А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06.11.2013 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2, представника потерпілого адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, за апеляцією потерпілого ОСОБА_4 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.10.2013,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою судді місцевого суду провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В оскарженій постанові судді йдеться про те, що 30.04.2012 щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, згідно якого останній допустив порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів за таких обставин.

30.04.2012, о 03 год. 45 хв., в с. Ракошино Мукачівського району Закарпатської області, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Мерседес-Бенц», н.з. АО 3087 АХ, на 779 км + 530 м автодороги «Київ-Чоп», не вибравши безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21043», н.з. 861-75 РЕ, під керуванням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який повертав ліворуч; внаслідок зазначеної ДТП автомобілі частково пошкоджені.

Суддею встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з урахуванням висновку судової автотехнічної експертизи Львівського НДІ судових експертиз від 23.08.2013. № 2030, з якого вбачається, що причиною вказаної ДТП з технічної точки зору є невідповідність дій водія «ВАЗ-21043», н.з. 861-75 РЕ, ОСОБА_4 вимогам п. 1.5, 1.10. (в частині визначення понять «небезпека для руху», «дати дорогу»), 9.4, 10.1, 10.4, 10.7 «г» ПДР України; ці невідповідності з технічної точки зору перебувають в причинно-наслідковому звязку із настанням ДТП.

Так, водій ОСОБА_4 у дорожній ситуації, що склалася за вищевказаних обставин, повинен був діяти наступним чином: перед початком виконання маневру «поворот ліворуч» та зайняттям крайнього лівого положення на своїй стороні проїзної частини переконатися, що позаду нього, на відстані не менше ніж 100 м, немає транспортних засобів, яким (у разі їх наявності) необхідно дати дорогу, а оскільки автомобіль «Мерседес-Бенц», н.з. АО 3087 АХ, був у полі зору водія ОСОБА_4, йому слід було надати дорогу.

Водій автомобіля «ВАЗ-21043», н.з. 861-75 РЕ ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути ДТП, що полягало у виконанні цим водієм зазначених вище вимог ПДР України.

Водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості зупинити свій автомобіль до місця зіткнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що викладені у постанові судді висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, 30.04.2012, біля 3 год. 40-45 хв., в с. Ракошино Мукачівського району, на автодорозі «Київ-Чоп» ОСОБА_4 з узбіччя автодороги розпочав рух в напрямку м. Мукачево.

Оскільки він рухався повільно, близько 40 км/год., після проїзду ним біля 70-80 м від місця початку руху його наздогнав вантажний автомобіль типу «каміон», водій якого покажчиком повороту та миготінням світла фар дав зрозуміти, що буде виконувати маневр обгону. На це ОСОБА_4, не змінюючи траєкторії руху та «не залишаючи смуги проїзної частини», на мить увімкнув правий покажчик повороту з метою дати зрозуміти водію «каміона» про зрозумілість його наміру.

Після обгону «каміоном» автомобіля ОСОБА_4 останній продовжив рух у визначеному напрямку із включеним лівим покажчиком повороту, оскільки мав намір через 70-80 м повертати ліворуч, на вул. Конституції в с. Ракошино, і на відстані біля 70-100 м побачив світло фар, зрозумівши, що позаду нього в попутному напрямку рухається ще один транспортний засіб.

Наближаючись до перехрестя, ОСОБА_4 почав повільно зменшувати швидкість руху з 40 км/год. до 3-5 км/год., готуючись до повороту ліворуч, і в цей час помітив, що автомобіль, який рухався позаду нього, не знижуючи швидкість руху, наближається до нього зі значним виїздом на смугу зустрічного руху, після чого почув звук гальм та відчув сильний удар в задню ліву частину автомобіля.

Згідно висновку спеціаліста НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області від 04.02.2013 причиною зазначеної ДТП були невідповідні ПДР України дії водія ОСОБА_1, а не ОСОБА_4

Висновок експертизи, яким суддею обґрунтовано оскаржену постанову, виконано на помилкових вихідних даних щодо припустимої величини відстані виникнення небезпеки для руху. Автомобіль під керуванням ОСОБА_4 рухався прямолінійно, а не з правого краю проїзної частини, що стверджується схемою ДТП та характером пошкодження автомобілів.

