Номер провадження № 33/785/1013/13
Головуючий у першій інстанції Войтов
Доповідач Стоянова Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2014 року
м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської
області Стоянова Л.О., розглянувши
апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді
Київського районного суду м. Одеси від
12 грудня 2013 року,

встановила:

Зазначеною постановою судді, ОСОБА_2
визнано винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1
КУпАП і піддано адміністративному
стягненню у виді позбавлення права
керувати транспортними засобами
строком на два роки.

Як зазначено у постанові судді, 17.11.13р. о
03.00 год., на просп. Ак. Глушко,21 в м. Одесі
ОСОБА_2 керувала автомобілем "Тойота"
номерний знак НОМЕР_1 у стані
алкогольного сп'яніння, від
проходження медичного огляду
відмовилась у присутності двох
свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 зазначив, що у стані
алкогольного сп'яніння вона не
перебувала. Протокол було
сфальсифіковано працівниками ДПІ. Від
проходження медичного огляду ОСОБА_2 не
відмовлялась, оскільки їй не було це
запропоновано. Свідків при складанні
протоколу не було. Також її не було
відсторонено від керування
автомобілем. Крім того, вранці того ж
дня ОСОБА_2 пройшла медичний огляд, який
підтвердив відсутність будь-якого
алкоголю у її організмі.

Суд розглянув справу у
відсутності ОСОБА_2, оскільки її не було
повідомлено належним чином про розгляд
справи. Крім того, при призначенні
стягнення суд не врахував пом'якшуючи
її вину обставини.

Враховуючи викладене,
представник ОСОБА_1 просить скасувати
постанову суду, а справу закрити за
відсутністю складу адміністративного
правопорушення у діях ОСОБА_2

У доповненнях до апеляційної скарги,
доданих до матеріалів справи під час
розгляду в апеляційному суді, захисник
прохав змінити доводи скарги,
скасувати постанову суду та
постановити нову постанову, якою
призначити ОСОБА_2 стягнення у виді
громадських робіт.

23.01.2014р. ОСОБА_2 було подано заяву, у якій
вона, виклавши обставини скоєного
правопорушення, просить врахувати її
матеріальний стан, перше притягнення
до адміністративної відповідальності,
позитивну характеристику з місця
роботи, необхідність користування
автомобілем, та застосувати до неї
адміністративне стягнення у виді
громадських робіт.

Вивчивши доводи апеляційної
скарги і матеріали справи, заслухавши у
судовому засіданні правопорушника та
її представника вважаю, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню за наступних підстав.

Висновок судді про доведеність
вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення
за зазначених у постанові обставин, є
обґрунтованим і підтверджується
матеріалами справи, не довіряти яким
підстав немає.

Так, з протоколу про
адміністративне правопорушення
вбачається, що ОСОБА_2 відмовилась від
підпису протоколу та надання будь-яких
пояснень.

Доводи правопорушниці про те, що їй не
було запропоновано пройти медичний
огляд спростовуються матеріалами
справи, а саме поясненнями свідків
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно яких ОСОБА_2
відмовилась від проходження медичного
огляду у їх присутності.

Відповідно до ст. 130 КУпАП відмова
правопорушника від проходження
медичного огляду на стан алкогольного
сп'яніння само по собі утворює склад
адміністративного правопорушення.

Між тим, адміністративне стягнення
ОСОБА_2 призначено з порушенням вимог
ст. ст. 33 - 35 КУпАП.

У випадках, коли санкція закону, по
якому особа визнається винною,
передбачає різні види стягнень, суддя
при винесенні постанови, повинний
мотивувати застосування того або
іншого виду стягнення.

Як видно зі змісту мотивувальної
частини постанови, суддя не навів
жодних мотивів обрання стягнення у
виді позбавлення права керувати
транспортними засобами.

Тим часом, підстави до призначення
правопорушнику адміністративного
стягнення у виді штрафу, також
передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП,
- були.

Так, відповідно до ст. 33 КУпАП, при
накладенні стягнення враховується
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його провини,
майнове положення, обставини, які
пом'якшують та обтяжують
відповідальність.

З матеріалів справи видно, що ці вимоги
закону не дотримані, тому що суддя при
накладенні на ОСОБА_2
адміністративного стягнення не
врахував, що вона уперше притягується
до адміністративної відповідальності,
позитивно характеризується а
обставини, що обтяжують її
відповідальність у постанові не
наведені, отже, вони відсутні.

За наявності таких даних, позбавлення
ОСОБА_2 права керувати транспортними
засобами, не можна визнати
справедливим, законним і
обґрунтованим, тому їй необхідно
обрати більш м'який вид
адміністративного стягнення.

Враховуючи зазначені вище обставини та
матеріальний стан правопорушниці
вважаю за можливе призначити ОСОБА_2
більш м'яке адміністративне стягнення
у виді громадських робіт.

На підставі викладеного, керуючись ст.
293, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

постановила:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного
суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року про
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 130 КУпАП у частині накладеного
стягнення, - змінити.

Призначити ОСОБА_2 адміністративне
стягнення у виді сорока годин
громадських робіт.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області
Стоянова Л.О.