інстанції Мельник О. О. Провадження №
33/780/21/14 Доповідач у 2 інстанції
ДимарецькийКатегорія 147
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2014 року
м.
Київ

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
Київської області ДИМАРЕЦЬКИЙ В.М., за
участю апелянта ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
судді Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 10 грудня 2013
року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської
області від 10 грудня 2013 року
громадянина

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у тому, що він, будучи
особою, яка керує транспортним засобом,
відмовився від проходження огляду на
стан алкогольного сп'яніння
відповідно до встановленого порядку,
чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху
України та вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130
КУпАП, за що на нього накладено
адміністративне стягнення у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
(один) рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
постанову судді першої інстанції щодо
нього змінити, в частині накладення на
нього стягнення у вигляді позбавлення
права керування транспортними
засобами строком на 1 (один) рік,
призначивши йому штраф або інший,
передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП
вид адміністративного стягнення, не
пов'язаний з позбавленням права на
керування транспортними засобами. В
обґрунтування скарги апелянт
посилається на наступне. Він дійсно
завів двигун автомобіля, який
знаходився на автостоянці, однак з
місця паркування не рушав. Працівники
ДАІ пройти медичний огляд не
пропонували, а одразу почали складати
протокол, свідком цього були
щонайменше п'ятеро свідків. Копію
протоколу працівники автоінспекції
йому не вручали. Не надходило жодного
повідомлення про розгляд справи в суді.
Суд не врахував обставини, що
пом'якшують відповідальність особи. Не
були з'ясовані всі обставини справи, що
мають істотне значення для правильного
вирішення справи. Крім того, судом при
визначенні стягнення не враховано, що
апелянт на утриманні має малолітню
дитину, дружина перебуває у відпустці
по догляду за дитиною до 3-х років, хвору
матір інваліда 3 групи та сестру
інваліда дитинства, його робота
пов'язана з керуванням транспортного
засобу. Дана робота є основним і єдиним
джерелом доходів його родини, тому
позбавлення права керування
транспортними засобами позбавляє його
та його родину доходу, що призведе до
погіршення матеріального стану.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який
підтримав подану ним апеляційну
скаргу, допитавши свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Згідно вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП судом
забезпечується всебічне, повне та
об'єктивне з"ясування всіх обставин
справи, а при накладенні стягнення на
правопорушника відповідно до вимог ст.
33 КУпАП враховуються поряд з
характером вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Перевіривши матеріали справи,
враховуючи пояснення ОСОБА_2, покази
вищенаведених свідків, які були
допитані під час апеляційного розгляду
даної справи, апеляційний суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції про доведеність вини ОСОБА_2
у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 130, ч. 1 КУпАП.

Що ж до накладеного на ОСОБА_2
стягнення, то воно накладено на
останього без дослідження будь-яких
документів щодо його особи, які в
матеріалах справи на час розгляду
справи судом першої інстанції були
відсутні і питання щодо їх
витребування в порядку ст. 278 КУпАП
суддею під час підготовки справи до
розгляду не вирішувалось.

Апеляційний суд, дослідивши надані
матеріали щодо особи ОСОБА_2, а саме те,
що він до адміністративної
відповідальності раніше не
притягувався, на утриманні має
малолітню дитину, а також хвору матір
інваліда 3 групи та сестру інваліда
дитинства, його дружина перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до 3-х
років, а також те, що його робота
пов'язана з керуванням транспортного
засобу і вона (робота) є основним і
єдиним джерелом доходів його родини, а
позбавлення права керування
транспортними засобами позбавить його
та його родину доходу, що призведе до
погіршення матеріального стану, а
також враховуючи конкретні обставини
вчинення даного правопорушення,
приходить до висновку про можливість
застосування до ОСОБА_2 більш м"якого
виду стягнення, передбаченого ст. 130, ч. 1
КУпАП - штрафу, який з врахуванням
ступеню суспільної небезпеки
вчиненого останнім та наведеними вище
даними, є справедливим видом стягнення,
а також необхідним для запобігання
вчинення ним нових правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 10 грудня 2013 року щодо ОСОБА_2
змінити.

Накласти на підставі ст. 130, ч. 1 КУпАП на
ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу у
розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, тобто 3400
(три тисячі чотириста) гривень.

В решті вказану постанову судді
залишити без зміни.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області
підпис В.
ДИМАРЕЦЬКИЙ

Згідно з оригіналом. Суддя
В. ДИМАРЕЦЬКИЙ