Дата документу Справа №
Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/38/13 Головуючий в 1-й інстанції Жупанова І.Б.
Категорія ст. 130 ч.3 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2013 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., розглянувши матеріали справи за апеляційними скаргами прокурора Шевченківського району м. Запоріжжя ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2012 року відносно ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2012 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.3, 124, 122-4 КУпАП притягнутий:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, не працюючий, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, 07.12.2011 р. притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, 15.02.2012 р. за ч.2 ст. 130 КУпАП, 26.05.2012 р. за ч.3 ст.130 КУпАП,

- і йому на підставі ст. 36 КУпАП призначено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років, з оплатним вилученням транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1, 2008 року випуску, яке належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як зазначено в постанові,07.12.2012 року о 23 годині ОСОБА_4 на проспекті Леніна в районі будинку № 89 в м. Запоріжжі, знаходячись у стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на неврегульованому пішохідному переході, не впевнився в безпеці та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 Після дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_4 залишив місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.п.2.9, 2.10, 18.1 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобіль пошкоджено, пішохід ОСОБА_5 отримав легкі тілесні ушкодження.

09.01.2013 року прокурор Шевченківського району м. Запоріжжя ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на зазначену постанову, в якій просить поновити строк на її оскарження, посилаючись на те, що представник прокуратури не приймав участі під час розгляду справи, оскільки не був належним чином повідомлений про день і час її розгляду, а тому про існування вказаної постанови прокуратурі району стало відомо тільки 04.01.2013 року після надходження скарги гр. ОСОБА_3

Посилаючись по суті скарги на незаконність зазначеної постанови через неправомірне застосування до ОСОБА_4 додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки той належить іншій особі, просить постанову змінити, скасувавши додаткове стягнення.

29.12.2012 року також подана апеляційна скарга гр. ОСОБА_3, яка вважаючи постанову незаконною через неправомірне застосування до ОСОБА_4 додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, який на праві власності належить їй, просить постанову в цій частині змінити, відмовивши у застосуванні до ОСОБА_4 вказаного додаткового стягнення.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що у поновленні строку прокурору на оскарження вказаної постанови необхідно відмовити, а гр. ОСОБА_3 відмовити у прийнятті апеляційної скарги до апеляційного розгляду, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 290, 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором протягом десяти днів з дня її винесення.

Прокурор зазначає у скарзі, що про існування постанови відносно ОСОБА_4 прокуратурі району стало відомо лише після звернення гр. ОСОБА_3 04.01.2013 року зі скаргою.

Виходячи зі змісту ст. 250 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вказаних вимог закону, прокурору ніщо не перешкоджало бути обізнаним про час та місце розгляду справи відносно ОСОБА_4, про результати її розгляду та при наявності незгоди з судовим рішенням, подати на неї у 10-ти денний строк апеляційну скаргу, як це передбачено законом.

А тому аргументи прокурора щодо поновлення строку на оскарження вказаної постанови неможливо визнати такими, що свідчать про поважність пропуску цього строку, оскільки вони вказують лише на те, що прокурором належним чином не були виконані вимоги, передбачені ст. 250 КУпАП.

Таким чином, не вбачаю підстав, які б свідчили про поважність пропуску прокурором строку на оскарження зазначеної постанови, внаслідок чого вважаю необхідним у поновленні цього строку прокурору відмовити і відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП повернути апеляційну скаргу.

Крім того, на зазначену постанову також подана апеляційна скарга і гр. ОСОБА_3

Однак згідно до вимог, викладених у ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором.

Таким чином, гр. ОСОБА_3 не відноситься до кола осіб, вказаних у ч.2 ст. 294 КУпАП, які мають право на оскарження вказаної постанови, тому її скарга не підлягає апеляційному розгляду і має бути повернута гр. ОСОБА_3 без розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 250, 290, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити прокурору Шевченківського району м. Запоріжжя ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 21 грудня 2012 року відносно ОСОБА_4.

Відмовити гр. ОСОБА_3 у прийнятті апеляційної скарги на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 21 грудня 2012 року відносно ОСОБА_4, як особі, що не має право на оскарження зазначеної постанови.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП повернути прокурору та гр. ОСОБА_3 подані апеляційні скарги.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1