Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/576/13 Головуючий в 1-й інстанції суддя Носик М.А.
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції суддя Шаповал О.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Шаповал О.С., розглянувши 03 грудня 2013 року у м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду у присутності ОСОБА_1 його апеляційну скаргу на постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 21.08.2013 року,

встановила:

Постановою судді Василівського районного суду Запорізької області від 21.08.2013 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік.

Згідно з постановою судді, 01 липня 2013 року, о 00 год. 05 хв. в смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області, ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ-110247 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагували на світло, бліда шкіра обличчя, почервоніння очей). Від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп'яніння у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Василівського районного суду Запорізької області від 21.08.2013 року, після чого постанову судді змінити та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу або громадських робіт, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про повідомлення його судом про місце і час розгляду справи, внаслідок чого він був позбавлений права взяти участь у розгляді справи, чим були порушені його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП, зокрема право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі, тому, як наслідок, він був позбавлений права на оскарження в установленому законом порядку постанови судді, оскільки всупереч вимогам ч. 1 ст. 285 КУпАП України, остання не була направлена йому протягом трьох днів після її винесення та оголошення. Окрім того, постанова не була направлена йому і по день звернення з цією апеляційною скаргою, про що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, а її копію він отримав в канцелярії суду лише 07.11.2013 року.

Також вважає, що суд при накладенні стягнення всупереч вимогам ст. 33 КУпАП не дослідив повно та всебічно дані про його особу, матеріальний стан, обставини, що обтяжують і пом'якшують відповідальність, а порушивши його право на участь в розгляді справи, суд не надав йому можливості подати суду докази в підтвердження тих обставин, які зазначені в ч.2 ст. 33 КпАП України та могли вплинути на призначення судом стягнення.

Просить врахувати, що позбавлення його права керування транспортним засобом строком на 1 рік призведе його та його сім'ю до скрутного фінансового становища, неотримання належного матеріального забезпечення і втрати можливості до існування, оскільки автомобіль являється основним засобом отримання прибутку його родини, проте ці обставини не були враховані судом під час розгляду справи, що призвело до накладення необґрунтованого, найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні апелянт підтримав свою апеляційну скаргу, яку просить задовольнити у повному обсязі, клопотань не має.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції 21.08.2013 року не з'явився, у тому числі не був у суді і 19.07.2013 року відповідно до дати, зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення під час його складання /а.с.1/, що вказує на необґрунтованість доводів скарги про те, що апелянту не було відомо про місце розгляду справи відносно його дій.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія реєстру Василівського районного суду Запорізької області рекомендованої кореспонденції від 14.08.2013 року, в якому в якості адресата зазначений ОСОБА_1, однак, матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 отримував повідомлення про фактичний час та місце розгляду справи.

Виходячи з наведених обставин та враховуючи те, що копія постанови судді ОСОБА_1 була отримана 07.11.2013 року і з цього моменту ОСОБА_1 були дотримані вимоги ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга подана ним в межах 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, вважаю за необхідне з метою забезпечення права на захист поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді по справі.

Апеляційна скарга розглядається в межах її доводів і на підставі даних, які містяться в справі.

Заслухавши апелянта стосовно доводів апеляційної скарги та її вимог, дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю знайшла своє підтвердження дослідженими суддею в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія АА2 № 729150 від 01.07.2013 року щодо порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України через керування транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп'яніння та відмову від проходження перевірки на наявність такого стану в медичному закладі у присутності двох свідків /а.с. 1/, висновком щодо результатів медичного огляду від 01.07.2013 року, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які підтвердили наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп'яніння та його відмову від проходження відповідного медичного огляду /а.с.3,4/. При складанні протоколу апелянт визнав викладені в ньому обставини, не ставив їх під сумнів і не оскаржує в апеляційному порядку.

При розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення суд у повному обсязі дослідив всі обставини справи і обґрунтовано визнав, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП при обставинах, викладених в постанові відповідно до даних протоколу та доданих до нього доказів.

Статтею 130 ч.1 КУпАП, у скоєнні якої визнаний винним апелянт, передбачені для водія стягнення у вигляді: штрафу або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або громадських робіт на певний строк, або адміністративного арешту також на певний строк.

Судом першої інстанції до апелянта відповідно до обставин та даних справи було застосоване адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, яким він володіє згідно посвідченню водія НОМЕР_2 /а.с.1/, строком на один рік, що передбачено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, як мінімальний строк і не свідчить про застосування занадто суворого виду стягнення виходячи з того, що найбільш суворим видом стягнення за вказаною частиною статті закону є громадські роботи та арешт. Для застосування такого виду стягнення, як штраф, відповідно до норм ст.33 КУпАП, необхідно дослідити дані про майновий стан правопорушника і про можливість його сплати.

В матеріалах справи відсутні дані про майновий стан апелянта, не подавались ці дані до суду першої інстанції, не містяться вони і в апеляційній скарзі. Таким чином апелянт позбавив апеляційну інстанцію можливості перевірити та зробити відповідні висновки про застосування до нього більш м'якого стягнення у вигляді штрафу.

Окрім цього, апелянтом не спростовані дані матеріалів справи в частині того, що він ніде не працює. Посилання апелянта на те, що автомобіль "ЗАЗ-110247" є єдиним джерелом його доходу, не підтверджено матеріалами справи і, крім того, не має суттєвого значення, виходячи з виду скоєного апелянтом адміністративного правопорушення.

Прохання ОСОБА_1 у скарзі щодо призначення йому стягнення у вигляді громадських робіт, не може бути задоволено судом апеляційної інстанції, оскільки згідно до положень ст.24 КУпАП громадські роботи є більш тяжким видом стягнення ніж позбавлення права керування транспортними засобами, а тому, відповідно до ч.9 ст. 294 КУпАП, у разі наявності підстав для зміни постанови в частині накладення стягнення, воно не може бути посилено.

За таких обставин, не вбачаю підстав для зміни постанови судді по доводам, наведеним в апеляційній скарзі ОСОБА_1

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Василівського районного суду Запорізької області від 21.08.2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Василівського районного суду Запорізької області від 21.08.2013 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області О.С. Шаповал