Справа № 1620/3397/2012
Провадження №3/541/8/2013
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2013 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Чернюк В.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення ДАІ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, утриманців не маючого, працюючого директором ТОВ „Промінь Приват, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого в силу ст. 88 ч. 3 КК України, зі слів до адміністративної відповідальності не притягувався,

по ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

в с т а н о в и в :

11 листопада 2012 року, приблизно, в 00 годин 10 хвилин на вул. Сорочинська в м. Миргороді Полтавської області ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

Свою вину у вчиненому діянні при розгляді справи суддею згадана особа не визнала, пояснивши, що на момент зупинки транспортного засобу працівниками ДАІ, цим автомобілем керувала його дружина. Він був тверезим. Вказував, на те що після складення протоколу про правопорушення, на підставі власної заяви пройшов медичне обстеження в Миргородській ЦРЛ та за результатами обстеження лікарем визнаний тверезим.

Незважаючи на заперечення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненому діянні підтверджується такими доказами, перевіреними і проаналізованими при розгляді справи суддею:

- показаннями свідка ОСОБА_2 / а.с. 15 /, який повідомив, що 11.11.2012 року в нічний час рухався на власному автомобілі по вул. Сорочинська в м. Миргороді та був зупинений працівниками ДАІ і залучений в якості понятого разом з іншою особою при огляді водія ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. З показань свідка вбачається, що згадана особа декілька разів продувала алкотестер, проте через недостатність обєму повітря, на що щоразу вказував прилад, тестування відбулося на третій чи четвертий раз. При цьому прилад показав наявність алкоголю у видиху протестованої особи. За результатами цього тестування працівником ДАІ було складено протокол про адміністративне правопорушення, який було підписано понятими та працівником ДАІ. ОСОБА_1 відмовлявся від підписання протоколу;

- допитаний, як свідок ОСОБА_3 / а.с. 23/, підтвердив ту обставину, що 11.11.2012 року під час керування автомобілем був зупинений працівниками ДАІ на вул. Сорочинській в м. Миргороді. Вказував на те, що у його присутності був зупинений автомобіль з водійської сторони якого підійшов ОСОБА_1. Як стверджував свідок, в його присутність ОСОБА_1 продував алкотестер, за результатами чого цей прилад вказав на наявність в його організмі алкоголю. Не заперечував того факту, що за результатами спілкування працівників ДАІ з ОСОБА_1 він особисто давав працівнику ДАІ письмові пояснення, в тому числі і в частині того, що ОСОБА_1 вставав з водійського місця;

- з показань свідка ОСОБА_4 інспектора взводу ДАІ / а.с. 14 / вбачається, що 11.11.2012 року, в м. Миргороді, під час несення служби ним було зупинено автомобіль, яким керував саме ОСОБА_1 та який у присутності понятих продув алкотестер за результатами чого у його видиху було виявлено 1,10 % алкоголю;

- факт цього тестування та обставини керування автомобілем на момент зупинки саме ОСОБА_1, відображені в поясненнях свідка ОСОБА_3, зафіксовані на переглянутому судом відеозаписі, за змістом якого ОСОБА_3 повідомив, що саме особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вставала із за керма зупиненого працівником ДАІ автомобіля, а не особа жіночої статі. Цей доказ є обєктивним та позбавлений будь якого субєктивного впливу на його зміст / а.с. 22 /;

- результатами застосування спеціального технічного засобу „Алкотест 6810 № ARBH - 0552, згідно з роздруківкою № 313 якого станом на 00 годин 10 хвилини 11.11.2012 року у видихах ОСОБА_1 малося 1,10 % алкоголю / а.с. 2 /;

- придатність вказаного приладу до використання на момент тестування ним ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвами про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, згідно яких газоаналізатор „Алкотест 6810 № ARBH 0552 визнано придатнм до застосування в строки до 13 грудня 2012 року, а потім до 20 листопада 2013 року/ а.с. 20, 21 /;

- рапортом інспектора ДАІ ОСОБА_4 про застосування 11.11.2012 року спеціального технічного засобу „Алкотест 6810 № ARBH 0552 при огляді водія ОСОБА_1, в ході якого у видихуваному повітрі згаданої особи виявлено 1,10 промілів алкоголю / а.с. 3 /;

- за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АГ2 № 505915 від 11.11.2012 року, в ньому відображено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного спяніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота та нестійкої ходи. Окрім того, в цьому документі першопочатково зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від підписання протоколу, а потім ним зроблено власноручні пояснення про те, що він не згоден зі змістом цього проколу, оскільки автомобілем керувала його дружина, що спростовується вище проаналізованими доказами. З тексту протоколу вбачається, що після його складення керування автомобілем було передано ОСОБА_5 дружині особи, яка притягається до адміністративної відповідальності / а.с. 1 /.

Порядок огляду водія на стан алкогольного та іншого спяніння чітко та послідовно визначений ст. 266 КУпАП України.

За змістом частин 2, 4, 5 ст. 266 КУпАП України огляд водія на стан алкогольного спяніння або щодо перебування його під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівників міліції.

Огляд особи на стан алкогольного спяніння або щодо перебування його під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння в Миргородській ЦРЛ, який фактично проведений 11 листопада 2012 року о 1 годині 40 хвилин, здійснено у відсутність працівників міліції, результати такого огляду, а відтак і висновки, надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності / а.с. 9, 10 /, слід визнати недійсними відповідно до положень ст. 266 ч. 5 КУпАП України.

Крім того, факт проходження саме ОСОБА_1 медичного обстеження на стан алкогольного спяніння в Миргородській ЦРЛ, побічно підтверджує ту обставину, що на момент зупинки транспортного засобу, автомобілем керував саме він, а не його дружина, оскільки в іншому випадку проходження такого медичного обстеження саме ним не обумовлювалося необхідністю, якщо не він керував транспортним засобом.

Показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 / а.с. 27, 28 /, які на основі положень ст. 63 Конституції України не несуть жодної відповідальності за свої показання, як члени сімї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тій частині, що перед зупинкою працівниками ДАІ ОСОБА_1 автомобілем не керував, спростовуються вище проаналізованими доказами в їх сукупності.

Таким чином, в діянні ОСОБА_1 маються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

При призначенні виду та розміру стягнення враховується характер і обставини вчиненого діяння, характер допущених порушень Правил дорожнього руху на одній із вулиць міста з пожвавленим дорожнім рухом, ставлення порушника до скоєного діяння, особа ОСОБА_1, який вперше притягується до цього виду відповідальності.

За переконанням суду призначене стягнення має бути хоч і мінімальним за видом і розміром, проте достатнім для виправлення цієї особи і запобігання вчинення нею нових правопорушень, а відтак законні підстави для застосування до неї більш тяжкого виду стягнення, передбаченого санкцію ч. 1 ст. 130 АК у виді позбавлення права керування транспортними засобами, громадських робіт чи адміністративного арешту та відповідно до видів і тяжкості стягнень, встановлених ст. 24 КУпАП України, відсутні.

Окрім того, слід прийняти до уваги і те, що відповідно до положень ч. 9 ст. 294 КУпАП України у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 1, 221, 279, 284, 287, 294, 130 ч. 1, 27 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним і піддати стягненню по ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 2550 ( дві тисячі пятсот пятдесят ) гривень, який підлягає сплаті на рахунок 0012, одержувач платежу УДКСУ у Миргородському районі, код класифікації 21081300, , банк одержувача ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019.

Вилучене посвідчення водія на імя ОСОБА_1, яке зберігається у Відділенні ДАІ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області / а.с. 6 /, повернути його власнику.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду ОСОБА_7