Справа № 214/367/13- п
3/214/127/13
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 січня 2013 року Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянув матеріали, які надійшли від Територіальної державної інспекції з питань раці у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, 06.05.1957

року народження, фізичної особи підприємця,

яка проживає за адресою: м. Кривий Ріг,

вул. Федоренка, 7/6,

за ст. 41 ч. 1 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

26 грудня 2012 року за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Космонавтів, 45, ОСОБА_2, будучи приватним підприємцем, який у своїй діяльності використовує найману працю та є відповідальною особою за додержання законодавства про працю України та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, допустила порушення вимог ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що полягає у наступному.

Згідно пункту 2.5 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993р. № 58, «з кожним записом, який вноситься до трудової книжки про призначення на роботу, переведення і звільнення, власник повинен ознайомити працівника під розпис в особистій картці, в якій повторюється відповідний запис з трудової книжки». Однак, на момент перевірки ФОП ОСОБА_2 не забезпечила ознайомлення працівників із записами в трудових книжках під розпис, підписи в особистих картках відсутні.

Відповідно до ст. 53 КЗпПУ, «напередодні святкових і неробочих днів (стаття 73) тривалість роботи працівників скорочується на одну годину, як при пятиденному, так і при шестиденному робочому тижні». Але, при перевірці табелів обліку використання робочого часу за березень, травень та червень 2012 року встановлено, що скорочення не відбувалось. Так, 7 березня, напередодні 8 березня, працювали по 11 годин ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6; 8 травня, напередодні 9 травня, працювали по 11 годин ОСОБА_3. ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_9; 2 червня, напередодні 3 червня, працювали по 11 годин ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_9

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці», «власник або уповноважений ним орган зобовязаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи ...». Однак, при перевірці наданих документів, встановлено наступне: режим роботи магазину, розташованому за адресою: вул. Космонавтів 45, з 7°° до 21°° годин без перерви та вихідних днів, що складає по 14 годин на день. Але в табелях обліку використання робочого часу протягом 2012 року відображається лише норма робочого часу, затверджена листом Міністерства праці та соціальної політики України, що є порушенням вимог вище зазначеної статті. Наприклад вибірково: в травні 2012 року з 15 робочих днів - 9 днів працівникам проведено по 11 годин, а 6 днів - по 10 годин; в червні 2012 року з 14 робочих днів - 11 днів працівникам проведено по 11 годин, а 3 дні - по 10 годин; в серпні 2012 року з 16 робочих днів - 15 днів працівникам проведено по 11 годин, а 1 день - по 10 годин.

Як наслідок, у порушення ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці», якою затверджено наступне. «Власник або уповноважений ним орган зобовязаний забезпечити достовірний облік ... бухгалтерський облік витрат на оплату праці»нарахування заробітної плати здійснюється не за фактично відпрацьовані працівником години. Згідно встановленого режиму магазин працює з 7°° до 21°° години без перерви та вихідних. Статтею 66 затверджено, що перерва для відпочинку і харчування повинна надаватись, як правило, через чотири години після початку роботи. Час початку і закінчення перерви встановлюється правилами внутрішнього трудового розпорядку. Але, режимом роботи ОСОБА_2, перерва для харчування не передбачена.

Статтею 69 КЗпПУ затверджено, що «на підприємствах, в установах, організаціях, зупинення роботи яких неможливе з виробничо-технічних умов або через необхідність безперервного обслуговування населення, а також на вантажно-розвантажувальних роботах, повязаних з роботою транспорту, вихідні дні надаються в різні дні тижня почергово кожній групі працівників згідно з графіком змінності, що затверджується власником або уповноваженим ним органом...». Пунктом 4 укладених з працівниками трудових договорів затверджені години виконання робіт у відповідності із графіком роботи, а згідно пункту 5 трудових договорів, вихідні дні надаються також у відповідності із графіком роботи. Але, для проведення перевірки графіки роботи не надані, що дає право вважати про їх відсутність.

Частиною 5 ст. 79 КЗпПУ затверджено, що «конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобовязаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну». При перевірці встановлено, що працівників про конкретну дату початку їх відпустки не повідомляють.

Частиною 5 ст. 80 КЗпПУ затверджено, що «забороняється ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд». У ФОП ОСОБА_2 працюють працівники - ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 - з квітня 2010 року; ОСОБА_9 - з вересня 2011 року. Але, при перевірці табелів обліку використання робочого часу за 2012 рік, факту надання працівникам щорічних відпусток не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 182-1 КЗпПУ, «жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину-інваліда, або яка усиновила дитину, одинокій матері, батьку, який виховує дитину без матері (у тому числі й у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла дитину під опіку, надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів». Згідно інформації на особових картках у ФОП ОСОБА_2 працює три жінки, які мають право на вищезазначену відпустку, а саме: ОСОБА_4 виховує дочку ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7 виховує сина ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 виховує двох дітей 1996 та ІНФОРМАЦІЯ_3. Але факту надання зазначених робітникам додаткових соціальних відпусток не встановлено.

Відповідно до ст. 107 КЗпПУ, «робота у святковий і неробочий день (частина четверта статті 73) оплачується у подвійному розмірі». При перевірці табелів обліку використання робочого часу встановлено наступне. 8 березня 2012 року працювали по 11 годин ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6; 1 та 2 травня 2012 року працювали по 11 годин ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_5; 9 травня 2012 року працювали по 11 годин ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_9; З червня 2012 року працювали по 11 годин ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 Однак, при перевірці відомостей нарахування заробітної плати за березень, травень та червень 2012 року, факту нарахування доплати за роботу у святкові та неробочі дні не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 83 КЗпПУ, «у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей». З 21 квітня 2010 року по 7 серпня 2012 року у ФОП ОСОБА_2 продавцем працювала ОСОБА_5 На момент звільнення ОСОБА_5 мала право на 55 календарних днів щорічної відпустки. При перевірці табелів обліку використання робочого часу та відомостей нарахування заробітної плати, факту надання останній щорічної відпустки не встановлено. Під час звільнення їй була нарахована компенсація лише за 24 календарні дні невикористаної щорічної відпустки. Тобто, за 31 календарний день компенсація не нарахована та не виплачена.

ОСОБА_2 у судовому засіданні вину визнала повністю.

Вислухавши ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, вважаю, в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 41 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 268, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за ст. 41 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов