Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/42/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
Бондарчук Р.< Суддя-доповідач По
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2014 року суддя судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області

Бондарчук Р.А.,

з участю представника особи, яка подала
скаргу ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кіровограда
апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову
судді Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 05 грудня 2013 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює,
проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
(далі КУпАП) та призначено
адміністративне стягнення у виді 10 діб
адміністративного арешту, -

в с т а н о в и в:

Оскарженою постановою судді Носика М.М.
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і
накладено на нього адміністративне
стягнення у виді 10 діб
адміністративного арешту.

Згідно постанови, 05.11.2013 року о 00 год. 10
хв., ОСОБА_4, по вул. Леніна в с.
Головківка, Олександрійського району,
Кіровоградської області, керував
транспортним засобом ВАЗ 2101, номерний
знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного
сп'яніння (різкий запах алкоголю з
порожнини рота). Від продуття
алкотестеру «Драгер» та проходження
медичного огляду на визначення стану
алкогольного сп'яніння відмовився, чим
порушив п. 2.5 ПДР України, тобто, вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки
правопорушення, передбачене ст. 130
КУпАП, вчинив повторно протягом року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати постанову судді
міськрайонного суду та закрити
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення. В
обґрунтування поданої апеляційної
скарги апелянт зазначив, що при
розгляді справи відносно нього не був
присутній, оскільки належним чином не
був повідомлений про розгляд справи.
Також, пояснення, які містяться в
протоколі про адміністративне
правопорушення, він надавав під тиском
інспектора ДАІ. Крім того, інспектор,
встановивши, що він перебуває в стані
алкогольного сп'яніння, не відсторонив
його від керування транспортним
засобом. Крім цього, скаржник просить
поновити строк на апеляційне
оскарження, так як, оскаржувану
постанову отримав лише 11.12.2013 року.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у
справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржена
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або
прокурором протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна скарга
подана після закінчення цього строку,
повертається апеляційним судом особі,
яка її подала, якщо вона не заявляє
клопотання про поновлення цього
строку, а також якщо у поновленні
строку відмовлено.

З матеріалів справи про
адміністративне правопорушення
вбачається, що постанову суддею
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області винесено
05.12.2013 року (а.с. 8). При розгляді справи в
суді першої інстанції скаржник участі
не брав та на його адресу копія
постанови була надіслана 06.12.2013 року
(а.с. 9). Копію даної постанови
представник скаржника отримав 12.12.2013
року (а.с. 10), а апеляційну скаргу
надіслано до суду першої інстанції
21.12.2013 року (а.с. 21).

Таким чином, строк на апеляційне
оскарження пропущений з поважних
причин, а тому підлягає поновленню.

Перевіривши матеріали справи, зваживши
та проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити частково, а
постанову судді суду першої інстанції
скасувати, виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП за
наслідками розгляду апеляційної
скарги суд апеляційної інстанції має
право скасувати постанову та прийняти
нову постанову.

З протоколу про адміністративне
правопорушення вбачається, що ОСОБА_4,
05.11.2013 року о 00 год. 10 хв., ОСОБА_4, по вул.
Леніна в с. Головківка,
Олександрійського району,
Кіровоградської області, керував
транспортним засобом ВАЗ 2101, номерний
знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного
сп'яніння (різкий запах алкоголю з
порожнини рота). Від продуття
алкотестеру «Драгер» та проходження
медичного огляду на визначення стану
алкогольного сп'яніння відмовився, чим
порушив п. 2.5 ПДР України (а.с. 2).

Із даного протоколу також вбачається,
що правопорушник вину визнав та вказав,
що вживав алкогольні напої. Крім того, в
протоколі міститься посилання на те, що
ОСОБА_4 був відсторонений від керування
транспортним засобом і останній був
доставлений за місцем проживання
порушника. Вказаний факт,
підтверджується підписами інспектора
ДАІ, правопорушника та свідків
правопорушення.

В судовому засіданні інспектор ДПС
роти ДПС ДАІ при УМВС України в
Кіровоградській області Шаповал М.І.
суду пояснив, що він складав протокол
стосовно ОСОБА_4. Водій пояснив, що
перебуває в стані алкогольного
сп'яніння, відмовився від проведення
освідчення та зазначив, що
зобов'язується не керувати
транспортним засобом. При цьому до
правопорушника будь-яких заходів
психологічного чи фізичного тиску не
застосовував, та останній його дії з
цього приводу не оскаржував.

