АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ
№ провадження 33/781/70/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2014 року. Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Іванов Д.Л., за
участю особи, притягнутої до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_3, його захисника - адвоката
ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Кіровограді в порядку апеляційного
перегляду адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 28 січня 2014 року в
справі про притягнення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Кіровограда, громадянина України, з
вищою освітою, не одруженого,
працюючого викладачем ВПУ № 9, проживає
за адресою: АДРЕСА_1, -

до адміністративної відповідальності
за ст. 173 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне
правопорушення, складеного 28 січня 2014
року дільничним інспектором
Кіровоградського МВ УМВС України в
Кіровоградській області Авсентьєвим
С.Ю. вбачається, що ОСОБА_3 26 січня 2014
року близько 17.00 год., неподалік зупинки
громадського транспорту «Дитячий
світ», що знаходиться в м. Кіровограді,
по вул. В.Перспективна, в порушення ст.
173 КУпАП висловлювався в адресу
громадян нецензурними словами, на
зауваження не реагував.

Постановою судді Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 28
січня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні дрібного хуліганстваз
накладенням адміністративного
стягнення у виді арешту строком на 15
діб.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати дану постанову суду із
закриттям провадження в справі,
вказуючи на протиправність дій
працівників міліції при оформленні
стовно нього протоколу за вчинення
дрібного хуліганства, незаконність
притягнення його до адміністративної
відповідальності, необ'єктивність та
неповноту у з'ясуванні фактичних
обставин справи, порушення його права
на захист.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його
захисник адвокат ОСОБА_4 апеляційну
скаргу підтримали повністю, просили
суд її задовольнити, посилаючись на
обставини викладені в скарзі.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили суду
про те, що ОСОБА_3 разом з ними
тренується в секції хокею і 26 січня 2014
року з 17.00 до 20.00 год. знаходився на
льодовому катку « Слайз «, що
знаходиться по вул. Пацаєва, в м.
Кіровограді.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його
захисника, показання свідків,
перевіривши матеріали справи та
зваживши доводи апеляційної скарги,
вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_3
слід задовольнити частково, а
постанову Ленінського районного суду
м. Кіровограда змінити за таких
підстав.

Об'єктом адміністративного проступку,
передбаченого ст. 173 КУпАП є суспільні
відносини у сфері охорони громадського
порядку.

Громадський порядок - це обумовлена
потребами суспільства система
врегульованих правовими та іншими
соціальними нормами система відносин,
що складаються у громадських містах в
процесі спілкування людей, і яка має на
меті забезпечення спокійної
обстановки суспільного життя,
нормальних умов для праці і відпочинку
людей, для діяльності державних
органів, а також підприємств, установ
та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою
дрібного хуліганства є нецензурна
лайка у громадських місцях,
непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є
образливе ставлення до громадян, під
яким необхідно розуміти докучливу
поведінку, пов'язану з образливими
діями, що зневажають честь і гідність
людини та утискають будь-чию волю, до
того ж у грубій розв'язній манері, а
також насильницьке вторгнення в
громадські місця всупереч забороні
певних осіб, які слідкують за порядком.

З суб'єктивної сторони
правопорушення характеризується
наявністю вини у формі прямого чи
непрямого умислу, особа усвідомлює, що
її дії, протиправні, вона передбачає, що
в результаті їх здійснення будуть
порушені громадський порядок і прагне
до цього. Елементом суб'єктивної
сторони дрібного хуліганства є також
мотив задоволення індивідуальних
потреб самоствердження шляхом
ігнорування гідності інших людей.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган ( посадова
особа ) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Як вбачається з рапортів оу УБОЗ УМВС
України в Кіровоградській області
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, ОСОБА_3 26 січня 2014
року близько 17.00 год., неподалік зупинки
громадського транспорту «Дитячий
світ», що знаходиться в м. Кіровограді,
по вул. В.Перспективна поводив себе
зухвало, неадекватно, висловлювався в
адресу прохожих громадян нецензурними
словами, на їх зауваження не реагував, 28
січня 2014 року був доставлений до
Кіровоградського МВ УМВС в
Кіровоградській області для
оформлення протоколу про
адміністративне правопорушення ( а.с.3-4
).

Наведені обставини, ОСОБА_9 та ОСОБА_10,
будучи попередженими про кримінальну
відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК
України, під час розгляду справи в суді
першої інстанції повністю підтвердили.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі та в
судовому засіданні стверджує про те, що
26 січня 2014 року з 16.45 до 20.00 год.
знаходився на льодовому катку « Слайз
«, що знаходиться по вул. Пацаєва, в м.
Кіровограді і не міг в цей день,
близько 17. 00 год. перебувати в центрі
міста на вул. В. Перспективній, разом з
цим не оспорює про те, що приймав участь
у мітингу біля Кіровоградської
обласної державної адміністрації не 26
січня, а 27 січня 2014 року, охорона
громадського порядку якого
здійснювалась працівниками органів
МВС.

