Справа № 373/68/14-п Головуючий у І
інстанції Залеська А. О.Провадження №
33/780/174/14 Доповідач у 2 інстанції
ГриненкоКатегорія 147
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2014 року суддя Апеляційного
суду Київської області Гриненко О.І.
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 23 січня 2014 року, з участю особи, яку
притягнуто до адміністративної
відповідальності - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
не працюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 23 січня 2014 року ОСОБА_1 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП та накладено на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі трьохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 5100 гривень та
стягнуто судовий збір на користь
держави.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 01
січня 2014 року приблизно о 19 годині 20
хвилин керував автомобілем «ВАЗ 2103»,
державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.
Покровській в м.
Переяслав-Хмельницький, Київської
області, з явними ознаками
алкогольного сп'яніння, при цьому від
проходження відповідно до
установленого порядку огляду для
визначення стану алкогольного
сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5
ПДР України, тим самим вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з судовим рішенням
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на
постанову судді
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 23 січня 2014 року в якій, не оспорюючи
кваліфікацію своїх дій, просить
оскаржувану постанову змінити та
пом'якшити накладене стягнення. На
обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1
зазначає, що при накладенні стягнення
суддею місцевого суду не в повній мірі
враховано характер вчиненого
правопорушення, відсутність тяжких
наслідків від вчиненого, особу винного,
обставини, що пом'якшують
відповідальність та відсутність
обставин, що обтяжують
відповідальність. Зокрема, що
стосується особи винного, ОСОБА_1 в
апеляційній скарзі стверджує, що
суддею місцевого суду при призначенні
стягнення у виді штрафу не було
враховано відсутність постійної
роботи у апелянта, що свідчить про
відсутність матеріального доходу, а
також його зобов'язання щодо сплати
аліментів на неповнолітню дитину. Як
зазначає апелянт, накладене стягнення
є для нього неймовірно обтяжливим та не
відповідає меті застосування
адміністративного стягнення.

Переглянувши справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, який підтримав подану
ним апеляційну скаргу та просив її
задовольнити, вважаю, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Суддя повно, всебічно та об'єктивно
дослідив матеріали справи та дійшов
обгрунтованого висновку про
доведеність винуватості ОСОБА_1 у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП.

Як вбачається з тексту постанови, при
накладенні на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у виді
штрафу ближче до максимального
розміру, передбаченого санкцією ч.1
ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду
врахував характер вчиненого
правопорушення, особу винного, зокрема
не отримання ним посвідчення водія,
відсутність обставин, які б
пом'якшували чи обтяжували
відповідальність за адміністративне
правопорушення.

Однак, під час апеляційного розгляду
встановлено, що суддею місцевого суду
при накладенні стягнення не в повній
мірі враховано особу винного.

З наданих апеляційному суду документів
вбачається, що ОСОБА_1 проживає за
вищевказаною адресою з батьками, не
працює, земельної ділянки не має, не
зареєстрований у центрі зайнятості як
безробітний, тобто стабільне джерело
матеріальних доходів у ОСОБА_1
відсутнє. Крім того, ОСОБА_1 має
зобов'язання щодо сплати аліментів на
утримання неповнолітньої дитини в
твердій грошовій сумі в розмірі 500
гривень щомісячно. Дані про те, що
ОСОБА_1 раніше притягувався до
адміністративної відповідальності, в
матеріалах справи відсутні.

Наведені вище обставини підлягають
врахуванню відповідно до вимог статті
33 КУпАП при обранні виду та розміру
адміністративного стягнення.

Обставиною, що пом'якшує
відповідальність ОСОБА_1 за
адміністративне правопорушення,
відповідно до статті 34 КУпАП, суд
апеляційної інстанції визнає його щире
розкаяння.

Враховуючи характер вчиненого
правопорушення, особу ОСОБА_1,
обставину, що пом'якшує
відповідальність, відсутність
обставин, що обтяжують
відповідальність, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про
необхідність і достатність накладення
на ОСОБА_1 адміністративного стягнення
у виді штрафу в розмірі двохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а тому постанова судді в
частині накладення адміністративного
стягнення підлягає зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову судді
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 23 січня 2014 року якою ОСОБА_1 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП та накладено на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі трьохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - змінити, зменшити розмір
накладеного стягнення, застосувавши до
ОСОБА_1 адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі двохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 3400 (три тисячі
чотириста) гривень.

У решті постанову судді залишити без
змін.

Постанова апеляційного суду є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
О.І. Гриненко