АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження №33/791/32/14
Суддя
1-й інстанції Третьякова І.В.
П О С Т А Н О В А

« 24» лютого 2014 року
м.
Херсон

Суддя судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Херсонської
області Вороненко Т.В., розглянувши
справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 на постанову
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 18 листопада 2013
року -,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 притягнено до
адміністративної відповідальності та
накладено стягнення у вигляді штрафу у
розмірі 1700 грн. за те, що він будучи
директором Державної установи
«Херсонський експериментальний завод
по розведенню молоді частикових риб»,
за період з 01.01.2012 року по 19.08.2013 року не
дотримався нормативів
працевлаштування інвалідів, що
передбачено вимогами ст.19 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів України», чим
вчинив правопорушення передбачене
ст.188-1 ч.2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що
пропустив встановлений ст. 289 КУпАП
строк зв'язку з тим, що про винесення
вказаної постанови, дізнався випадково
через інтернет та отримав її лише 28.01.2014
року, разом з цим дізнався, що
повідомлення йому направлялись за
адресою АДРЕСА_1, а він фактично
проживає за адресою АДРЕСА_2. Не
оспорюючи своєї вини у вчинені
інкримінованого йому
адміністративного правопорушення
вважає, що постанова суду є незаконною,
оскільки на нього накладено стягнення
у розмірі який не передбачено санкцією
ч.2 ст. 188-1 КУпАП. Просить поновити строк
на апеляційне оскарження, а постанову
районного суду скасувати справу
направити на новий судовий розгляд.

Дослідивши доводи в обґрунтування
клопотання про поновлення строку на
апеляційне оскарження, вважаю їх
поважними, а клопотання про поновлення
строку на апеляційне оскарження таким,
що підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_1 пояснив, що під час перевірки
він повідомив інспектору праці адресу
свого фактичного мешкання в АДРЕСА_2,
проте на його думку представник
контролюючого органу помилково вказав
неправильну адресу в протоколі про
адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 направлялись повідомлення про
час та місце розгляду справи за адресою
АДРЕСА_1, які повертались до суду без
вручення, але зазначена в
повідомленнях адреса не відповідає
адресі фактичного мешкання ОСОБА_1 в
АДРЕСА_2, а тому доводи апелянта, що про
існування постанови суду про
накладення на нього стягнення він
дізнався лише 29.01.2014 року є
обґрунтованими, і підстави пропуску
строку на апеляційне оскарження є
поважними, а клопотання про поновлення
строку підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, оцінивши наявні докази,
перевіривши апеляційні доводи,
заслухавши пояснення ОСОБА_1 який
підтримав свою апеляційну скаргу,
приходжу до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції належним чином
перевірені всі обставини справи, які
досліджені всебічно, повно та
об'єктивно, висновки судду про винність
ОСОБА_1 у вчинені правопорушення
ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до матеріалів справи суд
першої інстанції вжив всіх заходів для
виклику правопорушника, що
підтверджується численними поштовими
відправленнями на адресу мешкання
ОСОБА_1, яка зазначена в матеріалах
справи, тобто судом виконано вимоги ст.
268 КУпАП.

Крім того, порушене право апелянта на
захист було відновлено апеляційним
судом під час апеляційного розгляду
справи, а тому такі доводи не є
підставою для скасування постанови
суду.

Що стосується накладеного стягнення то
відповідно до вимог ст.33 КУпАП воно
накладається у межах, установлених цим
Кодексом, проте судом першої інстанції
вказані норми закону не виконано та
застосовано стягнення не передбачене
санкцією статті за якою ОСОБА_1
притягається до відповідальності..

Так, суд першої інстанції призначаючи
розмір адміністративного стягнення
ОСОБА_1 за ч.2 ст.188-1 КУпАП застосував до
нього штраф у розмірі 1700 грн., тоді як
санкцією цієї статті передбачено
накладення штрафу у розмірі від десяти
до двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, тобто від
170 до 340 грн.

Враховуючи викладене
постанова суду підлягає зміні у
частині призначення розміру
адміністративного стягнення та з
врахуванням характеру вчиненого
правопорушення, особи правопорушника,
ступеню його вини, майнового стану,
обставин, що пом'якшують або обтяжують
відповідальність, вважаю за необхідне
застосувати до ОСОБА_1 стягнення в
межах санкції ст. 188-1 ч.2 КУпАП у вигляді
штрафу у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів громадян.

Виходячи із вищенаведеного
та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя
апеляційного суду Херсонської області,
-

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне
оскарження постанови постанову
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 18 листопада 2013
року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково, постанову
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 18 листопада 2013
року щодо ОСОБА_1 за ст.188-1 ч.2 КУпАП -
змінити у частині призначення розміру
адміністративного стягнення.

Визначити ОСОБА_1 адміністративне
стягнення за ст.188-1 ч.2 КУпАП, у вигляді
штрафу розміром 340 (триста сорок)
гривень.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах

апеляційного суду

Херсонської області
(підпис)
Т.В.Вороненко

Згідно з оригіналом

Суддя
Т.В. Вороненко