Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/52/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
Бондарчук Р.< Суддя-доповідач По
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2014 року суддя судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області
Бондарчук
Р.А.,

з участю: осіб, які подали скарги
ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

представника апелянта ОСОБА_3

та представника ТОВ «Веста Транс»,
ОСОБА_5,

представника апелянта ОСОБА_4 -
адвоката ОСОБА_6,

особи стосовно якої закрито
провадження
ОСОБА_7,

представника ОСОБА_7,
ОСОБА_8,

потерпілого
ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кіровограда
апеляційні скарги ОСОБА_4, ТОВ «Веста
Транс» та ОСОБА_3 на постанову
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 12 грудня
2013 року, якою щодо

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Світловодськ, Кіровоградської області,
громадянина України, з базовою
загальною середньою освітою,
одруженого, має на утриманні двох
малолітніх дітей, який працює водієм
ТОВ «Гермес Трейдінг», проживає за
адресою: АДРЕСА_1,

закрито провадження у справі у зв'язку
з відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 12 грудня 2013 року закрито
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_7, передбаченого ст. 124
КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_7
14.09.2013 року о 13.40 год., керуючи
транспортним засобом КТС, номерний
знак НОМЕР_1 з причіпом самоскидом КТС
РСW 133, номерний знак НОМЕР_2, на 19 км.
автодороги Південний обхід м.
Кіровограда, допустив виїзд на
регульоване світлофором перехрестя з
автодорогою Н-23 Кіровоград-Запоріжжя
на червоний сигнал світлофора,
внаслідок чого сталося зіткнення з
автомобілем Фольцваген, номерний знак
НОМЕР_3, який рухався по перехрестю на
зелений сигнал світлофора з права на
ліво, в подальшому допустив наїзд на
транспортний засіб Рено Сандеро,
номерний знак НОМЕР_4, який стояв у
зустрічному напрямку з увімкненим
лівим показником повороту та допустив
зіткнення з автомобілем МАЗ, номерний
знак НОМЕР_5 з напівпричепом ППЦ,
номерний знак НОМЕР_6. В результаті ДТП
усі транспортні засоби отримали
механічні пошкодження, чим порушив п.
8.7.3 (е) ПДР України, тобто вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
в причинному зв'язку з фактом зіткнення
автомобілів знаходяться невідповідні
вимогам ПДР України дії водія
автомобіля Фольцваген - ОСОБА_4,
внаслідок чого водій ОСОБА_7 не мав
можливості уникнути зіткнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувану постанову та
постановити нову, якою ОСОБА_7 визнати
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

В обґрунтування вказаної скарги
зазначив, що вина правопорушника
повністю підтверджується матеріалами
справи, а пояснення, надані в судовому
засіданні суду першої інстанції,
суттєво відрізняються від пояснень,
які порушник надавав відразу після ДТП,
в яких він зазначав, що рухався на
жовтий сигнал світлофора. Також,
висновок експерта, який суд взяв за
підставу для закриття провадження у
справі, є необґрунтованим, оскільки
дослідження проводились на основі
недостовірних даних, а пояснення
свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не можуть
слугувати належним доказами
відсутності вини порушника, оскільки
останні особи не були на місці пригоди.
Крім цього, судом першої інстанції
належним чином не взято до уваги
пояснення свідка ОСОБА_9

В апеляційній скарзі ТОВ «Веста Транс»
і ОСОБА_3 просять скасувати оскаржувану
постанову та постановити нову, якою
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти
на нього адміністративне стягнення. В
обґрунтування вказаної скарги
зазначили, що вина правопорушника
повністю підтверджується матеріалами
справи; судом першої інстанції
належним чином не взято до уваги
пояснення свідка ОСОБА_9; висновок
експерта є необґрунтованим; пояснення
свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не можуть
слугувати належним доказами
відсутності вини порушника, оскільки
останні не були на місці пригоди. Крім
того, скаржники просять поновити строк
на апеляційне оскарження постанови
міськрайонного суду, так як при
розгляді справи вони участь не брали,
копія оскаржуваної постанови була
направлена на адресу ОСОБА_3 21.12.2013 року.

