Справа № 369/342/14-п Головуючий у І
інстанції Лисенко Владислав
ВікторовичПровадження № 33/780/178/14
Доповідач у 2 інстанції Шевченко
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 березня 2014 року
м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської
області Шевченко О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 29 січня 2014 року,
якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, проживаючого: АДРЕСА_1
працюючого директором в МП «Авествгщн»

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 122-2 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на
шість місяців, -

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2013 року по автодорозі
Київ-Овруч в с. Нові Петрівці,
громадянин ОСОБА_2, керуючи автомобілем
марки «Мітсубісі Лансер» д.н.з. НОМЕР_1,
не виконав вимогу працівника міліції
про зупинку транспортного засобу,
завчасно надану за допомогою жезла та
свистка. Своїми діями ОСОБА_2 порушив
вимоги п. 2.4 ПДР України та вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 122-2 КУпАП.

Не погоджуючись, ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу в якій просив
постанову суду скасувати, а
провадження у справі закрити у зв'язку
з відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляції, ОСОБА_2
зазначає, що судом першої інстанції при
винесенні постанови не було своєчасно,
всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано
всі обставини справи. Суд, на його думку
не здійснив належної оцінки доказів,
які спростовують сам факт події
правопорушення та наявність у його
діях складу адміністративного
правопорушення.

Далі автор апеляції зазначає, що 08.01.2014
о 09 год. 30 хв. рухаючись по дорозі в
с. Крюківщина Київської області,
його автомобіль було зупинено
державтоінспектором Коробань І.В., який
повідомив, що 29.12.2013 ОСОБА_2 не виконав
вимогу працівника ДАІ про зупинку
автомобіля, наданої за допомогою жезла
та свистка. Також вказав, що доказом
нібито порушення є рапорт та
відеофіксація, однак на його вимогу
державтоінспектор копію даного
рапорту для ознайомлення не надав. Крім
того, на висловлені ОСОБА_2 заперечення,
що у зазначений в рапорті час він
перебував в м. Києві державтоінспектор
Коробань І.В не звернув уваги та на
основі рапорту від 01.01.1014 оформив
протокол про адміністративне
правопорушення.

Апелянт зазначає, що протокол та рапорт
були складені з порушенням норм
чинного законодавства та мають суттєві
розбіжності, зокрема у рапорті час
вчиненого правопорушення зафіксований
близько 12 год. 56 хв., а у протоколі 12 год.
30 хв.

Також зазначає, що 29.12.2013 о 12 год. 30 хв.
він перебував в м. Києві, а не у с. Нові
Петрівці, що можуть підтвердити свідки
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Проте, на думку
апелянта суд безпідставно критично
оцінив їхні покази лише у зв'язку із
тим, що вони являються йому товаришами.

Вказує, що ПДР України не порушував, а
тому жодних підстав, передбачених
Інструкцією з питань діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС,
затвердженої Наказом № 111 від 27.03.2009 для
зупинки не було.

Крім того звертає увагу на те, що суд не
взяв до уваги його звернення до органів
прокуратури щодо неправомірності дій
працівників ДАІ.

Всупереч ст. 33 КУпАП суд вирішуючи
питання про накладення
адміністративного стягнення не
врахував характер вчиненого
правопорушення, особу порушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а тому призначене
стягнення є незаконним.

Заслухавши доповідача, думку ОСОБА_2,
який підтримав апеляційну скаргу та
просив її задовольнити, вивчивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляції, вважаю, що остання підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Зазначені вимоги закону судом першої
інстанції дотримані не були.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2
пояснив, що він ПДР України не
порушував, адміністративного
правопорушення не вчиняв, а складений
щодо нього працівниками ДАІ протокол
не відповідає дійсності, оскільки
29.12.2013 о 12 год. 30 хв. він перебував у м.
Києві, а не у с. Нові Петрівці.

Пояснив, що дійсно 29.12.2013 керував
автомобілем марки «Мітсубісі Лансер»
д.н.з. НОМЕР_1 у с. Нові Петрівці, але
значно пізніше. Під час руху 29.12.2013 його
жоден працівник ДАІ не зупиняв та не
переслідував.

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_5
та ОСОБА_4 убачається, що 29.12.2013, близько
12 год. 30 хв. ОСОБА_2 перебував у с.
Крюківщина по вул. Грушевій 5. Близько 13
год. 30 хв. він поїхав до м. Києва та
зустрівся із ОСОБА_4 Після чого, вони
поїхали на Оболонський проспект
забрали ще двох чоловіків і поїхали на
мітинг у с. Нові Петрівці.
У м. Вишгороді, близько14 год. 30 хв. їх
автомобіль потрапив до щільного потоку
із дуже повільним рухом у напрямку с.
Нові Петрівці, тому, вони в трьох вийшли
і пішли пішки. Припаркувавши
автомобіль, через деякий час їх
наздогнав ОСОБА_2 і вони разом пішли на
мітинг. Приблизно, о 17 год. 00 хв. вони
повернулись до припаркованого
автомобіля у м. Вишгороді і поїхали
додому. Стверджували, що по дорозі їх
автомобіль ніхто не зупиняв та не
переслідував.

Допитаний в ході судового засідання у
суді першої інстанції свідок ОСОБА_6
надав пояснення, які підтвердили
вищевикладене.

Покази зазначених свідків
підтверджуються послідовними
поясненнями ОСОБА_2, а тому, апеляційний
суд визнає їх достовірними, які
узгоджуються та взаємостверджуються
між собою, вказують на те, що в діях
останнього відсутній склад
адміністративного правопорушення.

Крім того, для притягнення особи до
відповідальності за ст. 122-2 КУпАП
необхідна наявність доказів, які б
указували те, що ОСОБА_2 бачив вимогу
працівника ДАІ про зупинку автомобіля
та умисно її не виконав. Його
пояснення, як при складенні протоколу,

так і у суді указують на те, що він даної
вимоги державтоінспектора не бачив. Ці
пояснення матеріалами справи не
спростовані.

Також апеляційний суд вважає, що
протокол про адміністративне
правопорушення та рапорт, були
складені різними працівниками ДАІ з
порушенням вимог чинного
законодавства та мають суттєві
розбіжності. Зокрема, зазначений у
рапорті час ймовірно вчиненого
правопорушення, близько 12 год. 56 хв., а у
протоколі 12 год. 30 хв.

За таких обставин, наведені
розбіжності у протоколі та рапорті,
щодо скоєння адміністративного
правопорушення ОСОБА_2 не можуть бути
визнані джерелом доказів.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
докази застосування технічних засобів
та технічних приладів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису
передбачені Переліком технічних
засобів, що використовуються в
підрозділах Державтоінспекції МВС для
виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху, затвердженої
Наказом № 33 від 01.03.2010.

У зв'язку із викладеним, суд вважає про
відсутність у діях ОСОБА_2 ознак
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Керуючись п.6 ч.1 ст.247, ст.294, 283, 284 КУпАП,
апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 29
січня 2014 скасувати, а
провадження у справі закрити у зв'язку
з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

З оригіналом згідно

Суддя апеляційного суду

Київської області
О.В.
Шевченко