АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року суддя судової
палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду м. Києва Мороз І.М.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Печерського районного
суду м. Києва від 22 січня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КУпАП та до нього застосовано
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування всіма
транспортними засобами строком на
один рік. Стягнуто судовий збір у сумі
36,54 гривні.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2
15.12.2013 року близько 13 год. 40 хв. на 363 км
автодороги Київ-Чоп керував
автомобілем марки «Форд», д.н.з. НОМЕР_1
з явними ознаками алкогольного
сп'яніння (запах алкоголю з порожнини
рота, різка зміна забарвлення
шкіряного покриву обличчя, виражене
тремтіння пальців рук), від проходження
огляду на стан алкогольного сп'яніння в
установленому законом порядку
відмовився в присутності двох свідків,
чим порушив п.2.5 ПДР України, за що
передбачена відповідальність згідно
ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не
погоджуючись з постановою суду в
частині накладеного на нього
адміністративного стягнення, яке, на
його думку, не відповідає вимогам
закону, матеріалам та обставинам
справи, просить змінити захід
стягнення з позбавлення права
керування транспортними засобами на
штраф у розмірі встановленому на
розсуд суду.

При цьому вказує, що судом не
наведено підстав для обрання
адміністративного стягнення у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами, а не,
наприклад, штрафу.

______________________________

Справа № 33/796/267/2014 Категорія ч.1 ст. 130
КУпАП

Головуючий суддя у І-й інстанції:
Царевич І.О.

Доповідач: Мороз І.М.

Звертає увагу апеляційного суду,
що вину він свою визнав та щиро кається,
за місцем проживання та роботи добре
характеризується, його дружина є
пенсіонером по інвалідності другої
групи та постійно потребує проходження
огляду в закладах охорони здоров'я, а
пересуватися громадським транспортом
їй вкрай важко, у зв'язку з чим
автомобіль використовується ним для
зручнішого пересування дружини до
відповідних закладів охорони здоров'я
і позбавлення права керувати ним
ставить його та дружину у скрутне
становище.

Також зазначає, що про дату
розгляду справи в суді першої
інстанції він повідомлений не був, що
позбавило його реалізувати свої права,
передбачені ст. 268 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді,
вислухавши пояснення ОСОБА_2 на
підтримку апеляційної скарги,
перевіривши доводи на обґрунтування
апеляційної скарги та матеріали
адміністративної справи, вважаю за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення з наступних підстав.

Висновок суду щодо винуватості
ОСОБА_2 в учиненні ним
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за
наведених у постанові обставинах, є
правильним, підтвердженим наявними у
справі доказами, і в апеляційній скарзі
не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2
про порушення його прав, передбачених
ст. 268 КУпАП у суді першої інстанції, до
уваги не беруться, оскільки вони
поновлені в апеляційному суді.

Що стосується накладеного на
ОСОБА_2 адміністративного стягнення, то
апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
накладення його у виді позбавлення
права керування транспортними
засобами строком на 1 рік, і підстав для
його пом'якшення не вбачає.

При накладенні на ОСОБА_2
адміністративного стягнення судом
першої інстанції враховано характер
вчиненого правопорушення, особу
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що обтяжують та
пом'якшують відповідальність за
адміністративне стягнення, а тому
доводи апеляційної скарги щодо
невідповідності його вимогам закону,
матеріалам та обставинам справи, є
безпідставними.

Як вбачається з характеристики з
місця роботи, ОСОБА_2 працює в АТ
«РОДОВІД БАНК» на посаді заступника
начальника сектору архів Канцелярії
апарату Голови Правління Управління
адміністративної роботи і його робота
не пов'язана з керуванням
транспортного засобу, а тому доводи
апеляційної скарги про те, що
позбавлення права керування ставить
його у скрутне становище, є
необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про
використання транспортного засобу для
зручнішого пересування дружини, не є
підставою для пом'якшення накладеного
на ОСОБА_2 адміністративного стягнення
у виді позбавлення права керування
транспортними засобами.

Інших доводів для пом'якшення
адміністративного стягнення ОСОБА_2
не наведено, а тому його апеляційна
скарга має бути залишена без
задоволення.

Отже, по справі будь-яких порушень
норм КУпАП, які б стали підставою для
зміни або скасування рішення суду
першої інстанції не встановлено, а тому
з урахуванням суспільної небезпеки
вчиненого адміністративного
правопорушення, суддя апеляційного
суду вважає постанову Печерського
районного суду м. Києва від 22 січня 2014
року законною та обґрунтованою і такою,
що має бути залишена без зміни.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294
КУпАП, суддя Апеляційного суду міста
Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Печерського районного суду
м. Києва від 22 січня 2014 року, якою
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити
без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
без задоволення.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
І.М.Мороз