ОСОБА_7 та його представники вимоги
апеляції не визнали, зазначивши, що він
розпочав рух на перехресті на зелений
миготливий сигнал світлофора. Всі інші
його пояснення пов'язані з
психологічним тиском на нього
присутніх учасників ДТП та працівників
ДАІ, під час склада7ння протоколу про
адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у
справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржена
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або
прокурором протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна скарга
подана після закінчення цього строку,
повертається апеляційним судом особі,
яка її подала, якщо вона не заявляє
клопотання про поновлення цього
строку, а також якщо у поновленні
строку відмовлено.

З матеріалів адміністративної справи
вбачається, що 12.12.2013 року було винесено
постанову про закриття провадження по
справі про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_7 (а.с. 62-66). Копію постанови на
адресу скаржника ОСОБА_3 надіслано
16.12.2013 року (а.с. 67), а отримав він її
30.12.2013 року (а.с. 75). Апеляційні скарги
направлено до суду першої інстанції:
ТОВ «Веста Транс» - 31.12.2013 року, ОСОБА_3 -
30.12.2013 року (а.с. 92, 104).

Таким чином, аргументи скаржників про
те, що строк на апеляційне оскарження
пропущений з поважних причин є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Перевіривши матеріали справи, зваживши
доводи апеляційних скарг, вважаю, що
апеляційну скарг ОСОБА_4 необхідно
задовольнити, апеляційні скарги ТОВ
«Веста Транс» і ОСОБА_3 задовольнити
частково, а постанову суду першої
інстанції скасувати, виходячи з таких
підстав.

Із змісту ст. 280 КУпАП вбачається, що
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності
тощо.

Згідно ст. 124 КУпАП відповідальність за
вказане адміністративне
правопорушення настає у разі порушення
учасниками дорожнього руху правил
дорожнього руху, що спричинило
пошкодження транспортних засобів,
вантажу, автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, дорожніх споруд
чи іншого майна.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005
року «Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті», при
розгляді справ зазначеної категорії
необхідно з'ясовувати всі обставини,
перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у
тому числі шляхом допиту свідків та
призначення експертиз.

Відповідно до п.п. «д» п. 2.3 Правил
дорожнього руху України (далі ПДР)
водій зобов'язаний не створювати
своїми діями загрози безпеці
дорожнього руху.

Згідно п. 8.7.3 «ґ» «е» зазначених Правил,
сигнали світлофора мають такі
значення: жовтий забороняє рух і
попереджає про наступну зміну
сигналів; червоний сигнал, у тому числі
миготливий, або два червоних
миготливих сигнали забороняють рух.

Пунктом 16.8 ПДР України передбачено, що
водій, який виїхав на перехрещення
проїзних частин згідно із сигналом
світлофора, що дозволяє рух, повинен
виїхати у наміченому напрямку
незалежно від сигналів світлофора на
виїзді. Проте, якщо на перехрестях
перед світлофорами на шляху є дорожня
розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній
знак 5.62, він повинен керуватися
сигналами кожного світлофора.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення від 14.09.2013 року серії
АБ» № 890036, ОСОБА_7, 14.09.2013 року о 13.40 год.,
керуючи транспортним засобом КТС,
номерний знак НОМЕР_1, з причіпом
самоскидом КТС РСW 133, номерний знак
НОМЕР_2, на 19 км автодороги Південний
обхід м. Кіровограда, здійснив виїзд на
регульоване світлофором перехрестя з
автодорогою Кіровоград-Запоріжжя на
червоний сигнал світлофора та допустив
зіткнення з автомобілем Фольцваген,
номерний знак НОМЕР_3, який рухався по
перехрестю на зелений сигнал
світлофора з права на ліво, а також, в
подальшому допустив наїзд на
транспортний засіб Рено Сандеро,
номерний знак НОМЕР_4, що стояв у
зустрічному напрямку з увімкненим
лівим покажчиком повороту та зіткнення
з автомобілем МАЗ, номерний знак
НОМЕР_5, з напівпричепом ППЦ, номерний
знак НОМЕР_6, який перебував в попутному
напрямку, внаслідок чого пошкодив усі
транспортні засоби, чим порушив п. 8.7.3
(е) ПДР України (а.с. 1).

Зазначені обставини підтверджуються
наступними доказами.

