Справа № 744/1244/13-п
Провадження № 3/744/592/2013
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2013 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Гнипа О. І.,

при секретарі Бородіній В. В.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Начальником ВДАІ Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_1 поставлено до вини те, що він 04 жовтня 2013 року о 01 годині 22 хвилини біля кафе-бару «Імперіал» на вулиці Червона Площа в місті Семенівка Чернігівської області передав керування автомобілем марки ВАЗ 21070, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_2, який перебував у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9(б) Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнав повністю та пояснив про те, що за обставин, поставлених йому до вини, вночі він не передавав автомобіль ОСОБА_2. Крім цього, автомобіль марки ВАЗ 21070, номерний знак НОМЕР_1, йому не належить, а належав на даний час померлому ОСОБА_3, всю спадщину якого ще ніхто взагалі не прийняв.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає, що на ОСОБА_1 не може бути накладене адміністративне стягнення за наступних обставин.

Згідно приписів п. 2.2 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

З огляду на такі положення чинного законодавства, у контексті розглядуваних судом подій ОСОБА_1 міг передати автомобіль іншій особі за умови належності йому автомобіля на праві власності або використання його на законних підставах.

Втім, згідно відомостей наявних у матеріалах справи про адміністративне правопорушення копій документів, і, зокрема, копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РМЕ № 005913 від 18 серпня 2005 року, та копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 204475 від 02 квітня 2013 року, а також вищезазначеного пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні, автомобіль марки ВАЗ 21070, номерний знак НОМЕР_1, належав ОСОБА_3, який помер 30 березня 2013 року, від котрого особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 мав дозвіл, зазначений у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, керувати автомобілем. Право власності на майно померлого ОСОБА_3, і на автомобіль у тому числі, ніхто до цього часу не успадкував.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно положень п. 11 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі смерті власника (також за змістом п. 6 ч. 1 ст. 248 Цивільного кодексу України представництво за довіреністю припиняється в разі смерті особи, яка видала довіреність).

Таким чином, беручи до уваги вищеприведені положення чинного законодавства та установлені судом обставини, ОСОБА_1 на час поставлених йому до вини діянь не був власником автомобіля марки ВАЗ 21070, номерний знак НОМЕР_1, він не вправі був використовувати цей транспортний засіб в силу не чинності реєстраційного документа на автомобіль через смерть його власника, ОСОБА_3, а отже, не міг законно передавати згаданий автомобіль будь-якій особі.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 не може бути субєктом поставленого йому до вини діяння, обумовленого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому в його діях відсутній склад зазначеного вище адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення обвинувачений ще й у недотриманні п. 2.9(б) Правил дорожнього руху, який не має відношення до справи, адже передбачає обовязок водія не керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Враховуючи наведене, справу щодо ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадженням слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 221, п. 1 ст. 247, ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадженням закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя: О. І. Гнип