Дата документу Справа №
Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/58/13 Головуючий в 1-й інстанції Нікітенко Н.П.
Категорія - ст.124 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2013 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., за участю апелянта ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, діючої на підставі довіреності від 04.02.2013 р., особи, щодо якої закрито провадження у справі ОСОБА_4, його захисника адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2012 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2012 року провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у звязку із закінченням, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Також зазначеною постановою матеріали справи, а саме: висновок НДЕКЦ № 707/12 від 05.12.2012 р., протокол № 903024 від 26.08.2012 р. та постанова суду відносно ОСОБА_4 направлені до ОСОБА_6 України в Запорізькій області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Як зазначено в постанові, відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП за те, що останній 26 серпня 2012 року о 10 годині 50 хвилин, в порушення вимог п.10.1 ПДР України керуючи автомобілем НОМЕР_1 на 464 км-750 м автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя перед зміною напрямку руху, не впевнився в безпеці своїх дій, та почав здійснювати маневр, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Фольксваген н/з 327 85 АН, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено, травмованих не має.

Суддя встановивши, що діями ОСОБА_4 порушенні вимоги п.п.10.1, 16.11 та розділу 33 (дорожній знак 2.1. ОСОБА_6 дорогу) ПДР України, закрив провадження по справі у звязку із закінченням строків накладення на останнього адміністративного стягнення. Крім того, суддею встановлено порушення вимог п.12.3 ПДР України в діях ОСОБА_2, внаслідок чого матеріали справи направлені до ОСОБА_6 України в Запорізькій області для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї ОСОБА_2 посилаючись на незаконність постанови через порушення норм матеріального і процесуального права, вказує, що суддя встановивши, що ОСОБА_4 порушені вимоги ПДР, разом з тим не зазначив у постанові про наявність вини останнього, а також вирішив питання щодо направлення матеріалів до ДАІ для притягнення його до адміністративної відповідальності, чим вийшов за межі своїх повноважень. Не повідомив його про час та місце розгляду справи, та про факт проведення автотехнічної експертизи, чим порушив його права. Безпідставно взяв до уваги висновки зазначеної вище експертизи, оскільки вони не відповідають дійсності. Крім того, необґрунтовано дійшов висновку про сплинення строків притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, оскільки на час першого судового засідання 14.09.2012 р., ці строки не сплинули. Тому просить постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Також у скарзі порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови, посилаючись на те, що про її існування йому стало відомо лише 17.01.2013 р., оскільки суд розглянув справу за його відсутності, не повідомивши про час та місце її розгляду.

У запереченні на апеляційну скаргу, ОСОБА_4, посилаючись на необґрунтованість, викладених у ній доводів, просить скаргу залишити без задоволення, а постанову судді, без зміни.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції апелянта ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, діючої на підставі довіреності від 04.02.2013 р., які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, особу, щодо якої закрито провадження у справі ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5, які заперечували проти доводів скарги та просили постанову судді залишити без зміни, перевіривши матеріали справи, аргументи скарги, з урахуванням доповнень до неї, заперечення ОСОБА_4, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_2 порушує перед судом апеляційної інстанції питання щодо поновлення строку на оскарження постанови судді від 25.12.2012 р. відносно ОСОБА_4, посилаючись на поважність пропуску цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, дорожньо-транспортна пригода сталася, зокрема і за участю ОСОБА_2, а тому вважаю, що останній має право на оскарження зазначеної постанови, враховуючи ще і той факт, що цією постановою вирішено питання і стосовно нього в частині направлення матеріалів до ОСОБА_6 України в Запорізькій області для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оскільки про прийняте суддею рішення по справі, ОСОБА_2 стало відомо вже після сплинення строку на її апеляційне оскарження, вважаю необхідним поновити йому строк на оскарження цієї постанови.

Дослідивши в судовому засіданні зібрані докази по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_4, зокрема висновок експерта від 05.12.2012 р. № 707/12 згідно якому водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.10.1, 16.1 та розділу 33 (дорожній знак 2.1 ОСОБА_6 дорогу) ПДР. Водій автомобіля Фольксваген Джетта р/н НОМЕР_3 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 ПДР та мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 Невідповідність в діях водія автомобіля Фольксваген Джетта р/н НОМЕР_4 ОСОБА_2 вимогам п.12.3 ПДР знаходиться в причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою /а.с. 37-40/.

Таким чином, суддя встановив, що діями ОСОБА_4 порушені вимоги п.п.10.1, 16.1 ПДР України, що призвело до пошкодження автомобілів.

Разом з тим, враховуючи, що на час розгляду справи закінчився, передбачений ч.2 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення правильно закрив провадження по справі.

Доводи скарги ОСОБА_2 про не визначення суддею вини ОСОБА_4, спростовуються змістом оскаржуваної постанови, якою встановлено порушення останнім вимог п.п.10.1,16.1 ПДР України, а тому є необґрунтованими.

Посилання ОСОБА_2 на те, що висновки експерта не відповідають дійсності, не заслуговують на увагу, оскільки підстав вважати їх недопустимими, не вбачається, зокрема і внаслідок того, що це дослідження проведено на підставі матеріалів справи, з урахуванням пояснень обох учасників ДТП. При цьому, аргументи ОСОБА_2 щодо не повідомлення про наявність проведення експертного дослідження суперечать матеріалам справи, а саме клопотанню ОСОБА_4, на якому ОСОБА_2 власноручно зроблено запис, який свідчить про обізнаність його про призначення автотехнічної експертизи /а.с.25-27/.

Його доводи щодо не повідомлення про час та місце розгляду справи не можливо визнати такими, що впливають на правильність прийнятого суддею рішення та порушували б наслідки про безумовне її скасування.

Необґрунтованими є і посилання ОСОБА_2 про безпідставність закриття на підставі п.7 ст.247 КУпАП провадження по справі, оскільки законодавець має на увазі виключення можливості провадження по справі на підставі ст. 38 КУпАП, якщо ці строки закінчилися на момент розгляду справи по суті, з винесенням судового рішення, а не проміжкових судових засідань.

Разом з тим, вважаю, що доводи скарги ОСОБА_2 стосовно безпідставного направлення матеріалів справи органам ДАІ для притягнення його до адміністративної відповідальності, такими, що заслуговують на увагу та підлягають задоволенню.

Так, вирішуючи питання щодо направлення матеріалів справи до ДАІ для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суддя вийшов за межі наданих йому повноважень та не врахував вимоги п.7 ст.247 КУпАП, згідно з якими провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, внаслідок чого з урахуванням сплинення строків притягнення до адміністративної відповідальності, зазначена вказівка з постанови підлягає виключенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2012 року.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2012 року, якою на підставі п.7 ст.247 КУпАП закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_4, у звязку із закінченням, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення змінити, виключивши з вказаної постанови посилання про направлення матеріалів справи, а саме: висновку НДЕКЦ № 707/12 від 05.12.2012 р., протоколу № 903024 від 26.08.2012 р. та постанови суду відносно ОСОБА_4 до ОСОБА_6 України в Запорізькій області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1