ПОСТАНОВА

Іменем України

Дата документу 04.12.2013

Провадження № 3/554/2616/2013

4 грудня 2013 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний код не відомий, до адміністративної відповідальності не притягувався

в с т а н о в и в :

Із протоколу, складеного інспектором сектору з оформлення ДТП ВДАІ ПМУ УМВС України в Полтавській області (далі - ВДАІ) ОСОБА_2, слідує, що 24 жовтня 2013 року, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в порушення п. 10.9. Правил дорожнього руху України (далі - Правил), використовуючи мязові зусилля, штовхав автомобіль по проїжджій частині дороги по вулиці Фрунзе в м. Полтаві, рухаючись назад, та не впевнившись в безпеці свого маневру, скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що на думку ініціатора складення протоколу є вчиненням правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Допитаний в суді ОСОБА_1 винуватим себе не визнав та показав, що 24 жовтня 2013 року, приблизно о 15 год. 30 хв., він на власному автомобілі НОМЕР_1 зупинився на вулиці Фрунзе в м. Полтаві навпроти будинку № 63. Через декілька хвилин він відчув удар в праву задню частину його автомобіля і побачив, що відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався заднім ходом. Водій цього автомобіля підійшов до його автомобіля, сказав, що пошкодження незначні, а тому викликати працівників ДАІ немає потреби. Теж саме сказали якісь чоловік і жінка, які підійшли із зупинки до водія автомобіля VOLVO, після чого всі вони поїхали з місця пригоди.

Під час допиту в суді порушник ОСОБА_3 показав, що дійсно в зазначений день і час на власному автомобілі НОМЕР_2 він, рухаючись заднім ходом, виїжджав з автостоянки, що неподалік від зупинки громадського транспорту Карла Лібкнехта на вулиці Фрунзе в м. Полтаві. Перед цим пересвідчився у відсутності інших транспортних засобів, які б заважали здійсненню цього маневру. В цей час водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1, який штовхав свій автомобіль по проїжджій частині, використовуючи власні мязові зусилля, перетнув йому шлях, внаслідок чого він впритул наблизився до його автомобіля, не причинивши йому пошкоджень. Пересвідчившись у цьому та переговоривши з водієм ОСОБА_1, який не заявляв ніяких претензій з цього приводу та також наголосив на відсутності пошкоджень на його автомобілів і необхідності виклику працівників ДАІ, він поїхав з місця пригоди. В його присутності огляд місця пригоди не проводився, чому і хто повідомив про цю подію в ДАІ, він не знає і винуватим себе не визнає. Ніяких пошкоджень як на власному автомобілі, так і на автомобілі ОСОБА_1 він не бачив і їх на момент виникнення пригоди не було.

Допитані в суді свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які були пасажирами автомобіля НОМЕР_2, дали показання аналогічні показанням порушника ОСОБА_3, заперечивши при цьому наявність будь-яких пошкоджень на автомобілі НОМЕР_2, до якого впритул, здаючи назад, наблизився автомобіль, яким керував останній.

Такі ж показання в суді дав і свідок ОСОБА_6, який був очевидцем пригоди. При цьому він зазначив, що дійсно внаслідок контакту автомобілів НОМЕР_3 будь-яких пошкоджень на них не було і обидва водії в його присутності констатували цей факт, дійшовши згоди про те, що викликати працівників ДАІ на місце пригоди немає потреби, після чого автомобіль VOLVO поїхав звідти.

Факт контакту автомобілів за вказаних обставин у вказаному місці та у зазначені день і час підтвердив під час допиту в суді свідок ОСОБА_7, який також наголосив, що пошкоджень на автомобілі не бачив.

Заслухавши пояснення зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 10.9. Правил під час руху заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до статті 124 КУпАП відповідальність за нею наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таких наслідків в результаті дій ОСОБА_1 не наступило, оскільки ініціатором складення протоколу не надано будь-яких обєктивних доказів того, що пошкодження транспортних засобів мало місце внаслідок ДТП.

Зокрема, огляд місця події і транспортних засобів після виникнення пригоди не проводився, факт наявності механічних пошкоджень, які б були встановлені у визначеному законом порядку, ініціатором складення протоколу не надано.

Суд не приймає до уваги як доказ по справі довідку надану порушником ОСОБА_1, в якій констатується цей факт, оскільки її процесуальне походження невідоме, в ній не визначається механізм виникнення пошкоджень та не констатується факт їх виникнення саме внаслідок контактів автомобілів НОМЕР_3.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Крім того, сам протокол про вчинення адміністративного правопорушення складено не на місці скоєння ДТП, як того вимагає Інструкція з оформлення працівниками ДАІ МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затверджена наказом Міністра внутрішніх справ України 26 лютого 2009 року № 77, а через два дні після цього, що позбавляє суд можливості прийняти його як доказ по справі.

Показання очевидців і учасників пригоди про обставини її виникнення є суперечливими і взаємовиключаючими, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

Отже, наведене свідчить, що ініціатором складення протоколу обвинувачення порушника у вчиненні ДТП ґрунтується на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність вини порушника у вчиненні ДТП, а отже до необхідності закриття справи за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяОСОБА_8