ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2013 рокум. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Пахоменко О.Г., розглянувши матеріал, який надійшов з територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, 09.05.1958р. народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, головного лікаря КУ «Бердянська міська лікарня» Бердянської міської ради, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2013р. до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 41 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення № 08-08-0014/0954 від 13.09.2013р. зазначено, що ОСОБА_1 під час виконання посадових обов'язків на посаді головного лікаря КУ «Бердянська міська лікарня» БМР з 17.05.2013р. по час складання протоколу, маючи організаційно-розпорядчі функції, допустила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП, яке є триваючим та встановлено актом перевірки № 08-08-0014/1443 від 13.09.2013р., чим вчинила порушення трудового законодавства, а саме:

- при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, не проводиться в день звільнення, так, ОСОБА_2 звільнено 21.08.2013р., проте остаточний розрахунок із заробітної плати виплачено лише 29.08.2013р., чим порушено вимоги ст. 116 КЗпП України;

- заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки не виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки, зокрема, згідно наказу № 105/4-в від 23.07.2013р. ОСОБА_3 була у відпустці з 06.08.2013р., а заробітну плату за час відпустки виплачена лише 15.08.2013р., чим порушено вимоги ч.4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 ЗУ «Про відпустки».

У судовому засіданні ОСОБА_1 обвинувачення за ч.1 ст. 41 КУпАП, відповідно до зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення (далі протокол), не визнала та вважала, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 41 КУпАП, оскільки не було вчинено протиправних, винних (умисних чи з необережності) дій чи бездіяльності, спрямованих на порушення трудового законодавства, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав, встановлених п.1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування своїх заперечень пояснила, що КУ "Бердянська міська лікарня» БМР є бюджетною неприбутковою організацією, яка фінансується з місцевого бюджету через Бердянське управління Державної казначейської служби. При виплаті заробітної плати співробітникам застосовується система безготівкового розрахунку шляхом перерахування коштів на платіжні картки (за згодою працівників). Порядок здійснення виплати по фінансовим зобов'язанням встановлюється Наказом Міністерства фінансів України від 23.08.2012р. № 938 «Про затвердження Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів». Відповідно до абзацу 3 пункту 10.1 ч. 10 даного Наказу «Органи Казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів у разі наявності в обліку відповідного бюджетного зобов'язання та бюджетного фінансового зобов'язання у межах залишків бюджетних коштів на рахунках розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів за відповідними кодами економічної класифікації видатків та класифікації кредитування».

Тому обов'язком установи для виплати фінансових зобов'язань є їх вчасна реєстрація в строки, встановлені законом (згідно статей 115 та ст. 116 Кодексу законів про працю). Відповідно до Контракту найму керівника комунальної установи «Бердянська міська лікарня» Бердянської міської ради з нею, ОСОБА_1, від 06.08.2013р. пункту 5.4. розділу 5 Відповідальність сторін, вирішення суперечок: «Керівник несе особисту відповідальність за несвоєчасну виплату заробітної плати працівникам установи при наявності фінансування згідно чинного законодавства України».

Щодо порушення вимог статті 116 КЗпП зазначила, що наказ про звільнення ОСОБА_4 було надано до бухгалтерії 21.08.2013р. після 16-00 год., коли співробітниця отримала трудову книжку. На виконання ст. 116 КЗпП установою 22.08.2013р. кошти для розрахунку зареєстрували в Держказначействі за КЕКВ/ККК 2111 в сумі 960 942 грн. 13 коп. Виплата компенсації за невикористані дні відпустки у день звільнення було не можливо тому, що Казначейство не приймає платіжне доручення до виконання у разі відсутності або недостатності залишків коштів на відповідних рахунках бюджетної установи (відповідно до підпункту «ж» пункту 10.7 Наказу Міністерства фінансів України від 23.08.2012 року № 938 «Про затвердження Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів»). Фінансування відбулося 28.08.2013р., про що свідчить додана виписка по рахункам, того ж дня до Держказначейства було надано платіжне доручення № 948 на оплату. Кошти були зараховані на платіжну картку ОСОБА_4

Щодо порушення вимог статті 115 КЗпП та ст. 21 ЗУ «Про відпустки» зазначаю, що відпустку ОСОБА_3 надано з 06.08.2013р. згідно з наказом № 105/4-в від 23.07.2013р. На виконання ч. 3 ст. 115 КЗпП, ст. 21 ЗУ «Про відпустки» установою 01.08.2013р. у Держказначействі зареєстровано відпускні за першу половину серпня 2013 року (реєстр бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів додається) в сумі 315 670 грн. 00 коп. (триста п'ятнадцять тисяч шістсот сімдесят грн.. 00 коп.), у тому числі ОСОБА_3 Фінансування по даному фінансовому зобов'язанню отримали 13.08.2013 р., цього ж дня платіжне доручення № 898 від 13 серпня 2013 року було надано Держказначейству. Кошти були зараховані на платіжну картку ОСОБА_3

На підтвердження вищезазначених обставин ОСОБА_1 надала відповідні копії документів.

Також пояснила, що керівництво міської лікарні не має впливу на фінансове управління міськвиконкому, яке здійснює фінансування установи, від якої залежить вчасність виплати по фінансовим зобов'язанням установи.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що провадження в справі необхідно закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Розглядаючи справу, суд забезпечує своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247, 280 КУпАП. Особливу увагу суд звертає на з'ясування в справі таких питань: чи мале місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад правопорушення, передбаченого Законом; чи винна дана особа у його вчиненні; чи належить вона до суб'єктів даного правопорушення; чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог законодавства про працю, яка полягає у порушенні встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю, що тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 14 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають посадові особи за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків. Суддя ж за розгляду справи в межах порушеного провадження у відповідності до ст.ст. 245, 246, 256, 268, 280 КУпАП розв'язує всі питання факту і права, дотримуючись засад судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки про винуватість не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим докази підлягають оцінці, серед іншого, на предмет їх достатності для вірогідних і безсумнівних висновків про вчинене на засадах забезпечення доведеності вини за ст. 129 Конституції України, і жоден з доказів згідно зі ст. 252 КУпАП не може мати наперед встановлену силу.

Дані вимоги закону державним інспектором праці не дотримані. Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, державний інспектор праці не зясував та не надав належних та допустимих доказів про винуватість останньої у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП та не спростував доводи, які зазначені нею в її письмових запереченнях.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП на особу, яку звинувачують у скоєнні правопорушення не покладається обовязок доказування, цей обовязок покладається на органи та посадових осіб, які складають протокол та розглядають справу. Це право особи закріплено у ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного вважаю, що по справі достовірно не встановлений склад адміністративного правопорушення по ч.1 ст. 41 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247 ч.1, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 41 КУпАП - закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення сторони можуть подати апеляційну скаргу, а прокурор протест в апеляційний суд Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд.

Суддя: О.Г. Пахоменко