Доповнив, що оскільки в
Олександрійському районі, який вони
обслуговують відсутній штраф
майданчик, - автомобіль, яким керує
водій з ознаками алкогольного
сп'яніння:

- залишають в безпечному місці
зачиняють та зобов'язують водіям не
керувати до повного витрезвлення
упродовж 24 годин;

- або викликають знайому особу
порушника, яка має права керування
транспортними засобами, з метою
доставки автомобіля по місцю стоянки;

- або за згодою порушника автомобіль до
місця стоянки доставляє працівник ДАІ.

В даному випадку автомобіль ВАЗ-2101,
який належить ОСОБА_4 до місця стоянки
по місцю проживання порушника в с.
Головківка Олександрійського району,
за згодою останнього транспортував
його напарник - інспектор ДПС ОСОБА_6.

З пояснень очевидців правопорушення
ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які містяться в
матеріалах справи, встановлено, що
ОСОБА_4, дійсно, відмовився від
проходження медичного огляду на
визначення стану алкогольного
сп'яніння та продуття алкотестеру
«Драгер» (а.с. 3-5).

За таких обставин, суддя суду першої
інстанції обґрунтовано зробив
висновок про наявність в діях ОСОБА_4
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130
КУпАП, оскільки останній вчинив
правопорушення повторно протягом року
(а.с. 6), а тому доводи апеляційної скарги
про те, що інспектор, встановивши, що
він перебуває в стані алкогольного
сп'яніння, не відсторонив його від
керування транспортним засобом є
безпідставними та спростовуються
вищевикладеним.

Аргументи апеляційної скарги про те, що
пояснення, які містяться в протоколі
про адміністративне правопорушення,
порушник надавав під тиском інспектора
ДАІ є необґрунтованими, так як, дії
інспектора у встановленому законом
порядку правопорушником не
оскаржувалися і жодних доказів з
приводу цього апеляційному суду не
надано.

Однак, доводи апелянта щодо розгляду
справи відносно нього без його участі,
оскільки він належним чином не був
повідомлений про розгляд справи є
обґрунтованими.

Зокрема, в матеріалах справи про
адміністративне правопорушення
відсутні будь-які належні докази про
своєчасне сповіщення правопорушника
про розгляд справи відносно нього в
міськрайонному суді.

Таким чином, суд не забезпечив належним
чином явку правопорушника на розгляд
справи відносно нього, що позбавило
останнього права на захист, а тому
постанова підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 33 КУпАП стягнення
за адміністративне правопорушення
накладається у межах, установлених цим
Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховується
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП, повторне
протягом року вчинення будь-якого з
порушень, передбачених частиною першою
цієї статті тягне за собою на водіїв
позбавлення права керування
транспортними засобами на строк від
двох до трьох років з оплатним
вилученням транспортного засобу чи без
такого або громадські роботи на строк
від п'ятдесяти до шістдесяти годин, або
адміністративний арешт на строк від
десяти до п'ятнадцяти діб.

При накладенні стягнення суд
апеляційної інстанції враховує
обставини, які були враховані при
накладенні стягнення суддею
міськрайонного суду та вважає таке
стягнення (адміністративний арешт на
строк 10 діб), яке відповідає тяжкості
вчиненого правопорушення, його
характеру, з врахуванням особи
порушника, ступеню його вини, обставин,
що пом'якшують та обтяжують
відповідальність, що вважає за
необхідним і достатнім для
перевиховування правопорушника

За таких обставин, враховуючи доводи
апелянта, які були надані під час
апеляційного розгляду у відповідності
до вимог ст. ст. 33, 34, 36 КУпАП,
апеляційний суд приходить до висновку,
щодо часткового задоволення вимог
скаржника та скасування постанови
судді суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_4 строк на
апеляційне оскарження постанови судді
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 05 грудня
2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову судді Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 05 грудня 2013 року скасувати.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та
накласти адміністративне стягнення у
виді адміністративного арешту на
строк 10 діб.

Термін адміністративного арешту
рахувати з моменту фактичного
затримання ОСОБА_4

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Р.А. Бондарчук