Справа № 462/2123/13-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2013 року

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Пилипюк Г. М., при секретарі Гіряк С. І., за участю прокурора Грущака Д. М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, непрацюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався

за ч. 1 ст. 172-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, обіймаючи посаду інспектора Стрийського районного підрозділу Стрийського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Державної пенітенціарної служби України у Львівській області, діючи умисно з корисливих мотивів, будучи у відповідності до пп."д" п.1 ч. 1 ст.4 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, допустив порушення встановлених законом обмежень щодо використання службових повноважень та пов'язаних з цим можливостей, передбачених ч . 1 ст. 6 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції з одержанням за це неправомірної вигоди, що не перевищує 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: одержав 26.02.2013 р. в службовому кабінеті Стрийського МРВ КВІ УДПтСУ у Львівській області неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 500 гривень за сприяння зарахування стягнення у виді громадських робіт без фактичного їх виконання ОСОБА_2

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав повністю та пояснив, що до нього підійшов ОСОБА_3 та його колега ОСОБА_2 та запитав, чи може він допомогти ОСОБА_2 не проходити громадських робіт. ОСОБА_3 він знав, оскільки такий перебував у нього на обліку у 2009 році. В подальшому він звернувся до ОСОБА_4 з питання посприяти відпрацюванню громадських робіт без фактичного їх відбування, пообіцявши віддяку від хлопців. 26.02.2013 р. близько 12 год. 30хв. в службовий кабінет, в якому працювали він та ОСОБА_5 зайшов ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 передав ОСОБА_4 наказ, він зробив ксерокопії та дооформив особову справу. В цей час ОСОБА_3 підійшов до нього та дав йому 500 грн., після чого він попросив ОСОБА_5 передати їх ОСОБА_4 Потім зайшли працівники УСБУ та почали роботи огляд місця події, де під робочим столом ОСОБА_4 було вилучено грошові кошти в сумі 500 грн. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини, факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-2 КУпАП стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_2, згідно яких 19.02.2013 р. він разом з товаришем ОСОБА_3 звернулись в KBІ Стрийського району Львівської області, а саме до інспектора КВІ ОСОБА_1 з проханням посприяти в непроходженні громадських робіт, на що останній повідомив що йому за це необхідно передати грошові кошти в сумі 500 гривень. Після цього вони пішли до ОСОБА_1 в службовий кабінет, де останній повідомив що ОСОБА_2 необхідно взяти відпустку за місцем праці, з метою уникнення питань яким чином він відбував громадські роботи. 22.03.2013 р. він та його товариш ОСОБА_3 повторно підійшли до ОСОБА_1 в службовий кабінет, де останній повідомив, що адміністративна справа ОСОБА_2 перебуває на виконанні в ОСОБА_6, з яким він вирішить питання. В цей час в кабінет зайшов ОСОБА_6, якому він повідомив що 26.02.2013 р. він принесе наказ на відпустку. Під час розмови ОСОБА_1 наголосив ОСОБА_6, що крім наказу ОСОБА_2В принесе й всі ніші додатки, маючи на увазі грошові кошти. 26.02.2013 р. ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 прибули в КВІ Стрийського району Львівської області, щоб передати ОСОБА_1 та ОСОБА_6 наказ на відпустку та грошові кошти. Прийшовши в кабінет, де перебував ОСОБА_1, ОСОБА_6 та жінка-секретар, ОСОБА_3 який знаходився біля ОСОБА_1В, передав останньому грошові кошти в сумі 500 гривень, після чого ОСОБА_3 вийшов з кабінету. ОСОБА_2В залишився в кабінеті з ОСОБА_6, який повідомив, що йому необхідно прийти 13.02.2013 року після закічення строку відбуття громадських робіт;

- аналогічними показами свідка ОСОБА_3 наданими в судовому засіданні;

- показаннями свідка ОСОБА_5, згідно яких 26.02.2013 року близько 12.30 год. вона перебувала у службовому кабінеті, де також перебували ОСОБА_1 та ОСОБА_4 В цей час в кабінет зайшли двоє візуально знайомих їй чоловіків, яких вона вже бачила кілька разів в кабінетах ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Зайшовши в кабінет, один з вказаних чоловіків підійшов до ОСОБА_4, а інший до ОСОБА_1 та про щось спілкувались. Через кілька хвили ОСОБА_1 покликав її та сказав, щоб вона підійшла до нього. Підійшовши до нього, він дав їй грошові кошти купюрами по 100 гривень та сказав щоб вона передала їх ОСОБА_6, що це були за гроші та в якій сумі вона не запитувала. Взявши вказані гроші, вона поклала їх на робочий стіл ОСОБА_4 серед документів та вийшла на вулицю;

- показаннями свідка ОСОБА_4, який пояснив, що18.02.2013 р. у КВІ надійшла постанова суду про притягнення ОСОБА_2 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладення стягнення у виді 40 год. громадських робіт. Він поставив ОСОБА_2 на облік, відібрав підписку про ознайомлення з наслідками ухилення від виконання громадських робіт. В подальшому до нього звернувся співробітник - інспектор Яценко В.В. з питання посприяти відпрацюванню громадських робіт без фактичного їх відбування, пообіцявши віддяку, на що він сказав предявити наказ про відпустку. 26.02.2013 р. близько 12 год. 30хв. в службовий кабінет, в якому працювали ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зайшов ОСОБА_2, разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 передав йому наказ, він зробив ксерокопії та дооформив особову справу, сказавши ОСОБА_2 прибути після закінчення строку, тобто 13.03.2013 р. Після цього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вийшли з кабінету, а ОСОБА_5 надала йому особову справу одного із засуджених, взявши справу поклав у сейф, а ОСОБА_5 вийшла з кабінету. В цей час зайшли працівники УСБУ та почали роботи огляд місця події, де під його робочим столом було вилучено грошові кошти в сумі 500 грн.

-посадовою інструкцією від 04.01.2013 р. згідно якої ( п. 2.3.) інспектор КВІ веде облік, оформляє особові справи осіб засуджених до покарань не пов'язаних з позбавленням волі, помилуваних Указом Президента України "Про помилування'', засуджених до обмеження волі, до яких згідно постанови суду застосовано адміністративне стягнення у виді громадських робіт та несе відповідальність ( п.4.1) за дотримання законності при здійсненні ним своїх службових обов'язків;

- витягом із Закону України ''Про засади запобігання і протидії корупції згідно якого ОСОБА_1 ознайомлений 04.10.2011р. із обмеженнями передбаченими антикорупційним законодавством;

- постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області віл 11.02.2013 р. згідно якої ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП із накладення стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин;

-повідомленням інспектора Пятнікова С.С. голові Стрийського міськрайонного суду Львівської області № 303 від 12.02.2013 р про прийняття до виконання постанови суду щодо ОСОБА_2

Відтак, оцінюючи зібрані по справі докази, вважаю, що такі є належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність є достатньою для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-2 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховую характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу правопорушника, який позитивно характеризується з місця роботи, проживання, звільнений з роботи, його майновий стан, відсутність в справі відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності та вважаю, що ОСОБА_1 підлягає адмінстягненню у виді штрафу, що буде згідно ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ч.1 ст.172-2 КУпАП, п. д п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції"та керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень з конфіскацією незаконно одержаної неправомірної вигоди матеріального характеру 500 (пятсот) гривень.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга або внесено протест прокурора до апеляційного суду Львівської області.

Суддя:

Оригінал постанови.