АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2013 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Сенченко І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1, апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Широківського району Дніпропетровської області на постанову Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2013 року, якою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_1, паспорт серія АК № 619471 виданий Широківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, секретаря Розилюксембурзької сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-2 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, -

встановив:

Постановою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2013 року відносно ОСОБА_2 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-2 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що оперуповноваженим в ОВС ВБК УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-2 КУпАП, відносно ОСОБА_2, про те, що остання 20 березня 2012 року виконуючи обовязки голови Розилюксембурзької сільської ради Широківського району Дніпропетровській області, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування 5-ї категорії 9-го рангу, отже згідно п.п. в п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції будучи суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, використовуючи службові повноваження сільського голови, визначені п. 20 ч. 4 ст. 42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, порушуючи встановлені ч. 1 ст. 6 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції обмеження щодо використання службового становища, діючи в порушення порядку, передбаченого абз. 2 п. 6 постанови Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів № 268 від 09 березня 2006 року, відповідно до якого преміювання сільських голів, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у межах затверджених видатків на оплату праці та приймається рішенням відповідної ради, без розгляду питання на сесії сільської ради, одноособово винесла розпорядження Про преміювання за березень 2012 року працівників Розилюксембурзької сільської ради в межах фонду преміювання згідно кошторису видатків та відпрацьованого часу № 32-р від 20 березня 2012 року, згідно якого призначила собі, як секретарю сільської ради, премію в розмірі 70 % посадового окладу, яка на той час склала 1320, 20 грн., внаслідок чого одержала неправомірну вигоду в вищезазначеному розмірі, що на момент вчинення

_______________________________________________________________________________

Провадження № 33/774/348/13 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3

Категорія: ч. 1 ст. 172-2 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_4

правопорушення не перевищує пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (536, 5 грн. x 5 = 2682, 5 грн.). На підставі вищевикладеного оперуповноважений в ОВС ВБК УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області прийшов до висновку про те, що своїми умисними діями, що виразились у порушенні особою встановлених законом обмежень щодо використання службових повноважень та повязаних з цим можливостей з одержанням за це неправомірної вигоди для себе у розмірі, що не перевищує пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-2 КУпАП.

Однак, місцевий суд з наведених в винесеній постанові мотивів, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-2 КУпАП, у звязку з чим і закрив провадження у даній справі про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, старший прокурор прокуратури Широківського району подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та винести нову постанову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та застосувати до неї адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 172-2 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що постанова районного суду є незаконною і необґрунтованою, а висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу корупційного правопорушення не відповідають вимогам Закону України Про засади запобігання і протидії корупції.

В судовому засіданні прокурор Стенюкова Л.М. підтримала апеляційну скаргу прокурора прокуратури Широківського району, підтвердила доводи викладені в ній і просила апеляційний суд задовольнити подану скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги прокурора прокуратури Широківського району, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, щодо незаконності та необґрунтованості постанови місцевого суду є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вирішуючи питання про зміст і спрямованість умислу особи, яка є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, стосовно порушення обмежень щодо використання службового становища, передбачених ст. 6 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, суд має виходити не тільки з конкретних положень того чи іншого пункту цієї статті, але й із законодавчого визначення понять корупції, корупційних правопорушень та неправомірної вигоди, які сформульовані у ч. 1 ст. 1 Закону.

Отже, районний суд, аналізуючи фактичні обставини справи, правильно дав аналіз нормативно-правовим актам, що складають антикорупційне законодавство України.

В ч. 1 ст. 6 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції міститься поняття обмежень щодо використання службових повноважень та повязаних з цим можливостей з одержання за це неправомірної вигоди, за порушення яких і передбачена адміністративна відповідальність за ст. 172-2 КУпАП.

Так, особам, зазначеним у пунктах 1 3 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження та повязані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди або у звязку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі: неправомірно сприяти фізичним або юридичним особам у здійсненні ними господарської діяльності, одержанні субсидій, субвенцій, дотацій, кредитів, пільг, укладанні контрактів (у тому числі на закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти); неправомірно сприяти призначенню на посаду особи; неправомірно втручатися в діяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування або посадових осіб; неправомірно надавати перевагу фізичним або юридичним особам у звязку з підготовкою проектів, виданням нормативно-правових актів та прийняттям рішень, затвердженням (погодженням) висновків.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, корупційне правопорушення це умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 4 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.

За визначенням цього ж Закону, корупція являє собою використання особою, зазначеною в ч. 1 ст. 4 цього Закону, наданих їй службових повноважень та повязаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в ч. 1 ст. 4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та повязаних із цим можливостей.

Як вказано в вищеназваному Законі, неправомірна вигода це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, що їх без законних на те підстав обіцяють, пропонують, надають або одержують безоплатно чи за ціною, нижчою за мінімальну ринкову.

При цьому, суть корупційного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 6 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, полягає в тому, що особа, уповноважена на виконання функцій держави, використовуючи свої службові повноваження, незаконно одержує або має намір одержати від інших осіб неправомірну вигоду, тобто грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які їй надаються за те, що вона перебуває на конкретній посаді і виконує певні функції.

Таким чином, протиправні діяння, що вчиняються особою, уповноваженою на виконання функцій держави, набувають корупційного характеру лише тоді, коли вказані грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи їй надаються, обіцяються, пропонуються іншою фізичною чи юридичною особою і вона їх одержує безоплатно чи за ціною, нижчою за мінімальну ринкову.

Як встановлено матеріалами справи, суть інкримінованого ОСОБА_2 корупційного правопорушення полягає в тому, що 20 березня 2012 остання, виконуючи обовязки голови Розилюксембурзької сільської ради Широківського району Дніпропетровській області всупереч порядку, передбаченому абз. 2 п. 6 постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09 березня 2006 року Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органі виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, одноособово винесла розпорядження Про преміювання за березень 2012 року працівників Розилюксембурзької сільської ради в межах фонду преміювання згідно кошторису видатків та відпрацьованого часу № 32-р від 20 березня 2012 року, згідно якого призначила собі, як секретарю сільської ради, премію в розмірі 70 % посадового окладу, яка на той час склала 1320, 20 грн., внаслідок чого одержала неправомірну вигоду в вищезазначеному розмірі.

Однак, місцевий суд прийшов до обєктивного та вмотивованого висновку про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-2 КУпАП.

В свою чергу апеляційний суд, проаналізувавши матеріали справи вважає, що порушення визначеного, вищевказаною постановою Кабінету Міністрів України, порядку про преміювання, який по своєму характеру носить внутрішньовідомчий характер, перш за все випливає з трудових відносин та стосується оплати праці посадової особи.

Вищевказані норми закону та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що призначення премії, шляхом винесення розпорядження не можуть вважатися неправомірною вигодою, а відтак інкриміновані ОСОБА_2 дії не є корупційним діянням.

При цьому, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2, порушення можуть бути предметом дослідження під час вирішення питання про відповідальність останньої за невиконання чи неналежне виконання нею своїх службових обовязків.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

апеляційну скаргу прокурора прокуратури Широківського району Дніпропетровської області, залишити без задоволення, а постанову Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2013 року, винесену відносно ОСОБА_2, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ ОСОБА_4

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_4