Так, із схеми ДТП, вбачається, що
зіткнення транспортних засобів
сталося за вищевикладених у протоколі
обставинах. Місце зіткнення
знаходиться в кінці перехрестя, ближче
до зустрічної смуги, по ходу руху
автомобіля КТС, яким керував ОСОБА_7
Вказане об'єктивно підтверджує
свідчення водія Рено Сандеро ОСОБА_9,
про те, що він зупинився на червоний
сигналь світлофора, а зустрічний
автомобіль КТС рухався на заборонений
сигнал світлофора.

З пояснень правопорушника, які
містяться в протоколі про
адміністративне правопорушення та у
матеріалах справи встановлено, що він
під'їжджав на перехрестя на жовтий
сигнал світлофора, бачив як з правої
сторони рухався автомобіль Фольцваген,
але через незадовільний стан дороги, не
зміг зупинити свій транспортний засіб
і виїхав на перехрестя (а.с. 1, 9). Дані
пояснення викладені ОСОБА_7
власноручно, вних вказано, що пртетнзій
до працівників ДАІ не має, пояснення
виклав без примусу.

Потерпілий в своїх поясненнях, які
надавав відразу після ДТП зазначив, що
проїжджав перехрестя на дозволений
зелений сигнал світлофора і в цей
момент відчув удар в ліву сторону свого
транспортного засобу (а.с. 10). Дані
обставини ОСОБА_4 підтвердив в судовому
засіданні.

З пояснень потерпілого ОСОБА_9
вбачається, що він стояв на перехресті
на червоний сигнал світлофора в лівій
смузі руху з увімкнений покажчиком
повороту, так як мав намір здійснити
поворот ліворуч. В цей час відбулося
зіткнення автомобіля, яким керував
ОСОБА_7 та автомобіля, яким керував
ОСОБА_4 (а.с. 8). В судовому засіданні
ОСОБА_9 підтвердив свої свідчення, про
те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_7
виїхав на заборонений червоний сигнал
світлофора на значній швидкості, біля 80
км/год.. З даних пояснень можливо
зробити висновок про те, що ДТП сталося
в момент, коли сигнал світлофора для
правопорушника ОСОБА_7 був червоний,
який забороняв рух, так як, водій
автомобіля Рено - ОСОБА_9, який
перебував у попутному напрямку, стояв в
момент зіткнення на червоний сигнал
світлофора.

Таким чином, апеляційний суд приходить
до висновку, що порушник ОСОБА_7
допустив виїзд на перехрестя на
червоний сигнал світлофора, який
забороняв рух, внаслідок чого
відбулося зіткнення вищезазначених
транспортних засобів, тобто порушив
ПДР України, в результаті чого вчинив
правопорушення, передбачене ст. 124
КУпАП.

Отже, висновок суду першої інстанції
про те, що дорожньо-транспортна пригода
сталася внаслідок порушення ПДР
України ОСОБА_4 є передчасним та
спростовується вищевикладеним.

Суд першої інстанції прийняв до уваги
пояснення ОСОБА_7, свідків ОСОБА_11 та
ОСОБА_12, а також висновок експерта, як
першочерговий доказ відсутності в діях
порушника складу правопорушення, проте
не врахував, що пояснення ОСОБА_7 є
позицією правопорушника і надані з
метою ухилення від адміністративної
відповідальності, оскільки одразу
після пригоди останній вказував, що
під'їжджав до перехрестя на жовтий
сигнал світлофора. До пояснень свідків
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 слід віднестися
критично, так як докази про те, що
останні були на місці пригоди, відсутні
(з матеріалів справи цього встановити
не можливо).

Згідно висновку судової
інженерно-транспортної (авто
технічної) експертизи № 1598 від 19.11.2013
року вбачається, що з експертної точки
зору не вбачається об'єктивних ознак
відступу водія автомобіля КТС ОСОБА_7
від вимог ПДР України і в причинному
зв'язку з фактом зіткнення
транспортних засобів знаходяться
невідповідні вимогам п.п. 8.7.3, 16.5 ПДР
України дії водія автомобіля
Фольцваген - ОСОБА_4 (а.с. 54-57).

Однак, при призначенні вказаної
експертизи, вихідними даними суд
першої інстанції зазначив те, що ОСОБА_7
рухався на зелений сигнал світлофора, а
також інші дані з показів
правопорушника, які кардинально
відрізняються від початкових, та які
він дав в судовому засіданні з метою
уникнення від адміністративної та
цивільної відповідальності. За таких
обставин, даний висновок експерта не
можливо прийняти, як доказ відсутності
вини ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки для
проведення експертизи були надані на
дослідження не достовірні вихідні
дані.

