Справа №784/1053/13 08.04.2013 09.04.2013 09.04.2013
Номер провадження 33/784/61/13
Провадження № 33/784/61/13 Категорія: ст. 122 ч. 4 КУпАП
Головуючий суду першої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий апеляційного суду: Гребенюк В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2013 року Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

Головуючого судді Гребенюк В.І.

При секретарі судового засідання Чоботаренко Т.І.

Особи, що притягнута

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2

розглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2013 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, приватного підприємця, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, вважається таким, що раніше не притягувався до адміністративної відповідальності; -

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Згідно постанови судді 09 січня 2013 року о 18.15 год. водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом NISSAN TEANA, реєстраційний номер BE 95 - 59 АА, рухався в м. Миколаєві по вул. Космонавтів і, виїжджаючи з прилеглої території, не надав перевагу в русі транспортному засобу ГАЗ-3302, реєстраційний номер BE 15 - 63 АА, який рухався по вул. Космонавтів у попутному напрямку, чим змусив його змінювати напрямок руху, подавати звуковий сигнал та різко гальмувати для того, аби уникнути зіткнення, чим створив аварійну обстановку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді через порушення матеріальних і процесуальних норм КУпАП, через невідповідність викладеного дійсності, і закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Твердить, що дійсно 9 січня 2013 року по вул. Космонавтів в м. Миколаєві на своєму автомобілі марки NISSAN ТEANA на кінці заїзного карману однієї із зупинок громадського транспорту зупинився, щоб висадити пасажира. Виїжджаючи після зупинки на вул. Космонавтів, переконався у безпеці свого маневру, включив лівий сигнал повороту і тільки після цього почав рух. Коли перевіряв безпечність маневру, бачив, що транспортних засобів, яким би заважав рухом, в попутному напрямку не було. Але проїхавши близько 5-ти метрів був зупинений інспекторами ДАІ, які обігнали його та зупинилися на узбіччя спеціально, щоб зупинити його.

Вважає, що інспектор ДАІ не мав права складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, оскільки рухався в попутному з ним напрямку і був таким же учасником дорожнього руху і що в результаті зміни руху автомобілем ГАЗ змінив свій рух і автомобіль ДАІ.

Крім цього, твердить, що потерпілий в суді давав інші пояснення, а саме: що відстані до його автомобіля було достатньо, щоб уникнути зіткнення; що його швидкість була не великою; що звуковий сигнал він не подавав; що гальмував не різко, а лише злегка пригальмував; що здійснив увід автомобіля трішки вліво, де його відразу обігнав автомобіль ДАІ.

Заслухавши ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу і просив про закриття провадження по справі, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, вважаю апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, встановлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Суддя суду першої інстанції при розгляді даної справи та при постановленні постанови у цій справі дотримався вищевказаних вимог закону, а тому доводи апелянта про порушення судом процесуальних норм права є безпідставними.

Що стосується суті апеляційної скарги, то суддя суду першої інстанції, розглянувши дану справу, надав вірну оцінку твердженням апелянта ОСОБА_3 про його невинуватість у вчиненні вказаного правопорушення і прийшов до вірного висновку про вчинення ОСОБА_3 передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП правопорушення.

Так, суддею суду першої інстанції вірно встановлено, що 09 січня 2013 року о 18.15 год. водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом NISSAN TEANA, реєстраційний номер BE 95 - 59 АА, в м. Миколаєві на вул. Космонавтів, виїжджаючи з прилеглої території, не надав перевагу в русі транспортному засобу ГАЗ-3302 реєстраційний номер BE 15 - 63 АА, який рухався по вул. Космонавтів у попутному напрямку, чим змусив його змінювати напрямок руху, подавати звуковий сигнал та різко гальмувати для уникнення зіткнення.

Тим самим ОСОБА_3 порушив п. 10.2 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП, як і зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії АГ2 № 000714 від 09.01.2013 року (а. с. 3).

При цьому суд допитав самого ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5 та дослідив матеріали справи.

Як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді ОСОБА_3 твердив, що перед виїздом із заїзного карману на дорогу впевнився у безпечності свого маневру та заперечував створення аварійної обстановки для автомобіля потерпілого.

Свідок ОСОБА_5 давала аналогічні показання.

Проте, показання свідка ОСОБА_5 підлягають критичній оцінці і не можуть бути взяті до уваги в силу її заінтересованості у справі, як дружини ОСОБА_3

Її показання слід розцінювати як спробу допомогти своєму чоловікові ОСОБА_3 уникнути притягнення до адміністративної відповідальності.

Показання ж самого ОСОБА_3 спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_4, який підтвердивши свої показання в суді першої інстанції та свої письмові пояснення від 09.01.2013 року (а. с. 4), апеляційному суду пояснив, що дійсно у вказаний час водій автомобіля NISSAN TEANA ОСОБА_3 в районі площі Перемоги перед ним різко почав рух з прилеглої території у бік пр. Жовтневого. Задля уникнення зіткнення був змушений різко маневрувати ліворуч, подавати звуковий сигнал та різко гальмувати.

Таким чином, посилання апелянта на нібито інші пояснення потерпілого у суді першої інстанції є безпідставними і спростовані самим потерпілим ОСОБА_4

Доводи апелянта про неправомірність дій інспектора ДАІ щодо складання відносно нього вказаного протоколу про адміністративне правопорушення з огляду на те, що вони також були в той момент учасниками дорожнього руху, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на законі.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 10 Закону Про міліцію основними обовязками міліції є, окрім іншого, обовязок виявляти та припиняти адміністративні правопорушення.

А згідно п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону Про міліцію міліції для виконання покладених на неї обовязків надається, окрім іншого, право складати протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Крім того, специфіка роботи служби ДАІ полягає, окрім іншого, у безпосередньому виявленні адміністративних правопорушень.

Саме таке виявлення і мало місце в даному випадку під час руху автомобіля ДАІ.

Ніякого іншого процесуального статусу свідок ОСОБА_6, який як інспектор ДАІ склав вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення не мав і не має. Потерпілим у цій справі є тільки ОСОБА_4

За таких обставин, є абсолютно вірним висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, суддя суду першої прийшов до вірного висновку про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Накладене стягнення за вчинення даного адміністративного правопорушення, є справедливим і відповідає вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, оскільки за своїм видом та розміром є мінімальним.

З огляду на вищевикладене відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі у спосіб, зазначений апелянтом ОСОБА_3, оскільки його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, є доказаною, а стягнення - справедливим.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2013 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області: ОСОБА_7