Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/45/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Павелко І.Л.
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов
Д.< Суддя-доповідач По батькові >.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2014 року
м. Кіровоград

Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Іванов Д.Л.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
в порядку апеляційного перегляду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на постанову
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 26 грудня 2013 року в
справі про притягнення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, одруженого, працюючого водієм
ТОВ «НВІСТ», проживає за адресою:
АДРЕСА_1, -

до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення з
накладенням адміністративного
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

З представлених матеріалів
адміністративної справи вбачається, що
постановою судді Кіровського
районного суду м. Кіровоград від 26
грудня 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у
тому, що він 06 грудня 2013 року, о 21 год. 50
хв. керував автомобілем «Shoda Octavia»
реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул.
Червонозорівській, що в м. Кіровограді
з явними ознаками алкогольного
сп'яніння і, в порушення п. 2.5 Правил
дорожнього руху відмовився від
проходження огляду на стан
алкогольного сп'яніння у встановленому
законом порядку в присутності свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не
спорюючи фактичних обставин справи,
кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП,
правильність висновків суду та
доведеність його вини, просить
поновити строк на апеляційне
оскарження, постанову районного суду
скасувати та призначити йому
адміністративне стягнення не пов'язане
з позбавленням права керування
транспортними засобами.

Зазначає, що під час розгляду справи,
суд в порушення вимог ст. 33 КУпАП,
призначив надто суворе
адміністративне стягнення і не
врахував, що він до адміністративної
відповідальності притягується вперше,
працює водієм ТОВ «НВІСТ», позитивно
характеризується, на утриманні має
двох неповнолітніх дітей, погашає
кредит і автомобіль являється для
нього єдиним джерелом заробітку.

Крім того, ОСОБА_3 вказує про те, що
позбавлений був можливості своєчасно
подати апеляційну скаргу, оскільки
копію оскаржуваної постанови отримав
лише 10 січня 2014 року в Кіровському
районному суді м. Кіровограда.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його
представник адвокат ОСОБА_4
апеляційну скаргу підтримали повністю,
просили суд її задовольнити,
посилаючись на обставини викладені в
апеляційній скарзі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та
його представника, зваживши доводи
апеляційної скарги, а також дослідивши
представлені матеріали справи, вважаю,
що в задоволенні апеляційної скарги
ОСОБА_3 слід відмовити, а постанову
судді районного суду залишити без змін
за таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова
судді у справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржена
особою, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності, її
законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або
прокурором протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна скарга
подана після закінчення цього строку,
повертається апеляційним судом особі,
яка її подала, якщо вона не заявляє
клопотання про поновлення цього
строку, а також якщо у поновленні
строку відмовлено.

З матеріалів адміністративної
справи вбачається, що постанову
Кіровського районного суду м.
Кіровограда про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 130 КУпАП ухвалено 26 грудня 2013
року, однак вручено порушнику лише 10
січня 2014 року.

Таким чином, строк на апеляційне
оскарження пропущений ОСОБА_3 з
поважних причин, а тому підлягає
поновленню.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП
відповідальність за вказане
правопорушення настає у разі керування
транспортними засобами в стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння, а так само за відмову осіб,
які керують транспортними засобами,
від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
такого сп'яніння.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху
України передбачений обов'язок водія
на вимогу працівника міліції пройти в
установленому порядку медичний огляд
для визначення стану алкогольного
сп'яніння, впливу наркотичних чи
токсичних речовин.

Згідно «Порядку направлення водіїв
транспортних засобів для проведення
огляду з метою виявлення стану
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції, і
проведення такого огляду»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №
1103 та Інструкції «Про виявлення у
водіїв транспортних засобів ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції»,
затвердженої наказом Міністерства
внутрішніх справ України, Міністерства
охорони здоров'я України від 9 вересня
2009 р. N 400/666, встановлення у
правопорушника стану алкогольного чи
іншого сп'яніння здійснюється на
підставі його огляду, який проводиться
уповноваженою особою
Державтоінспекції на місці зупинки
транспортного засобу з використанням
спеціальних технічних засобів,
дозволених до застосування МОЗ і
Держспоживстандартом або у разі
відмови водія транспортного засобу від
проходження огляду на стан сп'яніння на
місці зупинки транспортного засобу та
його незгоди з результатами огляду, в
найближчому закладі охорони здоров'я,
якому надано право на проведення
такого огляду відповідно до статті 266
Кодексу України про адміністративні
правопорушення. У разі відмови водія
транспортного засобу від проведення
огляду в закладі охорони здоров'я
уповноважена особа Державтоінспекції
в присутності двох свідків складає
протокол про адміністративне
правопорушення, у якому зазначає
ознаки сп'яніння і дії водія щодо
ухилення від огляду.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 № 899017 від 06 грудня 2013 року,
ОСОБА_3 в порушення вимог Правил
дорожнього руху України відмовився від
проходження огляду на стан
алкогольного сп'яніння у встановленому
законом порядку в присутності двох
свідків, пояснення яких долучені до
матеріалів справи ( а.с. 5-6 ).

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Як вбачається зі змісту постанови,
під час розгляду справи в суді першої
інстанції ОСОБА_3 свою вину у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП визнав.

Більш того, в суді апеляційної
інстанції ОСОБА_3 пояснив, що після
закінчення робочого часу випив вдома
пива, після чого йому зателефонував
директор підприємства в якому він
працює водієм і попросив терміново
приїхати за ним, по дорозі був
зупинений працівниками ДАІ і, оскільки
він перед виїздом вживав алкогольні
напої, то на пропозицію інспектора ДАІ
відмовився від проходження огляду на
стан алкогольного сп'яніння.

Таким чином, ОСОБА_3 як при оформленні
стосовно нього протоколу про
адміністративне правопорушення за ч.1
ст. 130 КУпАП, так і під час розгляду
справи в суді, факт відмови від
проходження медичного огляду на стан
алкогольного сп'яніння, що являється
правопорушенням - не оспорював.

В даному випадку, суддя районного
суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251
КУпАП, об'єктивно з'ясував обставини
даної справи і з урахуванням наявних та
досліджених в судовому засіданні
доказів, дійшов до правильного
висновку про наявність в діях ОСОБА_3
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП.

При призначенні ОСОБА_3 виду
адміністративного стягнення, суддя
також в повній мірі врахував суспільно
небезпечний характер вчиненого ним
правопорушення, його особу, ступінь
вини, обставини які пом'якшують та
обтяжують його відповідальність,
призначив справедливе покарання, яке є
достатнім для виправлення ОСОБА_3, а
також запобіганню вчинення ним, а так
само іншими особами аналогічних
правопорушень.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо
недотримання судом першої інстанції
вимог ст. 33 КУпАП при призначенні йому
адміністративного стягнення, суд
вважає безпідставними і такими, що не
знайшли свого об'єктивного
підтвердження під час перегляду справи
судом апеляційної інстанції, а тому
підстав для зміни чи скасування
постанови судді Кіровського районного
суду м. Кіровоград від 26 грудня 2013 року
стосовно ОСОБА_3 немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на
апеляційне оскарження постанови судді
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 26 грудня 2013 року

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Кіровського районного суду
м. Кіровоград від 26 грудня 2013 року про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення з
накладенням адміністративного
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами на 1
рік - без зміни.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Д.Л. Іванов