Справа №468/1475/13-п
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2013 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, начальника Управління ДКСУ в Баштанському районі Миколаївської області,

за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 188-1 ч. 2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 інкримінується, що 04.07.2013 року при перевірці інспектором праці Управління ДКСУ в Баштанському районі Миколаївської області по вул. Ювілейна, 75 м. Баштанка встановлено, що начальник Управління ДКСУ в Баштанському районі ОСОБА_1, яка призначена на посаду наказом 165-к від 23.11.2011 року та відповідно до пункту 9 Положення про управління ДКСУ в Баштанському районі, затвердженого наказом ДКСУ від 21.11.2011 року № 117, наділена правом прийому на роботу, не виконала норматив робочих місць у розмірі 4 відсотків від середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу за 2012 рік. Так, середньооблікова кількість штатних працівників відповідно до рядка 01 звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2012 рік за формою № 10-ПІ становить 15 осіб, й 4 відсотки від зазначеної кількості складає 1 особа. Фактично у 2012 році в Управлінні ДКСУ в Баштанському районі працювало на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» 0 осіб, що не відповідає нормативу. Причиною даного правопорушення є те, що начальник управління ДКСУ в Баштанському районі не вживала заходів для організації робочих місць для інвалідів - до центру зайнятості надавались звіти про вакантні робочі місця без визначення можливості та умов для організації працевлаштування інвалідів, не здійснювались інші самостійні пошуки організації працевлаштування інвалідів. Бездіяльністю ОСОБА_1 заподіяно шкоду інтересам соціально незахищених верств населення, а саме інвалідам, які є неконкурентоспроможними на ринку праці.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому порушенні не визнала з наступних підстав: інспекцією з питань праці безпідставно проводилася перевірка діяльності УДКСУ в Баштанському районі, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні свідки, які зазначені в протоколі, та в її діях взагалі відсутній склад інкримінованого правопорушення. ОСОБА_1 зазначила, що ні в 2012, ні в 2013 році до Управлення ДКСУ в Баштанському районі жодний інвалід з питання працевлаштування не звертався. 10.06.2013 року Баштанським РЦЗ було направлено до УДКСУ в Баштанському районі повідомлення про перелік вакансій інвалідів, які перебувають на обліку в РЦЗ з метою зясування наявності вказаних посад в УДКСУ в Баштанському районі. У відповідь на вказане повідомлення була надана відповідь про те, що зазначені в повідомленні вакансії в УДКСУ в Баштанському районі відсутні, натомість наявна вакантна посада юрисконсульта. Також ОСОБА_1 зазначила, що протягом 2012-2013 р.р. УДКСУ в Баштанському районі неодноразово оголошувало конкурси на заміщення вакантних посад державних службовців, але жодна особа, в тому числі і з числа інвалідів не зверталася для прийняття участі у вказаних конкурсах. При розміщенні в друкованих засобах масової інформації оголошення про проведення конкурсу на заміщення вакантних посад УДКСУ в Баштанському районі окремо не наголошувало на тому, що на вказані посади державних службовців можуть претендувати інваліди, щоб не визначати в оголошеннях жодних привілеїв чи переваг з метою недопущення порушень антикорупційного законодавства. Крім того, ОСОБА_1 підтвердила, що згідно із кількістю штатних працівників в УДКСУ в Баштанському районі має бути в наявності 1 посада для інваліда, але жоден інвалід з питань працевлаштування до управління не звертався й тому нікому не було відмовлено в прийнятті на роботу.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали, що знаходяться в справі (протокол про адміністративне правопорушення від 04.07.2013 року; пояснювальну записку від 04.07.2013 року, акт перевірки № 14-01-045/0377, звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2012 рік, звіт про наявність вакансій станом на 09.07.2012 року, заперечення, звіт про наявність вакансій станом на 28.12.2011 року), суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

З наданих пояснень ОСОБА_1 встановлено, що при розміщенні в друкованих засобах масової інформації оголошення про проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців нею не було окремо акцентовано увагу на те, що право на заміщення вказаних посад мають інваліди, що в свою чергу відповідає вимогам положень ст. 4 Закону України «Про державну службу», згідно з якою право на державну службу мають громадяни України незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової і національної приналежності, статі, політичних поглядів, релігійних переконань, місця проживання, які одержали відповідну освіту і професійну підготовку та пройшли у встановленому порядку конкурсний відбір, або за іншою процедурою, передбаченою Кабінетом Міністрів України, та ст. 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Крім того, при розгляді справи в суді з пояснень ОСОБА_1 та письмових матеріалів справи встановлено, що протягом 2012-2013 р.р. до Управління ДКСУ в Баштанському районі жоден інвалід з питань працевлаштування на заміщення вакантних посад не звертався. При цьому, у вказаний період УДКСУ в Баштанському районі неодноразово оголошувалися конкурси на заміщення вакантних посад державних службовців, на які жоден інвалід не претендував. З врахуванням законодавства про державну службу та протидію корупції самостійно без відповідного відбору на конкурсній основі та на принципах рівного доступу до державної служби ОСОБА_1 не мала змоги працевлаштувати жодну особу, в тому числі і інваліда, з врахуванням того, що ОСОБА_1 заперечила факти звернення до неї осіб з питань працевлаштування.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 за ст. 188-1 ч. 2 КУпАП, не може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності в звязку з недоведеністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-1 ч. 2 КУпАП, оскільки висновок особи, яка склала протокол, не підтверджується сукупністю доказів, та не спростовує доводів ОСОБА_1, що є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та ст. 188-1 ч. 2 КУпАП керуючись ст.ст. 247,252,280,283,284,285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 188-1 ч. 2 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити в звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-1 ч. 2 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: