Головуючий у 1 інстанції: Гродецька Л.М..
Провадження № 33/783/19/14
Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року суддя Судової палати у
кримінальних справах Апеляційного
суду Львівської області Гуцал І.П. з
участю апеллянта ОСОБА_1, прокурора
Горбань М.П., представника Львівської
митниці Міндоходів Саєнко С.В.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову судді Галицького
районного суду м. Львова від 26.11.2013р.,

встановив:

оскаржуваною постановою ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 471, ч.1
ст. 483 МК України, та накладено на нього
стягнення у виді штрафу в розмірі 4950
грн. та конфіскації предметів
порушення митних правил, вилучених
згідно протоколу про порушення митних
правил №2809/20900/13 від 15.10.2013 року, а саме:
частин до топки каміна - 156,5 кг. Стягнуто
на користь Львівської митниці суму
витрат за зберігання на складі митниці,
яка складає 104,34 грн., а також стягнуто в
користь держави 34,41 грн. судового збору.

Згідно постанови судді ОСОБА_1
15.10.2013 року о 01 год. 30 хв., перетинаючи
митний кордон України з Республіки
Польща в Україну через м/п «Краковець»
Львівської митниці автомобілем марки
«Volkswagen Passat», р.н.НОМЕР_1, не заявив про
наявність товарів, що переміщувалися
через митний кордон України по смузі
спрощеного митного контролю «зелений
коридор» з приховуванням від митного
контролю з використанням способів, що
утруднюють їх виявлення, а саме:
частини до топки каміна - 156,5 кг., який
знаходився в ніші для запасного колеса,
накритий кришкою, а також під передніми
та задніми килимками салону
автомобіля.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
постанову скасувати та постановити
нову, якою визнати його винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 471 МК
України, та пизначити йому покарання у
виді штрафу в розмірі ста
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, а провадження у справі в
частині визнання його винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483
МК України, закрити за відсутністю
події і складу правопорушення. Товар,
вилучений у нього згідно протоколу про
порушення митних правил, повернути
йому. В обґрунтування покликається на
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, вважає, що
в його діях відсутні ознаки
приховуванням товару, оскільки доступ
до предметів, які він перевозив, був
вільним та жодним чином не утрудненим.
Крім того, вказує на сумнівність
визначення вартості переміщуваного
товару, а висновки суду про
необхідність стягнення із нього штрафу
в розмірі 4950 грн. є необгрунтовані
жодними допустимими та належними
доказами, а сума штрафу є безпідставно
завищеною.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_1 на підтримку апеляційної
скарги, прокурора та представника
Львівської митниці, які заперечили
апеляційну скаргу, перевіривши
матеріали адміністративної справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
вважаю, що апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення.

Завданням провадження в справах про
адміністративні правопорушення згідно
зі ст. 245 КУпАП є всебічне, повне і
об'єктивне з'ясування обставин кожної
справи, вирішення її в точній
відповідності із законом.

Наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність особи у його вчиненні та інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи
встановлюється наявними у справі
доказами.

Відповідно до ст. 489 МК України при
розгляді справи про порушення митних
правил необхідно з'ясувати чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа у
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують та/або
обтяжують відповідальність, чи є
підстави для звільнення особи, що
вчинила правопорушення, від
адміністративної відповідальності, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП суд
апеляційної інстанції не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального або порушення норм
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлені
дійсні обставини вчинення ОСОБА_1
правопорушення, передбаченого ст. 471 МК
України.

При цьому факт того, що ОСОБА_1, обравши
спрощену зону митного контролю, вчинив
дії на переміщення товарів через
митний кордон України з приховуванням
від митного контролю, шляхом
використання способів, що утруднюють
їх виявлення, не доказано
представником прокуратури та митниці.

Висновок місцевого суду про
кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 471 МК
України відповідає фактичним
обставинам справи та підтверджується
зібраними та перевіреними в судовому
засіданні доказами і є обгрунтованим.

Згідно ст. 487 МК України провадження у
справах про порушення митних правил
здійснюється відповідно до положень
МК, а в частині, що не регулюється ним, -
відповідно до законодавства України
про адміністративні правопорушення.

Розглянувши дану справу, суд першої
інстанції прийшов до правильного та
обґрунтованого висновку про винність
ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення
передбаченого ст. 471 МК України, що не
заперечує ОСОБА_1, та безпідставно
застосував до нього ч.1 ст. 483 МК України.

Згідно з ст. 483 МК України переміщення
або дії, спрямовані на переміщення
товарів через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю,
тобто з використанням спеціально
виготовлених сховищ (тайників) та інших
засобів або способів, що спеціально
утруднюють виявлення таких товарів,
або шляхом надання одним товарам
вигляду інших, або з поданням митному
органу як підстави для переміщення
товарів підроблених документів чи
документів, одержаних незаконним
шляхом, або таких, що містять
неправдиві відомості щодо
найменування товарів, їх ваги або
кількості, країни походження,
відправника та/або одержувача,
кількості вантажних місць, їх
маркування та номерів, неправдиві
відомості, необхідні для визначення
коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його
митної вартості.

З матеріалів справи та пояснень
учасників апеляційного розгляду суд
приходить до переконання, що в діях
ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення,
передбачений ст. 483 МК України. Товар,
який перевозив ОСОБА_1 був розміщений в
ніші для запаснго колеса накритий
кришкою, під передніми та задніми
килимками салону автомобіля, тобто
візуально міг спостерігатися,
спеціально виготовлених сховищ
(тайників) та інших засобів або
способів, що утруднюють його виявлення
не застосовувалось. В автомобілі також
були відсутні спеціальні
конструктивні ємності та предмети, які
попередньо б піддавались розбиранню
або монтажу.

При цьому, описані в акті про
проведення огляду (переогляду) товарів,
транспортних засобів, ручної поклажі
та багажу від 15 жовтня 2013 року місця, в
яких знаходився товар, суд не вважає
такими, що використовувались для його
приховування.

На підставі проаналізованих доказів
суд прийшов до переконання, що в діях
ОСОБА_1 відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, а
тому провадження в справі за вказане
правопорушення підлягає закриттю
відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП.

Водночас, апеляційний суд вбачає в діях
ОСОБА_1 наявний склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 471 МК України,
оскільки останній порушив порядок
проходження митного контролю в зонах
спрощеного митного контролю, а саме
«зелений коридор», тобто переміщення
товару в обсягах, що перевищують
неоподатковану норму переміщення
через митний кордон України.

Керуючись ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову судді Галицького районного
суду м. Львова від 26 листопад 2013 року
відносно ОСОБА_1 змінити.

Закрити провадження у справі про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК
України за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення відповідно до п.1 ст. 247
КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 471 МК
України, та накласти на нього стягнення
у виді штрафу в розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а саме 1700 гривень.

Товар, а саме: частини до топки каміна,
вагою 156,5 кг., який був предметом
правопорушення, повернути ОСОБА_1

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя
Гуцал І.П.