Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/236/13-п
Провадження № 3/321/92/2013
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2013 року смт. Михайлівка

Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Шамота Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Михайлівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, мешкаючої за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Пушкіна, 98, не працюючої,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗП № 162392 від 15 лютого 2013 року зазначено, що 13 лютого 2013 року ОСОБА_1 ухилялась за місцем мешкання від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та забезпечення належних санітарних умов проживання щодо своїх неповнолітніх дітей, чим було порушено вимоги ст. 150 СК України та ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Під час розгляду адміністративного матеріалу ОСОБА_1 свою провину в скоєні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона жодних правопорушень не вчиняла, постійно доглядає за дітьми, прибирає в будинку. В той день, 12 лютого 2013 року,до них додому ввечері приїхав сільський голова та сказав, що в них в будинку пахне пивом, після чого був складений протокол. Свої пояснення ані вона, ані її чоловік не читали, просто підписали, оскільки співробітник міліції дуже поспішала. В стані алкогольного сп'яніння вона не перебувала, на медичний огляд її ніхто не направляв.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, з наступних підстав.

Так, ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

При цьому, обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України, відповідно до якої: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, жодного доказу, що підтверджує викладені у протоколі обставини, не додано.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 13 лютого 2013 року ОСОБА_1 ухилялась за місцем мешкання від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та забезпечення належних санітарних умов проживання щодо своїх неповнолітніх дітей. Однак, в протоколі не зазначено, в чому саме виразилося ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення виховання та забезпечення належних санітарних умов проживання неповнолітніх дітей, тобто не відображена об'єктивна сторона даного правопорушення.

Крім того, згідно копії роздруківки, в якій зазначено відомості щодо опису злочину, дату скоєння зазначено 12 лютого 2013 року. Та сама ж дата зазначена й в поясненнях самої ОСОБА_1 і її чоловіка ОСОБА_2. Проте, згідно як протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень спеціаліста по соціальній роботі МЦСССДМ ОСОБА_3, так і акту соціального інспектування, дата скоєння правопорушення зазначена як 13 лютого 2013 року.

Крім того, суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення відомості щодо неповнолітніх дітей не зазначені взагалі відсутні прізвища, ім'я, по-батькові дітей, дата їх народження.

Згідно пояснень самої ОСОБА_1, вона є матір'ю двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази сімейних відносин ОСОБА_1 з її неповнолітньою донькою ОСОБА_4, зокрема свідоцтва про народження останньої.

Крім того, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_6, яка є сусідкою родини ОСОБА_4, неповнолітні діти ОСОБА_4 і ОСОБА_5 проживають разом з батьками. Конфліктів, сварок не виникає, про те, що ОСОБА_1 вживає спиртні напої, їй не відомо. Тобто, із зазначеного вбачається, що неповнолітні діти забезпечені необхідними умовами життя та виховання.

Крім того, висновок щодо вживання ОСОБА_1 спиртних напоїв базується на поясненнях спеціаліста по соціальній роботі МЦСССДМ ОСОБА_3 та акті соціального інспектування, згідно яких в будинку наявний запах алкоголю. Також згідно пояснень ОСОБА_1 та її чоловіка, ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп'яніння. Однак, зазначена обставина повинна бути встановлена лише в передбаченому законом порядку відповідним висновком щодо результатів медичного огляду особи з метою встановлення факту вживання алкоголю або перебування у стані алкогольного сп'яніння, а не поясненнями будь-яких осіб та не посиланнями на запах алкоголю.

До того ж сам по собі факт того, що ОСОБА_1 вживає спиртні напої, про що було зазначено в її письмових поясненнях та письмових поясненнях її чоловіка, не створює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Тому не вбачається передбачених чинним законодавством підстав вважати, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме: ухилення як матері від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання, виховання неповнолітніх дітей.

Будь-які інші докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Отже, суд вважає, що пояснення ОСОБА_1 об'єктивно підтверджуються встановленими під час розгляду адміністративного матеріалу обставинами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що провадження у вказаній справі підлягає закриттю, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 251, 247, 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити, в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:

19.02.2013