Матеріалами справи вина ОСОБА_7
доведена в повному обсязі, а будь-які
інші обставини, які б спростовували
вину правопорушника судом
міськрайонного суду в постанові не
зазначено та не було з'ясовано в
судовому засіданні. Зокрема, не було
допитано інших учасників ДТП - ОСОБА_4,
ОСОБА_9 та ОСОБА_3, належним чином не
досліджено матеріали справи, які
підтверджують вину ОСОБА_7 і не містять
будь-яких доказів, які б її
спростовували.

За таких обставин апеляційний суду
дійшов переконання, що судом першої
інстанції необґрунтовано зроблено
висновок про відсутність в діях ОСОБА_7
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, оскільки його вина повністю
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч.8 ст. 294 КУпАП за
наслідками розгляду апеляційної
скарги суд апеляційної інстанції має
право скасувати постанову та закрити
провадження у справі.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в
справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю у зв'язку
з закінченням на момент розгляду
справи про адміністративне
правопорушення строків, передбачених
статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи
про адміністративні правопорушення
відповідно до цього Кодексу чи інших
законів підвідомчі суду (судді),
стягнення може бути накладено не
пізніш як через три місяці з дня
вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що
адміністративне правопорушення було
вчинено 14.09.2013 року. Тому, на час
розгляду справи в суді апеляційної
інстанцій закінчилися строки
накладення адміністративного
стягнення.

Таким чином, апеляційною інстанцією
достовірно встановлено, що ОСОБА_7
допущено порушення п.п. п. 8.7.3 (е) ПДР
України, внаслідок чого сталося ДТП з
його вини. Зіткнення автомобіля КТС,
який буксував причіп самоскид КТС РСW 133
з автомобілем Фольцваген, з
автомобілем Рено Сандеро та з
автомобілем МАЗ який буксував
напівпричеп ППЦ - перебуває у
безпосередньому причинному зв'язку з
порушенням ОСОБА_7 правил дорожнього
руху, що підтверджується протоколом
про адміністративне правопорушення,
схемою ДТП, поясненнями громадян
ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та особистими
поясненнями ОСОБА_7, які надавалися під
час оформлення працівниками ДАІ
дорожньо-транспортної пригоди

А саме, ДТП сталося за наступних
обставин: ОСОБА_7 14.09.2013 року о 13.40 год.,
керуючи транспортним засобом КТС,
номерний знак НОМЕР_1, з причіпом
самоскидом КТС РСW 133, номерний знак
НОМЕР_2, на 19 км автодороги Південний
обхід м. Кіровограда, здійснив виїзд на
регульоване світлофором перехрестя з
автодорогою Кіровоград-Запоріжжя на
заборонений, червоний сигнал
світлофора та допустив зіткнення з
автомобілем Фольцваген, номерний знак
НОМЕР_3, який рухався по перехрестю на
зелений сигнал світлофора з права на
ліво, а також, в подальшому допустив
наїзд на транспортний засіб Рено
Сандеро, номерний знак НОМЕР_4, що стояв
у зустрічному напрямку з увімкненим
лівим покажчиком повороту та зіткнення
з автомобілем МАЗ, номерний знак
НОМЕР_5, з напівпричепом ППЦ, номерний
знак НОМЕР_6, який перебував в попутному
напрямку, внаслідок чого було
пошкоджено усі транспортні засоби.
Через пошкодження напівпричепу ППЦ,
номерний знак НОМЕР_6 стався витік
дизельного палива.

Висновок судді районного суду про
відсутність доказів, що зіткнення
вказаних автомобілем сталося з вини
ОСОБА_4 - є необґрунтованим.

Апеляційний суд вважає, що в діях
ОСОБА_7 міститься склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпаП, а тому
постанова підлягає скасування, а
провадження по справі необхідно
закрити у зв'язку із закінченням
строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ТОВ «Веста Транс» та ОСОБА_3
строк на апеляційне оскарження
постанови Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 12 грудня 2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити,
а апеляційні скарги ТОВ «Веста Транс»
та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 12 грудня 2013 року скасувати.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, а
провадження по справі закрити у зв'язку
із закінченням строків притягнення до
адміністративної відповідальності.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Р.А. Бондарчук