П О С Т А Н О В А

iменем України

3/330/103/2014

Справа № 330/320/14-п

"27" лютого 2014 р. Суддя Якимівського
районного суду Запорізької області
Маврешко В.В., розглянув матеріали про
адміністративне правопорушення, що
надійшли з Територіальної державної
інспекції України в з питань праці у
Запорізькій області щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, нар. с.Верблюжка
Новгородського району Кіровоградської
області, працюючої головою ОСОБА_2
сільської ради Якимівського району
Запорізької області, проживаючого за
адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 7, про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ст. 188-1 ч.2 КпАП
України,

встановив:

Відповідно до протоколу, 24.01.2014 р. о 10-00
г. під час перевірки ОСОБА_2 сільської
ради інспекцією з питань праці у
Запорізькій області було виявлено, що
головою сільської ради було допущено
не виконання нормативу з
працевлаштування інвалідів за період
2013 р., що передбачено ст.19 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні».
Норматив складає 1 особа-інвалід.
Інвалід 3 групи ОСОБА_3 звільнилася
1.08.2013 р. за власним бажанням. На даний
час інваліди в ОСОБА_2 сільській раді не
працюють. Тобто норматив
працевлаштування інвалідів не
дотримується,Ю чим порушено вимоги ст.
19 Закону України «про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні»

У судове засідання ОСОБА_1
не з’явився, просив розглянути справу
без його участі та врахувати, що
інвалід 3 групи, яка звільнилася с
займаної посади 1.08.2013 р.,знову
працевлаштувалась на ту саму посаду з
04.09.2013 р. , але з 01.09.2014 р. з ОСОБА_3 була
знята інвалідність. Крім того, за
вказаний період часу до ОСОБА_2
сільської ради інваліди по питанню
працевлаштування не звертались, ОСОБА_4
центр зайнятості інвалідів для
працевлаштування не направляв, про що
ОСОБА_2 сільська рада надала відповідну
довідку ОСОБА_4

Розглянув матеріали справи , суд
встановив наступне :

- згідно положень ст. 18 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" забезпечення прав
інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій
чи до державної служби зайнятості.

У зв'язку з чим, вирішуючи питання про
притягнення посадової особи до
адміністративної відповідальності,
передбаченої ч.2 ст. 188-1 КУАП, необхідно
встановити наявність волевиявлення
інваліда щодо працевлаштування. Підбір
робочого місця здійснюється переважно
на підприємстві, де настала
інвалідність, з урахуванням побажань
інваліда, наявних у нього професійних
навичок і знань, а також рекомендацій
медико-соціальної експертизи.
Створюючи робоче місце для інваліда,
необхідно проаналізувати можливість
створення умов для конкретного
інваліда (враховуючи захворювання та
його можливості щодо праці), що
неможливо зробити без
конкретно-визначеного інваліда.

Безпосередньо до ОСОБА_2 сільської ради
у 2013 р., відповідно до матеріалів
адміністративної справи, не було
жодного звернення інвалідів щодо
працевлаштування. жодного направлення
інвалідів з державної служби
зайнятості з метою працевлаштування в
сільській раді.

В матеріалах адміністративної справи,
крім протоколу про адміністративне
правопорушення,малось пояснення
ОСОБА_1,виписка з акту перевірки, та
матеріали, що надала ОСОБА_2 сільська
рада ( заява, довідка ЦЗ),тобто ні одного
доказу того, що ОСОБА_5 якимось чином не
виконував вимоги законодавства щодо
працевлаштування інвалідів.( довідка
щодо кількості робочих місць, довідка з
центру зайнятості, заяви інвалідів про
прийом на роботу та таке інше).

Виходячи із змісту диспозиції норми ,
яка передбачає відповідальність за ст.
188-1 КУпАП, що така відповідальність
може наступити за умови умисного
ухилення посадової особи від створення
нормативу для працевлаштування
інвалідів, відсутність такого умислу
передбачає відсутність суб'єктивної
сторони правопорушення. Таким
чином суд вважає, що в діях ОСОБА_1
відсутній склад правопорушення,
передбаченого ст.188-1 ч.2 КпАП України,
що достатньо повно підтверджується
матеріалами адміністративної справи.
На підставі ст. 188-1 ч.2, 283, 247 ч.1 п.1 КпАп
України.

Постановив:

Адміністративну справу відносно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 закрити в зв’язку
з відсутності складу правопорушення.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржене особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
її законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або на
неї може бути винесено протест
прокурора протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна
скарга, протест прокурора подаються до
Запорізького апеляційного суду через
Якимівський районний суд Запорізької
області.

Суддя: