Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/22/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Савельєва О.В.
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Лещенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2014 року. Суддя апеляційного
суду Кіровоградської області Лещенко
Р.М., за участі прокурора Мунтяна О.В. та
особи, яка притягується до
відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши
апеляційну скаргу в.о. Знам'янського
міжрайонного прокурора на постанову
Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 25.12.2013
року, якою провадження у справі про
адміністративне правопорушення
стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1,

закрито у зв'язку з відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-9
КУпАП,

В С Т А Н О В И
В:

Постановою Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 25.12.2013 року закрито
провадження у справі про
адміністративне правопорушення у
зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-9
КУпАП. Приймаючи вказане рішення, суддя
місцевого суду в постанові зазначив, що
обов'язковою ознакою, за якою
неправомірні діяння відповідно до
Закону України "Про засади запобігання
і протидії корупції» (далі - Закон)
визнаються корупційними, є корисливий
або інший особистий інтерес осіб, які є
суб'єктами відповідальності за
корупційні правопорушення, а тому при
з'ясуванні суб'єктивної сторони
будь-якого із передбачених законом
корупційних правопорушень, належить
перевіряти наявність у особи, яка
притягується до відповідальності,
такого інтересу. Однак, на думку суду
першої інстанції, з матеріалів справи
не вбачається, що ОСОБА_3 діяв із
зазначеною метою, будь-яких даних, які б
свідчили про наявність у сільського
голови умислу на вчинення корупційного
правопорушення, у справі не має. Не
встановив також місцевий суд в діях
ОСОБА_3 наміру на приховування від
спеціально уповноважених суб'єктів у
сфері протидії корупції вчиненого
депутатами правопорушення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
Знам'янського міськрайонного суду в.о.
Знам'янського міжрайонного прокурора
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову
місцевого суду та прийняти нову
постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-9
КУпАП та накласти на останнього
адміністративне стягнення у виді
штрафу на користь держави в розмірі 70
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тобто 1 190 грн. Своє прохання
прокурор мотивує тим, що ОСОБА_3 є
суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення та згідно із
ч. 7 ст. 5 Закону умисно не повідомив про
корупційні правопорушення депутатів
Суботцівської сільської ради
спеціально уповноважені суб'єкти у
сфері протидії корупції, чим порушив
вище вказані вимоги закону, за що
настає відповідальність, передбачена
ст. 172-9 КУпАП.

Заслухавши прокурора, який підтримав
апеляційну скаргу, вислухавши думку
ОСОБА_3, який заперечив проти
задоволення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, зваживши
доводи апеляційної скарги, приходжу до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, з
таких підстав.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП,
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи.

Вказаних вимог закону суд першої
інстанції не дотримався, через що
постанова суду підлягає скасуванню,
виходячи з такого.

Відповідальність встановлена ст. 172-9
КУпАП, настає у разі невжиття
передбачених законом заходів
посадовою чи службовою особою органу
державної влади, посадовою особою
місцевого самоврядування, юридичної
особи, їх структурних підрозділів у
разі виявлення корупційного
правопорушення.

Як вбачається з протоколу про вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення № 22/13 від 05 грудня 2013
року, ОСОБА_3, будучи Суботцівським
сільським головою, відповідно до п.п.
«в» п.1 ч.1 ст.4 Закону, являючись
суб'єктом відповідальності за
корупційне правопорушення згідно з ч. 7
ст. 5 Закону, у разі виявлення
корупційного правопорушення чи
одержання інформації про вчинення
такого правопорушення був зобов'язаний
у межах своїх повноважень ужити
заходів щодо припинення такого
правопорушення та негайно письмово
повідомити про його вчинення
спеціально уповноважений суб'єкт у
сфері протидії корупції.

Однак, ОСОБА_3, всупереч зазначеним
вимогам, станом на 03.12.2013 року, будучи
обізнаним з фактами вчинення
депутатами Суботцівської сільської
ради Знам'янського району
Кіровоградської області ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 корупційних
правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6
КУпАП, зокрема неподання ними у
встановлений строк декларації про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за 2012 рік, не
вжив заходів щодо їх припинення та
негайно письмово не повідомив про їх
вчинення спеціально уповноважений
суб'єкт у сфері протидії корупції, чим
порушив вимоги ч.7 ст.5 Закону, за що
передбачена відповідальність ст. 172-9
КУпАП.

Окрім зазначеного протоколу про
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення, вина
ОСОБА_3 у вчиненні ним
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-9 КУпАП, згідно
матеріалів справи про адміністративне
правопорушення, також підтверджується
зібраними по справі доказами, а саме:

· З пояснень ОСОБА_3, наданих ним за
фактом складеного протоколу про
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення (а.с. 56-58)
слідує, що він з 2008 року та на момент
складення вказаного протоколу займає
посаду голови Суботцівської сільської
ради Знам'янського району
Кіровоградської області. Йому було
відомо, що у 2011 році вступив в законну
силу ЗУ «Про засади запобігання та
протидії корупції». На підставі цього
ним особисто у грудні 2011 року на
черговій сесії сільської ради було
роз'яснено положення зазначеного
Закону, зокрема те, що він, як сільський
голова, та депутати сільської ради є
суб'єктами відповідальності та повинні
подавати декларації про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за минулий рік до апарату
сільської ради.

При цьому, в подальшому за весь період
дії Закону до апарату сільської ради
декларації подавались лише двома
депутатами - ОСОБА_4 та ОСОБА_8, лише в 2011
році. В подальшому в 2012 та 2013 роках
декларації із загальної кількості
депутатів (20 осіб), декларацію подавали
лише депутати ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які є
працівниками сільської ради.

Про факти не подачі декларацій
більшістю депутатами йому було відомо,

однак ніяких дій реагування з
цього приводу ним не застосовувалось;

· Аналогічні пояснення надала і
секретар Суботцівської сільської ради
Знам'янського району Кіровоградської
області ОСОБА_9, зокрема щодо
роз'яснення депутатам сільської ради
положення ЗУ «Про засади запобігання і
протидії корупції», а також подання
декларацій за період з 2011 р. по 2013 р. (а.с.
60);

Вказані пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_9 є
достовірними та узгоджуваними з іншими
доказами по справі, зокрема:

· з листів Знам'янського
міжрайонного прокурора та начальника
УСБУ в Кіровоградській області, які є
спеціально уповноваженими суб'єктами у
сфері протидії корупції, вбачається, що
сільський голова Суботцівської
сільської ради ОСОБА_3 та інші особи за
дорученням сільського голови із
офіційними зверненнями
(повідомленнями, заявами) про факти
виявлення ними корупційних
правопорушень чи одержання інформації
про їх вчинення депутатами
Суботцівської сільської ради шостого
скликання до вказаних органів не
звертались та відповідні листи не
надходили (а.с. 8, 10);

· постановами Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 17, 19, 24 грудня 2013 року,
згідно яких депутатів Суботцівської
сільської ради ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5
визнано винними у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто у
неподанні декларації про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру, передбаченої ЗУ «Про засади
запобігання і протидії корупції» (а.с.
71-79).

Розглядаючи дану справу про
адміністративне корупційне
правопорушення, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
оскільки у депутатів місцевої ради,
відповідно до положень ст.ст. 4, 12 ЗУ
«Про засади запобігання і протидії
корупції», є обов'язок подати
декларацію, то у голови місцевої ради
відповідно визначених законом його
повноважень, а саме ч. 7 ст. 5 вказаного
Закону, є обов'язок негайно письмово
повідомити спеціально уповноважені
суб'єкти у сфері протидії корупції про
вчинення депутатами ради корупційного
правопорушення.

Разом з тим, не можна погодитись з
висновками місцевого суду про те, що
раз у ОСОБА_3 не було умислу на вчинення
корупційного правопорушення та наміру
на приховування від спеціально
уповноважених суб'єктів у сфері
протидії корупції вчиненого
депутатами правопорушення, то
відсутній і склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-9
КУпАП.

Враховуючи вищевикладені докази
вважаю, що зазначені висновки
міськрайонного суду є помилковими.

Як вже зазначалось вище, у депутатів
місцевої ради є обов'язок подати
декларацію. Неподання ж декларації
визнається адміністративним
правопорушенням, за що передбачена
відповідальність за ст. 172-6 КУпАП.

Голова місцевої ради, яким є ОСОБА_3,
відповідно до ч. 7 ст. 5 ЗУ «Про засади та
запобігання протидії корупції», є
посадовою особою на якого покладається
обов'язок негайно письмово повідомити
спеціально уповноважені суб'єкти у
сфері протидії корупції про вчинення
корупційного правопорушення.

З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що йому
було відомо про те, що депутати
сільської ради ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
та ОСОБА_7 в передбачений термін не
подали декларації за 2012 рік, тобто йому
було відомо про вчинення вказаними
особами адміністративного
корупційного правопорушення. Однак
він, знаючи про свій обов'язок негайно
письмово повідомити спеціально
уповноважені суб'єкти у сфері протидії
корупції про вчинення корупційного
правопорушення, свідомо цього не
зробив, чим вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 172-9
КУпАП.

Тому, за таких обставин постанова
Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 25.12.2013 року
стосовно ОСОБА_3 підлягає скасуванню з
постановленням по справі нової
постанови, якою останнього слід
визнати винним у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-9 КУпАП.

При накладенні адміністративного
стягнення, відповідно до вимог ст. 33
КУпАП, слід врахувати те, що ОСОБА_3
вперше притягується до
адміністративної відповідальності,
має постійне місце проживання та
роботи, на утриманні має неповнолітню
дитину, обставини, які обтяжують чи
пом'якшують відповідальність судом не
встановлені, а тому, з урахуванням
вказаних обставин, вважаю за необхідне
призначити ОСОБА_3 стягнення у виді
штрафу у мінімальному розмірі,
передбаченому санкцією ст. 172-9 КУпАП.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП,
вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_3
судовий збір.

Апеляційні вимоги прокурора щодо
необхідності накладення на ОСОБА_3
штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян не можуть
бути задоволені, оскільки вони
належним чином не вмотивовані.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суддя
апеляційного суду Кіровоградської
області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу в.о. Знам'янського
міжрайонного прокурора
Кіровоградської області задовольнити
частково.

Постанову Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 25.12.2013 року, якою закрито
провадження у справі про
адміністративне правопорушення, у
зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 172-9
КУпАП - скасувати.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 172-9 КУпАП та накласти
на нього адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 50 (п'ятдесяти)
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тобто 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в розмірі 34 грн. 41 коп.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя:
підпис

Згідно оригіналу:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Р.М.
Лещенко