П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 березня 2013 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2013 року о 9 годині 10 хвилин ОСОБА_1,керуючи автомобілем Хонда р.н. НОМЕР_1 по пр.Леніна в м.Запоріжжі,на перехресті з вул.Гагаріна рухався на забороняючий сигнал світлофору,внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, чим порушив вимоги п.8.7.3 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено,постраждалих немає.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1свою вину в порушенні правил дорожнього руху не визнав та пояснив, що 21.02.2013 року о 9 годині 10 хвилин він дійсно керував автомобілем Хонда р.н. НОМЕР_1 по пр.Леніна від вул.Української в напрямку площі Фестивальної в м.Запоріжжі, рухався в середній смузі проїзної частини.При наближені до перехрестя з вул.Гагаріна помітив блимаючий зелений сигнал світлофора і вирішив завершити проїзд перехрестя,однак виїхавши на перехрестя,зіткнувся з автомобілем «Шевроле»,який виїхав на перехрестя із зустрічного напрямку з наміром виконати поворот вліво з пр.Леніна на вул.Гагаріна.Вважає винним в ДТП водія автомобіля «Шевроле»,який з порушенням Правил дорожнього руху маневрував при здійсненні лівого повороту .

При розгляді справи в суді водій ОСОБА_2пояснив,що 21.02.2013 року о 9 годині 10 хвилин він дійсно керував автомобілем НОМЕР_3 по пр.Леніна від площі Фестивальної в напрямку вул.Гагаріна в м.Запоріжжі, рухався в крайній лівій смузі проїзної частини.При наближені до перехрестя з вул.Гагаріна на дозвільний сигнал світлофора з ввімкненим сигналом лівого повороту виїхав на перехрестя,де зупинився і пропускав автомобілі зустрічного напрямку,які рухалися прямо та вліво.При зміні сигналу світлофора з зеленого на жовтий зустрічні автомобілі зупинилися і він завершував проїзд перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, неочікувано з лівої смуги зустрічного напрямку на швидкості виїхав автомобіль Хонда р.н. НОМЕР_1 та відбулося їх зіткнення.Водій «Хонди» на питання,на який сигнал світлофора він рухався,відповів,що на жовтий.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням наданих учасниками ДТП пояснень, суддя встановив, що вина ОСОБА_1М.у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи про ДТП та підтверджуючих ці обставини пояснень водіїв-учасників ДТП встановлено, що зіткнення автомобілів Хонда р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та Шевроле р.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2відбулося на проїзній частині пр.Леніна в м.Запоріжжі, де організовано рух в обох напрямках по три смуги руху, наявна дорожня розмітка, автомобілі до ДТП рухалися по пр.Леніна в зустрічному напрямку: автомобіль «Хонда» від вул.Української в напрямку площі Фестивальної в м.Запоріжжі прямо,автомобіль «Шевроле» від площі Фестивальної з поворотом вліво в напрямку вул.Гагаріна.

Оскільки схема ДТП складена безпосередньо на місці ДТП уповноваженою особою інспектором СОМ ДТП ОСОБА_3М.в присутності обох водіїв та підписана без зауважень або доповнень, суддя приймає її до уваги як доказ при постановленні рішення.

Як пояснював водій ОСОБА_1про механізм ДТП, до зіткнення він на автомобілі «Хонда» рухався прямолінійно в середній смузі руху пр.Леніна,на перехрестя з вул.Гагаріна виїхав на блимаючий зелений сигнал світлофора,де з вини ОСОБА_2він зіткнувся з автомобілем «Шевроле» під керуванням останнього.

Водій ОСОБА_2 про механізм ДТП пояснював,що водій ОСОБА_1 до зіткнення на автомобілі «Хонда» рухався по пр.Леніна у зустрічному напрямку в середній смузі руху,однак при зміні сигналу світлофора автомобіль,який рухався перед ним в цій самій смузі ,зупинився на перехресті,при цьому ОСОБА_1без гальмування об*їхав цей автомобіль,що зупинився,по лівій смузі і вже на заборонений сигнал виїхав на перехрестя,де в лівій смузі відбулося зіткнення автомобіля «Хонда» з автомобілем «Шевроле».

Пояснення водія ОСОБА_2про обставини ДТП підтвердив водій ОСОБА_4,який при складанні адміністративного протоколу пояснював,що 21.02.2013 р.о 9 год.15 хв.він на автомобілі «Ніссан» р.н.А6952ВМ рухався по пр.Леніна в середній смузі в напрямку пл.Фестивальної,на блимаючий зелений сигнал зупинився на перехресті з вул.Гагаріна в середній смузі,ліва та права смуги руху були вільні,з боку пл.Фестивальної в лівій смузі зустрічного напрямку із сигналом лівого повороту на зелений сигнал світлофора виїхав автомобіль чорного кольору,який зупинився та пропускав потік зустрічних автомобілів.Після зупинки його автомобіля на світлофорі,сзаду по лівій смузі вже на заборонений сигнал світлофора на перехрестя виїхав автомобіль червоного кольору,який рухався прямо та зіткнувся з чорним автомобілем,що завершував маневр повороту вліво та звільняв перехрестя.Причиною ДТП вважає порушення водієм червоного автомобіля ПДР,оскільки той знехтував забороненим сигналом світлофора і виїхав на перехрестя на червоний сигнал.

Такі пояснення водіїв ОСОБА_2та ОСОБА_4про обставини ДТП відповідають схемі ДТП,відповідно до якої місце зіткнення автомобілів «Хонда» та «Шевроле»,виходячи із ширини проїзної частини та кожної із смуг руху, знаходиться на лівій смузі попутного для автомобіля «Хонда» руху , на схемі вказано розташування транспортних засобів на проїзній частині та напрямок їх руху до зіткнення, а саме автомобіль «Хонда» рухався по лівій смузі прямо, автомобіль «Шевроле» рухався в зустрічному напрямку по лівій смузі з подальшою зміною напрямку та поворотом ліворуч на вул.Гагаріна.

При співставленні пояснень водіїв щодо обставин ДТП із схемою місця пригоди, пошкоджень, отриманих автомобілями внаслідок зіткнення, необхідно зробити висновок, що пояснення водія ОСОБА_1відносно механізма розвитку дорожньої ситуації не можуть бути прийняті до уваги, оскільки протирічать сукупності доказів по справі.

Так, водій ОСОБА_1вказує, що його автомобіль «Хонда» безпосередньо перед ДТП рухався в середній смузі руху і виїхав на перехрестя на дозволяючий сигнал світлофора ,однак пояснення водія ОСОБА_4про те,що він рухався попереду автомобіля «Хонда» в середній смузі і зупинився на перехресті при зміні сигналу світлофора,свідчать про те,що водій ОСОБА_1не міг знаходитись на проїзній частині в середній смузі руху,яка була зайнята іншим автомобілем,що зупинився.

Крім того,пояснення водія ОСОБА_1про розташування його транспортного засобу на проїзній частині протирічать схемі ДТП та поясненням іншого учасника ДТП водія ОСОБА_2П.і водія ОСОБА_4як очевідця події.

Також його пояснення про завершення проїзду перехрестя на дозвільний сигнал світлофора нічим об*єктивно не підтверджуються і спростовані поясненнями вказаних вище осіб-учасника та очевидця ДТП.

Пояснення ОСОБА_5суд до уваги не приймає,оскільки він не був вказаний в адміністративному протоколі як свідок події ДТП, пояснення дав в письмовому вигляді ,однак не працівнику ДАІ та не на місці ДТП, що викликає сумніви в їх достовірності,по суті його пояснення протирічать іншим доказам,в достовірності яких суддя не встановив підстав сумніватися.

Як передбачено п.8.7.3 Правил дорожнього руху України ,жовтний та червоний сигнали світофора забороняють рух,а блимаючий зелений хоч і дозволяє рух,однак інформує про те,що згодом буде ввімкнений сигнал,що забороняє рух.

Якщо водій вважає за необхідне продовжити рух на блимаючий зелений сигнал,він повинен розрахувати свої дії,виходячи з конкретних умов:швидкості та інтенсивності руху,стану проїзної частини і т.ін.,оскільки попереджений про наступну заборону руху.

За поясненнями водія ОСОБА_1,він не заперечував,що ,можливо, виїхав на перехрестя вже на жовтий сигнал світлофора і мав право завершити його проїзд.

Однак основні пошкодження правої передньої частини автомобіля «Шевроле» свідчать про те, що на момент зіткнення автомобіль «Шевроле»,який виїхав на зелене світло,що не оспорювалося учасниками ДТП, вже знаходився на перехресті, практично перетнув смугу руху автомобіля «Хонда»,а водій ОСОБА_1,вирішивши проїхати перехрестя на сигнал,що забороняє рух,цього не врахував і прийняте ним рішення не відповідало дорожній ситуації,яка склалася,та створило небезпеку для інших учасників дорожнього руху.

Від проведення судової автотехнічної експертизи водій ОСОБА_1відмовився.

З урахуванням викладеного суддя дійшов до висновку, що порушення водієм ОСОБА_1вимог п.8.7.3 Правил дорожнього руху ,знайшло своє підтвердження доказами, його дії перебувають в причинному зв*язку з ДТП і наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.

Згідно з диспозицією ст.124 КпАП України особа несе відповідальність при вчиненні нею як учасником дорожнього руху порушення Правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць,залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Порушення водієм ОСОБА_1вимог Правил дорожнього руху,внаслідок чого пошкоджені транспортні засоби,є підставою для визнання його винним в скоєнні адміністративного правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності по ст.124 КпАП України.

Доводи ОСОБА_1про недоведеність вини в скоєнні адміністративного правопорушення на час розгляду справи нічим не підтверджені та повністю спростовані сукупністю доказів, які логічні, достовірні та достатні для того, щоб зробити висновок про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

При визначені виду стягнення за адміністративне правопорушення, суддя керується правилами ст.33-35 КпАП України і враховує роз*яснення п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р.№ 14 «Про судову практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті»(із змінами та доповненнями),виходить з того, що вчинено порушення Правил дорожнього руху ,яке не мало тяжких наслідків, однак в листопаді 2012 р.та січні 2013 р.ОСОБА_1 був притягнутий до адміністартивної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху,в тому числі по ст.124 КпАП України,тобто є особою, яка систематично порушує ПДР, позитивний вплив для запобігання правопорушенням матиме стягнення у вигляді максимального штрафу,що відповідає тяжкості правопорушення та особі правопорушника.

Керуючись ст.ст. 33-35,124,283-285 КУпАП,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення,передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафа в розмірі 425 гривень у дохід держави (розрахунковий рахунок № 0009, код платежу 21081300, отримувач коштів УДКСУ у Шевченківському районі м.Запоріжжя, ОКПО 38025367, банк УДКСУ у Шевченківському районі м.Запоріжжі ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015,призначення платежу - адміністративний штраф з метою забезпечення безпеки дорожнього руху ).

Постанову може бути оскаржено або опротестовано прокурором протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора в апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Розяснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через пятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчо ї служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Ю.А. Галущенко