З цих підстав просить постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.10.2013 скасувати, визнати ОСОБА_1 винуватим за ст.124 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду справи передбачених ст.38 КУпАП строків.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з наведених у ній доводів та просив задовольнити, додавши, що у разі, якщо апеляційним судом не буде знайдено підстав для визнання винуватим ОСОБА_1 просить повернути матеріали про адміністративне правопорушення для належного оформлення; ОСОБА_1 та його захисник заперечили проти апеляційної скарги, посилаючись на те, що надані експерту Львівського НДІ вихідні дані є правильними, що підтверджуються доказами про фактичні обставини справи, зокрема його поясненнями, які стверджуються зібраними у справі доказами і повністю узгоджуються з висновком автотехнічної експертизи.

Заслухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 судом першої інстанції правильно взято за основу висновок експерта № 2030 від 23.08.2013, згідно якого водій автомобіля «Мерседес-Бенц», н.з. АО 3087 АХ, ОСОБА_1 в дорожній ситуації, що склалася за вказаних вище обставин не мав технічної можливості зупинити свій автомобіль до місця зіткнення. В свою чергу водій автомобіля «ВАЗ-21043», н.з. 861-75 РЕ ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути ДТП, у разі, якщо б він виконав вимоги п. 1.5, 1.10., 9.4, 10.1, 10.4, 10.7 «г» ПДР України ПДР України.

Причиною вказаної ДТП з технічної точки зору є невідповідність дій водія «ВАЗ-21043», н.з. 861-75 РЕ, ОСОБА_4 вимогам зазначених пунктів ПДР України, що і перебуває в причинно-наслідковому звязку із настанням ДТП.

В матеріалах справи наявний висновок спеціаліста НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області від 04.02.2013, яким апелянт обґрунтовує наведені в апеляційній скарзі доводи (а.с. 38-46), з п.8 якого слідує, що з технічної точки зору причиною ДТП стали дії саме водія автомобіля «Мерседес-Бенц», н.з. АО 3087 АХ, ОСОБА_1, який з моменту виникнення йому небезпеки для руху не вжив заходів до застосування своєчасного гальмування. В той же час в п. 4,5 висновку зазначено, що технічна можливість уникнення вказаної ДТП для водія «ВАЗ-21043», н.з. 861-75 РЕ, ОСОБА_4 полягала у необхідності виконання ним вимог п. 9.4, 10.4 ПДР України, відповідно до яких:

- подавати сигнал покажчиками повороту належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними. Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів;

- перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам.

З первинних письмових пояснень ОСОБА_1, які він повністю підтримав під час розгляду справи в апеляційному суді, вбачається, що за вищевказаних обставин він, прямуючи з м. Ужгорода в м. Мукачево, при вїзді в с. Ракошино Мукачівського району помітив автомобіль «Жигулі» («ВАЗ-21043» під керуванням ОСОБА_4П.), який був на узбіччі автодороги. «Коли проїхав «каміон», автомобіль «Жигулі» почав повертати вліво-вправо», ОСОБА_1 різко загальмував, водій «Жигулі» спочатку включив правий покажчик повороту, а коли ОСОБА_1 наблизився ОСОБА_4 почав повертати вліво і ОСОБА_1 «не мав куди дітися» (а.с. 4).

Ці первинні пояснення ОСОБА_1, в яких фактично йдеться про невиконання водієм ОСОБА_5 п. 9.4, 10.4 ПДР України в дорожній ситуації, яка склалася, не спростовані, а навпаки в повній мірі узгоджуються з наведеним вище висновком судової автотехнічної експертизи Львівського НДІ.

Частково ці пояснення ОСОБА_1 підтверджуються і первинними поясненнями ОСОБА_4, з яких слідує, що за вказаних обставин, напередодні зіткнення, він декілька разів почергово включав покажчики повороту в протилежні напрямки руху: спочатку правий, надаючи дорогу попутному вантажному транспортному засобу, потім лівий (а.с. 5).

Викладені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_4 з приводу того, що напередодні ДТП автомобіль ОСОБА_1 наближався до нього зі значним виїздом на смугу зустрічного руху спростовуються схемою ДТП (а.с. 2), з якої видно, що слід гальмування автомобіля «Мерседес-Бенц» лівим переднім колесом знаходиться в межах правої смуги руху (автодорога в с. Ракошино складається з двох смуг руху, кожна з яких протилежного напрямку), і ця обставина не заперечувалася його представником ОСОБА_3

Враховуючи наведене, апеляційний суд визнає, що при винесенні оскарженої постанови суддею дотримано положення ст.ст. 251,280 КУпАП, обґрунтовано взято до уваги саме зазначений вище висновок експерта, а не висновок спеціаліста, оскільки останній не узгоджується з фактичними обставинами справи.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.10.2013 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя