АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/793/6/14 Головуючий по 1
інстанціїКатегорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2014 р. .
м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської
області Неділько М.І., розглянувши
матеріали адміністративної справи
відносно ОСОБА_2, -

в с т а н
о в и в :

Постановою судді Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 28.11.2013 р. ОСОБА_2 притягнутий
до адміністративної відповідальності
за ст. 124 КУпАП і на нього накладене
стягнення у вигляді штрафу в сумі 340
грн. зі стягненням судового збору в
сумі 34,41 грн.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_2,
13.11.2013 р. о 17.15 год. на 0 км + 450 м а/д
Кочержинці-Умань, будучи погоничем,
переганяв стадо тварин у темну пору
доби, та не залучив при цьому необхідну
кількість погоничів, щоб не створювати
небезпеки та перешкод іншим учасникам
дорожнього руху, в результаті чого
сталося ДТП. Внаслідок ДТП автомобіль
ВАЗ-217030 держномер НОМЕР_1 отримав
механічні пошкодження, чим порушив
вимоги п.п. 7.6, 7.7 ПДР України.

Не погоджуючись із даною
постановою ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
ставить питання про її скасування та
закриття провадження по справі.

При цьому посилається на неповне
з'ясування обставин наїзду автомобіля
на корову як працівниками ДАІ під час
виїзду їх на місце ДТП так і суду під
час розгляду справи по суті.

При цьому залишилися неперевіреними
технічний стан автомобіля та перевірка
водія ОСОБА_3 на предмет перебування
його на час ДТП в нетверезому стані.

Враховуючи обставини тих подій
вважає, що ДТП мала місце з вини водія,
який рухався на великій швидкості і не
зміг своєчасно її зменшити та уникнути
наїзду на корову. Про це свідчить
довжина гальмівного шляху, яка складає
28, 7 м.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою
апеляційну скаргу підтримав і пояснив,
що 13.11.2013 р. в 16 год. 30 хв. він разом із
дочкою ОСОБА_4 із пасовища гнали своїх
корів додому. Корови йшли по узбіччю
дороги, яка проходить через їхнє село
Кочержинці.

Погодні умови та видимість на той
час були хороші.

Потім він почув шум автомобіля, який
до них наближався і після цього
відбувся наїзд автомобіля на одну із
корів. Оскільки швидкість автомобіля
була дуже велика, то після удару
автомобіль протягнув корову декілька
метрів на капоті і при цьому вона
розбила переднє лобове скло, після чого
її викинуло в кювет з лівої частини
дороги.

Пізніше на місці ДТП побували
працівники ДАІ, які невірно встановили
причини наїзду автомобіля на корову,
схему склали неповно і на ній невірно
зазначили гальмівний шлях автомобіля
перед зіткненням із коровою та
безпідставно в протоколі вказали на
порушення ним, як погоничем, ПДР
України.

При розгляді справи в суді ці
обставини суддею також не вияснялися і
можливості надати там свої пояснення
того, що трапилося, йому не надавалося.

Вважає винним в цій ДТП водія
ОСОБА_3, який рухався на великій
швидкості в межах їхнього села та
допустив наїзд на корову.

Вислухавши скаржника та
перевіривши матеріали справи прихожу
до наступного.

У відповідності до ст. 280 КУпАП при
розгляді справи підлягають з'ясуванню
питання: чи було вчинене
адмінправопорушення, чи винна особа в
його вчиненні.

Як встановлено перевіркою при
винесенні постанови, в підтвердження
вини ОСОБА_2 суддя лише зіслалася на
протокол про адміністративне
правопорушення складений відносно
ОСОБА_2 та матеріали справи.

Проте, яку вони містять доказову
базу і чим підтверджують вину ОСОБА_2 в
порушення вимог п.п. 7.6 та 7.7 ПДР України
внаслідок чого сталася вказана ДТП, то
в постанові стосовно цього не
зазначено нічого.

Крім того, згідно цієї ж постанови,
ОСОБА_2 винним себе в цій ДТП не визнав.
Проте судом не вияснялося з яких
підстав він вину не визнав і якими
доказами стосовно цього його покази
спростовуються і взагалі його
пояснення дані в суді, в постанові не
викладені.

Досліджена в суді апеляційної
інстанції схема ДТП, складена в зв'язку
з наїздом автомобіля на корову є
неконкретною, неповною та такою, що
викликає сумнів в своїй об'єктивності.
Для її перевірки підлягали допиту
працівники ДАІ, які виїжджали на місце
ДТП та її складали, а також інші особи,
що були на місці пригоди. Судом
приймалися міри для їх виклику в суд та
допиту по суті справи.

Проте на неодноразові виклики для
допиту при розгляді скарги вони в суд
не з'являлися, хоча про явку завчасно
повідомлялися.

Не з'явилася на виклик до суду і
сільський голова с. Кочержинці ОСОБА_5,
яка також була на місці пригоди і
бачила наслідки того, що трапилося.

Її письмові пояснення стосовно тих
подій, адресованих суду, є неповними і
суперечать поясненням ОСОБА_2

Усунути ці суперечності без
допиту ОСОБА_5 є неможливим.

Про рух автомобіля під керуванням
ОСОБА_3 на великій швидкості та про те,
що це мало місце у світлу пору на
території населеного пункту,
підтвердили і дочка скаржника ОСОБА_4,
яка разом з батьком гнала корів, та її
чоловік ОСОБА_6

Сам ОСОБА_3 на виклики в суд не
з'являвся, - перед першим засіданням
просив розгляд справи відкласти в
зв'язку з відрядженням, а перед другим -
просив справу розглянути у його
відсутність.

Про це суд до відома повідомляв
телеграмами.

Таким чином, наявні в справі докази
не дають підстав суду дійти до висновку
про доведеність вини ОСОБА_2 у цій ДТП.

Рішення місцевого суду також
доказів стосовно цього не містить.

За таких обставин це судове рішення
підлягає до скасування із закриттям
провадження по справі за відсутністю в
діях ОСОБА_2 складу адміністративного
правопорушення.

Керуючись ст.ст. 294, 247 ч. 1 КУпАП,

п
о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задоволити.

Постанову судді Уманського
міськрайонного суду від 28.11.2013 р. про
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП з накладенням на нього
штрафу в сумі триста сорок гривень
скасувати і провадження по справі
закрити за відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

Головуючий

Судді