ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 року Суддя
Підволочиського районного суду
Тернопільської області Сташків Н.Б.,
розглянувши матеріали, які надійшли
від Підволочиського РВ УМВС України в
Тернопільській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, жителя
ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, інваліда
ІІІ групи загального захворювання ,-

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2014 року на розгляд
Підволочиського районного суду
Тернопільської області надійшов
адміністративний матеріал про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за вчинення
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
173-2 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи, 12
лютого 2014 року біля 17-00 год в с.
Кам’янки Підволочиського району за
місцем проживання громадянин ОСОБА_1
вчинив насильство в сім»ї відносно
свого батька ОСОБА_2, а саме погрожував
фізичною розправою, ображав
нецензурними словами, чим завдав шкоди
його психічному здоров'ю.

В судовому засіданні громадянин ОСОБА_1
свою вину у вчиненні правопорушення
визнав повністю, у вчиненому щиро
розкаявся, запевнив, що подібне не
повториться.

Крім власного визнання вини, винність
ОСОБА_1М у вчиненні правопорушення
доведена зібраними у справі
матеріалами, а саме:

- рапортом о/чергового, з якого
вбачається, що 12 лютого 2014 року о 18-00 год
від гр. ОСОБА_3 надійшло повідомлення
про те, що її батько ОСОБА_2О за місцем
проживання вчинив сімейну сварку;

- протоколом прийняття заяви про
вчинене кримінальне правопорушення
від 12 лютого 2014 року, згідно якого гр.
ОСОБА_3 заявила, що 12 лютого 2014 року
близько 17-00 год на грунті неприязних
відносин між нею та її батьком виникла
словесна суперечка, в ході якої він
ображав її нецензурними словами,
матеріальну шкоду не завдано, фізичне
насильство не застосовувалося, тілесні
ушкодження не заподіяні нікому;

- письмовим поясненням ОСОБА_2, у
відповідності до якого 12 лютого 2014 року
біля 17-00 год між ним та сином ОСОБА_1 за
місцем спільного проживання виникла
суперечка, яку спричинило його
запитання дітей з приводу пропажі
качки з господарства. В ході сварки син
ображав його нецензурними словами,
словесно погрожував фізичною
розправою. В подальшому на зауваження
дочки ОСОБА_3 –виражався у її сторону
нецензурними словами, внаслідок чого
вона і звернулася за допомогою в
міліцію;

- письмовим поясненням ОСОБА_1, з якого
убачається, що 12 лютого 2014 року близько
17-00 год, перебуваючи з сестрою вдома,
до хати пришов їх батько ОСОБА_2 та
запитав куди зникла з господарства
качка. У відповідь став виражатись до
батька нецензурними словами, внаслідок
чого на зауваження Хом»як І.М. сварка
виникла і між ними, про що сестра
повідомила в міліцію;

- протоколом про адміністративне
правопорушення від 13 лютого 2014 року №
004718, згідно якого 12 лютого 2014 року біля
17-00 год в с. Кам’янки Підволочиського
району за місцем проживання громадянин
ОСОБА_1 вчинив насильство в сім»ї
відносно свого батька ОСОБА_2, з яким
спільно проживає, а саме чинив на нього
психологічний тиск, ображав
нецензурними словами, погрожував
фізичною розправою, чим вчинив
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2
КпАП України.

Згідно висновку начальника СДІМ
Підволочиського РВ УМВС України в діях
ОСОБА_1М відсутні ознаки злочину
передбаченого ст. 296 КК України.

Аналізуючи в сукупності викладені
обставини справи, суд приходить до
переконання про повну доведеність
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП –
вчинення насильства в сім'ї, тобто
умисне вчинення будь-яких дій
фізичного, психологічного чи
економічного характеру, внаслідок чого
могла бути чи була завдана шкода
фізичному або психічному здоров'ю
потерпілого і тому його слід
притягнути до адміністративної
відповідальності за вказаною статтею,
наклавши на нього адміністративне
стягнення в межах її санкції.

При накладенні адміністративного
стягнення, беручи до уваги характер
вчиненого правопорушення, обставини
справи, особу, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
його майновий стан, щире розкаяння у
вчиненому, негативну характеристику з
місця проживання, суд приходить до
переконання, що ОСОБА_1М слід
притягнути до адміністративної
відповідальності, шляхом накладення на
нього адміністративного стягнення у
виді штрафу у мінімальному розмірі.

Крім того, у відповідності до ст. 40- 1
КпАП України із ОСОБА_1 слід стягнути в
дохід держави судовий збір, у розмірі
0,03 розміру мінімальної заробітної
плати, що на часу ухвалення судом
постанови про накладення
адміністративного стягнення становить
36, 54 грн. згідно ч. 5 ст. 4 Закону України
№ «Про судовий збір», що діє в редакції
згідно ЗУ № 590-VІІ від 19 вересня 2013 року.

Керуючись ст.ст.33,40-1,276-280,283,284 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, ч. 5 ст. 4 Закону України
№ «Про судовий збір», що діє в редакції
згідно ЗУ № 590-VІІ від 19 вересня 2013 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, наклавши на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 51 (п’ятдесят одна)
гривня в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір у розмірі 36 (тридцять
шість) гривень 54 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана
апеляційна скарга, внесено подання
прокурора до апеляційного суду
Тернопільської області через
Підволочиський районний суд протягом
десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя