Апеляційний суд Житомирської області
Стаття ч.1 ст.483 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м.Житомир

Апеляційний суд Житомирської області в
складі:

судді: Заліщука
М.С.,

при секретарі: П'ятницькому
А.Г.,

з участю особи, що притягується до
адміністративної
відповідальності:ОСОБА_1,

захисника: адвоката
ОСОБА_2,

прокурора: Семеньки
П.М.,

представника митниці: Афанасьєва
В.К.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
адміністративну справу захисника
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову
Богунського районного суду м. Житомира,
від 20 грудня 2013 року, -

в с т а
н о в и в:

Постановою Богунського районного
суду м. Житомира, від 20 грудня 2013 року
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483
МК України та провадження по справі
закрито у зв'язку із закінченням
строків накладення адміністративного
стягнення.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що за
дорученням серії ВРХ №310073, від 12.09.2012
року вчиняв правочини від імені
громадянина України ОСОБА_4 згідно яким
придбав в Р.Литві та 21.09.2012 року ввіз на
митну територію України через зону
діяльності Ягодинської митниці,
автомобіль марки FORD, модель TRANSIT CONNEKT, 2007
року випуску, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1. Як підставу для переміщення
транспортного засобу через митний
кордон України та подальшого
оформлення у митному відношенні
вказаного транспортного засобу ОСОБА_1
надав митному органу документ SASKAITA FAKTURA
TFL №36-2012, від 20.09.2012 року, сторінка 1/1
(відповідно наданого перекладу,
рахунок-фактури, TFL №36-2012, від 20.09.2012
року, сторінка 1/1 ) на транспортний
засіб та технічний паспорт НОМЕР_2, від
24.01.2008р. на вищевказаний автомобіль.

Згідно зазначеного рахунка-фактури,
продавець автомобіля - підприємство UAB
"TRANSFRALITA" Likiskeliu kaimas, Alitatus rajonas, P.
Литва, вартість транспортного засобу
за рахунком становить 8 632,00 Литовських
літ, що по курсу НБУ (2.99876400) на момент
перетину 21.09.2012 становить 25 885,33 грн.

При опрацюванні копій документів, які
надійшли від митних органів Р.Литви
листом №(20.4/10)38-5159, від 30.04.2013 року,
отриманого на підставі Протоколу про
взаємну адміністративну допомогу в
митних справах до Угоди про
партнерство і співпрацю між ЕС та
Україною від 26.01.1998 року встановлено, що
автомобіль марки FORD, модель TRANSIT CONNEKT, 2007
року випуску, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1 продано підприємством UAB
"TRANSFRALITA" Likiskeliu kaimas, Alitatus rajonas, Р.Литва,
мешканцю України ОСОБА_4 по
рахунку-фактурі серії ТFL №36-2012, від
20.09.2012 року, сторінка 1/3 та здійснено
митне оформлення за митною декларацією
12LTKR6000EK11D38, від 20.09.2012р., де вартість
транспортного засобу по зазначеним
документах складає 15 882, 88 Литовських
літ, що по курсу НБУ (2.99876400) на момент
перетину 21.09.2012р. становить 47 629,01 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 з метою
неправомірного зменшення розміру
митних платежів, перемістив автомобіль
марки FORD, модель TRANSIT CONNEKT, 2007 року
випуску ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1 через митний кордон України з
приховуванням від митного контролю
шляхом подання митному органу як
підставу для переміщення
транспортного засобу підробленого
документа чи документа одержаного
незаконним шляхом, або таких, що
містять неправдиві дані.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 -
адвокат ОСОБА_2 порушує питання про
скасування постанови суду першої
інстанції. Вважає, що протокол про
порушення митних правил від 08.07.2013р. не
відповідає вимогам п.4,7 ст.494 МК України.
Вказує на те, що в матеріалах справи
відсутні дані про підробку документів
ОСОБА_1 які він надав до митних органів
України, не надано доказів, що він діяв
у змові з представниками Литовської
фірми з метою порушення митного
законодавства. Крім того, зазначає, що
суд не взяв до уваги товарознавчу
експертизу № В-5292 від 25.09.12р. відповідно
до якої вартість даного автомобіля
складає 28163,21грн., що підтверджує
достовірність наданих ОСОБА_1
документів. За результатами
апеляційного перегляду справи просить
ухвалити нове рішення, яким
провадження щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК
України закрити за відсутністю в його
діях складу зазначеного
правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 -
особи, що визнана винною у вчиненні
правопорушення, його захисника -
адвоката ОСОБА_2, які підтримали подану
апеляцію з вищевказаних підстав,
представника Житомирської митниці та
прокурора, які заперечували проти
задоволення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.280, 283
КУпАП, при розгляді справи про
адміністративне правопорушення суддя
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, а також інші
обставини, необхідні для правильного
вирішення справи. Постанова судді
повинна бути законною і обґрунтованою.

Як вбачається з матеріалів провадження
зазначені вимоги закону при розгляді
даної справи дотримані в повній мірі.

Так, санкцією ч.1 ст. 483 МК України
передбачена відповідальність за
переміщення або дії, спрямовані на
переміщення товарів через митний
кордон України з поданням митному
органу, як підстави для переміщення
товарів підроблених документів чи
документів, одержаних незаконним
шляхом, або таких, що містять
неправдиві відомості.

У п.6 постанови Пленуму Верховного
суду України від 03.06.2005, № 8 "Про судову
практику у справах про контрабанду та
порушення митних правил" зазначено, що
судам необхідно враховувати, що
підставою для переміщення товарів
через митний кордон є визначені
нормативними актами документи, без
яких неможливо одержати дозвіл митного
органу на пропуск товарів через митний
кордон. Документами, що містять
неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких
відомості щодо суті угоди,
найменування, асортименту, ваги,
кількості чи вартості товарів, а також
їх відправника чи одержувача, держави,
з якої вони вивезені чи в яку
переміщуються, не відповідають
дійсності.

Відповідно до ст. 266 МК України
декларант несе відповідальність за
достовірність документів наданих для
митного оформлення товарів.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 21.09.2012 перемістив автомобіль
марки FORD, модель TRANSIT CONNEKT, 2007 року
випуску, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1 через митний кордон України.

Згідно оскаржуваної постанови суд
першої інстанції прийшов до висновку
про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки
правопорушення, пердбаченого ч.1 ст. 483
МК України посилаючись на надані
Р.Литва документи, які надійшли від
митних органів, а саме лист №(20.4/10)38-5159,
від 30.04.2013 року. Відповідно до даного
листа автомобіль марки FORD моделі TRANSIT
CONNEKT, 2007 року випуску, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1, який продано
підприємством UAB "TRANSFRALITA" Likiskeliu kaimas,
Alitatus rajonas, Р.Литва, мешканцю України
ОСОБА_4 по рахунку-фактурі серії ТFL
№36-2012, від 20.09.2012 року та здійснено
митне оформлення за митною декларацією
12LTKR6000EK11D38, від 20.09.2012р., коштував на
момент його перетину через митний
кордон України 15 882, 88 Литовських літ, що
по курсу НБУ (2.99876400) становить 47 629,01
грн., а не 8 632,00 Литовських літ, що по
курсу НБУ (2.99876400) на момент перетину
21.09.2012 становить 25 885,33 грн., як вказано в
наданих митному органу України ОСОБА_1
документах.

За вказаних обставин у суду першої
інстанції були всі підстави вважати, що
ОСОБА_1 21.09.2012 при переміщенні товару
через митний контроль України надав
митному органу, як підставу для
переміщення товару документи, що
містять неправдиві дані, а тому
посилання апелянта на невідповідність
протоколу про порушення митних правил
вимогам п.4,7 ст.494 МК України, та на
відсутність вини ОСОБА_1 у вчинені
вищевказаного правопорушення, є
безпідставними.

Що ж до доводів апеляції про не
взяття судом до уваги висновку
товарознавчої експертизи від 25.09.2012
року про те, що вартість даного
автомобіля на момент огляду складала
228163 грн. 26 коп., то зазначений доказ
будь-яким чином не спростовує висновки
суду першої інстанції щодо надання
ОСОБА_1 для переміщення через митний
кордон України документу, що містить
неправдиві відомості щодо продавця та
вартості придбання автомобіля.

Одночасно судом першої інстанції
враховано, що на час розгляду справи,
визначені ст.467 МК України строки для
накладення на порушника
адміністративного стягнення за
порушення митних правил минули, а тому
провадження у справі закрив.

Отже, як вбачається з матеріалів
провадження, суд першої інстанції при
розгляді справи ретельно з'ясував всі
питання, перелік яких передбачений
положеннями ст.280 КУпАП, з огляду на що
прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Підстав для його зміни, скасування,
або прийняття нової постанови за
доводами апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

Постановив:

Апеляцію захисника ОСОБА_2
залишити без задоволення, а постанову
Богунського районного суду м. Житомира
від 20 грудня 2013 року, якою ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483
Митного Кодексу України, та
провадження у справі закрито у зв'язку
із закінченням строків накладення
адміністративного стягнення, - без
змін.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили негайно після її
винесення, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя