Справа № 500/8804/13-п Провадження № 3/500/2598/13
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 грудня 2013 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 01 грудня 1988 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 20 грудня 2013 року, приблизно о 00:45 год., навпроти будинку № 26 по вул. Болградській в м. Ізмаїлі Одеської області, керуючи автомобілем «MERSCEDES BENZ E-430», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в напрямку вул. Б.-Дністровської та перетинаючи перехрестя вул. Болградської та вул. ОСОБА_2, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням і виїхав за межі дорожнього полотна, де скоїв наїзд на придорожнє дерево, внаслідок чого транспортний засіб зазнав механічні пошкодження, крім того, ОСОБА_1 керував вказаним автомобілем з ознаками алкогольного спяніння, але на вимогу працівників міліції від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. п. 12.1, 12.2, 12.3, 2.5 Правил дорожнього руху України.

Розглянув протокол про адміністративне правопорушення, вислухав пояснення притягуваного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень визнав повністю, та пояснив, що не впорався з керуванням та допустив зіткнення з придорожнім деревом, а після того, як на місце ДТП прибули співробітники ДАІ, він відмовився від огляду на стан сп'яніння та поїхав додому, оскільки йому було погано.

Крім повного визнання своєї вини притягуваним ОСОБА_1, його вина в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, а також у відмові від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, також повністю підтверджуються обставинами, викладеними в протоколах про адміністративне правопорушення та матеріалами справи.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як було вище наведено, відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються рапортом інспектора ВДАІ Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС України в Одеській області, письмовими поясненнями притягуваного ОСОБА_1, схемою місця ДТП, а також актом огляду та затримання транспортного засобу.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1, суд враховує положення ч. 1 ст. 36 КУпАП, відповідно до якого, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд також враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника та обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, та вважає, що достатнім і необхідним у відповідності до ч.1 ст. 36 КУпАП є накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень вказує на те, що він вчинив грубі правопорушення, які могли потягнути тяжкі наслідки.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП помякшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, а також те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення притягуваний ОСОБА_1 ніде не працює, і сам він в судовому засіданні підтвердив, що керування транспортними засобами не пов'язане з його роботою, суд вважає, що для його виправлення, а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, застосування більш мякого стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, ніж позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, а саме такого стягнення, як штрафу, буде недостатнім, і тому суд вважає за необхідне накласти відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, але в межах мінімального строку, оскільки, як було вище наведене, він вчинив грубі правопорушення, що у відповідності до ч. 2 ст. 30 КУпАП є підставою для застосування такого стягнення. Разом з тим, суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів в межах мінімального строку, буде достатнім, таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у звязку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, такого як адміністративний арешт.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» N 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 34,41 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти відносно нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 34 (тридцять чотири) грн. 41 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_3