Дата документу Справа №
Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/38/13 Головуючий в 1-й інстанції Жупанова І.Б.
Категорія ст. 130 ч.3 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2013 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2012 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2012 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.3, 124, 122-4 КУпАП притягнутий:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, не працюючий, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, 07.12.2011 р. притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, 15.02.2012 р. за ч.2 ст. 130 КУпАП, 26.05.2012 р. за ч.3 ст.130 КУпАП,

- і йому на підставі ст. 36 КУпАП призначено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років, з оплатним вилученням транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1, 2008 року випуску, яке належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як зазначено в постанові, 07.12.2012 року о 23 годині ОСОБА_2 на проспекті Леніна в районі будинку № 89 в м. Запоріжжі, знаходячись у стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на неврегульованому пішохідному переході, не впевнився в безпеці та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 Після дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_2 залишив місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.2.9, 2.10, 18.1 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобіль пошкоджено, пішохід ОСОБА_4 отримав легкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неправильність призначеного йому адміністративного стягнення, як основного так і додаткового, вказує, що він не має водійських прав на керування транспортним засобом і ніколи їх не отримував, а тому йому не може бути призначено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Окрім того, йому також не може бути призначене додаткове стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_1, 2008 року випуску, оскільки той належить іншій особі ОСОБА_3, а тому просить через неправильне застосування закону, постанову судді скасувати.

В засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не зявився про час та місце розгляду справи в апеляційній інстанції був належним чином та своєчасно повідомлений.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки судді щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 130 ч.3, 124, 122-4 КУпАП є правильними, обґрунтованими і відповідають матеріалам справи.

Доведеність його вини у вчиненні зазначених правопорушень підтверджується дослідженими суддею в судовому засіданні доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 11.12.2012 р. серія АГ2 № 413437 про порушення ОСОБА_2 вимог п.п.18.1, 2.9 а), 2.10 ПДР /а.с.4/, довідкою по ДТП від 07.12.2012 р. /а.с.5/, поясненнями ОСОБА_4 /а.с.6/, довідкою про наявність у ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень /а.с.7/, висновком лікаря щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 від 08.12.2012 р., згідно якому у останнього виявлені ознаки алкогольного спяніння /а.с.8/, даними про власника автомобіля ОСОБА_3 /а.с.11/, постановою від 11.12.2012 р. про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_2 та направлення матеріалів до ВДАІ для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення /а.с.16-17/, довідкою про архів порушень вчинених ОСОБА_2 /а.с.1,2/, постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2012 р. /а.с.18/, яким суддя надав правильний аналіз і оцінку, правильно притягнувши ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 130 ч.3, 124, 122-4 КУпАП.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо призначення ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суддя припустився помилки та неправильно застосував матеріальне право.

Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. ст. 130 ч.3, 124, 122-4 КУпАП, суддя в порушення вимог ст. 36 КУпАП не призначив правопорушнику стягнення за кожне правопорушення окремо.

Крім того, призначаючи ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років, не врахував положення ч.3 п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті № 14 від 23.12.2005 року, згідно до яких суди не вправі призначати винній особі позбавлення права керувати транспортними засобами, коли вона такого права не мала.

Таким чином, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 у встановленому законом порядку посвідчення водія не отримував, а за таких умов права керувати транспортним засобом не мав, суддя не повинен був призначати правопорушнику такий вид стягнення.

Не враховані суддею також і положення ч.4 п.28 цієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України, згідно до яких не можна накладати на особу додаткове адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, яка вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль НОМЕР_2, 2008 року випуску, на якому ОСОБА_2 вчиненні зазначені правопорушення, належить ОСОБА_3 /а.с.4, 11/, а тому суддя не мав права застосовувати до ОСОБА_2 таке додаткове адміністративне стягнення.

За таких обставин, приходжу до висновку, що постанову судді необхідно скасувати через неправильне застосування матеріального права, і на підставі п. 3 ч.8 ст. 294 КУпАП винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.3, 124, 122-4 КУпАП.

На підставі ст. 33 КУпАП враховуючи характер вчинених ОСОБА_2 правопорушень, дані про його особу, ступінь вини, майновий стан, відсутність помякшуючих обставин та наявність обтяжуючих обставин, а саме, що він раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема і за вчинення аналогічних правопорушень, три з яких в силу ст. 39 КУпАП не погашені, скоїв одразу декілька правопорушень, вважаю необхідним призначити йому адміністративне стягнення, передбачене санкціями ст. ст. 124, 122-4 КУпАП у верхніх межах за кожне окремо та на підставі ст. 36 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_2 не має права на керування транспортними засобами, оскільки водійського посвідчення ніколи не отримував, що позбавляє можливості призначити йому стягнення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП, звільнити його від адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 21 грудня 2012 року, якою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.3, 124, 122-4 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років, з оплатним вилученням транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1, 2008 року випуску, яке належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 скасувати.

Притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.3, 124, 122-4 КУпАП та призначити йому стягнення за ст. 124 КУпАП штраф в розмірі 425 грн.; за ст. 122-4 КУпАП 40 годин громадських робіт. На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначити йому стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.3 КУпАП від стягнення звільнити.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1