, наданими до суду.

Однак, місцевий суд тільки перечислив
вказані матеріали, не розкривши їх
суті.

З даних документів не вбачається, які
товари приховував ОСОБА_4, що входило в
суму оцінки предмета декларування -
екскаватора за ціною 50 000 євро, в тому
числі оплата за його перевезення на
загальну суму 180 500 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
30.07.2013 року між ППВКФ «ТОТУС» і «Vest Finance
LLP» був підписаний договір комісії №
А-30/07-1 U, згідно з яким ППВКФ «ТОТУС»
бере на себе зобов'язання за рахунок
«Vest Finance LLP» від свого імені укласти
договір щодо надання транспортно -
експедиційних послуг по перевезенню
негабаритних і надважких вантажів по
території України і за її межами (а.с.
118-120). Однак, цей договір не був
досліджений районним судом.

Згідно своїх зобов'язань ППВКФ «ТОТУС»
уклало договір № 1608М/1 від 16.08.2012 року з
ТОВ «НеолітДнєпр», а в подальшому
оплатило надані послуги по перевезенню
за рахунок компанії «Vest Finance LLP», а не
за свій рахунок.

Тому апеляційний суд вважає, що доводи
апеляційної скарги представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про те, що директор
ОСОБА_4 не повинен був повідомляти
декларанта ТОВ
«СевастопольАвіаСервіс», а в свою
чергу і Митницю про те, що вартість
перевезення була фактично сплачена ПП
ВКФ «ТОТУС» такими, що заслуговують
уваги.

Крім того, Севастопольською митницею
Міндоходів не здійснені запити до
продавця фірми «Vest Finance LLP»
(Великобританія), яка заказала
перевезення предмету, про те, що
входило в суму оцінки товару в 50 000
євро, в тому числі сума перевезення 180
500 грн.

Цим не спростовані доводи апелянта і
про те, що в загальну суму оцінки
екскаватора входила і сума
перевезення.

Також в протоколі про адміністративне
правопорушення не вказано, на яку суму
повинно було сплачено митний збір за
перевезення (від суми 180 500 грн.), від
якого згідно з його змістом ухилився
ОСОБА_4, чим не розкрито об'єктивну
сторону правопорушення.

В той же час матеріалами справи
встановлено, що за переміщення через
митний кордон України товару
«екскаватора гусеничного» «Hitachi»
моделі ZX350LC, серійний номер НОМЕР_1»
згідно митної декларації № 123030000/2012/003056
від 11 вересня 2012 року було сплачено
мито, чим спростовується посилання
автору протоколу про приховування
товару.

Вказані обставини не були дослідженні
місцевим судом належним чином, сам
відповідач ОСОБА_4 не був допитаний у
судовому засіданні, в результаті чого
суд першої інстанції прийшов до
помилкового виводу про його
винуватість у скоєнні
адміністративного правопорушення.

Надані до Апеляційного суду м.
Севастополя матеріали не містять в
собі доказів що свідчили б про
наявність в діях ОСОБА_4 умислу на
скоєння адміністративного
правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції
України, обвинувачення не може
ґрунтуватися на доказах, одержаних
незаконним шляхом, а також на
припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Таким чином, Апеляційний суд приходить
до висновку про те, що матеріалами
справи не доведено вину ОСОБА_4 в
скоєнні правопорушення, передбаченого
ч.1 ст. 483 Митного Кодексу України, а тому
постанова районного суду підлягає
скасуванню з закриттям провадження по
справі.

Керуючись ст. 294 Кодексу України «Про
адміністративні правопорушення»
Апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_4- ОСОБА_5, - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду
м. Севастополя від 29 листопада 2013 року
відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.483 Митного
кодексу України,ст. 284 Кодексу України
про адміністративні правопорушення -
відмінити, та провадження по справі
закрити.

Конфіскований товар - екскаватор
гусеничний «Hitachi» моделі ZX350LC, серійний
номер НОМЕР_1», ввезений на територію
України на автотранспортному засобі
НОМЕР_2, причіп НОМЕР_3 повернути його
законному власнику - ПП ВКФ «ТОТУС» у
особі його директора ОСОБА_4.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя:(підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду

м. Севастополя Є.О.
Соловйов