За змістом ч.1 та 3 ст. 5 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, кожен має право на свободу та
особисту недоторканість. Нікого не
може бути позбавлено свободи, крім
таких випадків і відповідно до
процедури, встановленої законом.

Законний арешт або затримання особи,
здійснене з метою допровадження її до
компетентного судового органу за
наявності обґрунтованої підозри у
вчиненні нею правопорушення або якщо
обґрунтовано вважається необхідним
запобігти вчинення нею правопорушення
чи її втечі після його вчинення.

Кожен, кого заарештовано або затримано
згідно з положеннями підпункту «с»
пункту 1 цієї статті, має негайно
постати перед суддею чи іншою
посадовою особою, якій закон надає
право здійснювати судову владу, і йому
має бути забезпечено розгляд справи
судом упродовж розумного строку або
звільнення під час провадження. Таке
звільнення може бути обумовлене
гарантіями з'явитися на судове
засідання.

Зміцнення законності та правопорядку в
державі, залежить у тому числі від
діяльності правоохоронних органів,
які захищають життя, здоров'я,
гідність, права і свобод громадян,
державний суверенітету та
конституційний лад України від
протиправних посягань.

В даному конкретному випадку, з
урахуванням характеру та розвитку
подій, які відбувались 26 та 27 січня 2014
року в центрі міста, біля приміщення
Кіровоградської обласної державної
адміністрації, висновки районного суду
про наявність в діях ОСОБА_3 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 173 КУпАП являються
правильним і такими, що
підтверджуються об'єктивними доказами,
яким суд дав належну оцінку.

Однак, з представлених в суді
апеляційної інстанції захисником -
адвокатом ОСОБА_4 даних вбачається, що
його підзахисний за місцем проживання
та роботи характеризується виключно з
позитивної сторони, допитані в
судовому засіданні свідки також
охарактеризували його позитивно, а
тому застосований судом до ОСОБА_3
адміністративний арешт є надто суворий
у розумінні Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод.

Доводи ОСОБА_3 та його захисника в цій
частині апеляційної скарги являються
не безпідставними.

Разом з цим слід зазначити, що ОСОБА_3 28
січня 2013 року добровільно, без будь -
якого примусу у супроводі працівників
міліції спочатку був доставлений до
Кіровоградського МВ УМВС в області для
складання протоколу, а потім в порядку,
передбаченому ст.ст. 260, 261 КУпАП о 10.00
год. затриманий, про що складено
відповідний протокол, від підписання
протоколу про адміністративне
правопорушення за ст. 173 КупАП ОСОБА_3, у
присутності свідків відмовився, також
відмовився від послуг адвоката, про що
власноруч зазначив у заяві адресованій
начальнику Кіровоградського МВ УВМС
України Куценко В.В. ( а.с. 5-7 ).

Як вбачається з протоколу, судовий
розгляд розпочався в Ленінському
районномусуді м. Кіровограда 28 січня 2013
року о 15.15 год., після оголошення складу,
ОСОБА_3 роз'яснені його права,
передбачені ст. 63 Конституції України
та ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи
заяв або клопотань від ОСОБА_3 не
надходило, всі його пояснення
зафіксовані в протоколі судового
засідання, в якому оголошувалась
перерва для виклику та допиту свідків
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ( а.с. 17- 19 ).

Крім того, під час перегляду справи в
суді апеляційної інстанції ОСОБА_3
зазначив про те, що він ніяких
претензій до працівників міліції не
має, до початку судового засідання йому
повернули мобільний телефон, про
відкладення судового розгляду та
надання можливості скористатись
юридичною допомогою не наполягав, на
суворе покарання не розраховував.

Враховуючи пояснення ОСОБА_3
безпосередньо під час перегляду
справи, апеляційний суд дійшов до
висновку про безпідставність доводів
його апеляційної скарги про грубе
порушення суддею районного суду його
права на захист, а тому апеляційна
скарга ОСОБА_3 в цій частині
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 28 січня 2014 року
стосовно ОСОБА_3 - змінити.

Накласти на ОСОБА_3 за ст. 173 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 51,00
грн.

В решті постанову Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 28
січня 2014 року стосовно ОСОБА_3 -
залишити без змін.

ОСОБА_3 звільнити з - під арешту негайно
в залі суду.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Д.Л. Іванов