П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2013 року Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г. розглянувши адміністративний матеріал, наданий Територіальною державною інспекцією з питань праці у Луганської області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працює директором ТОВ «Лисичанський машинобудівельний завод», мешкає у місті Красний Луч, вулиця В.Пахоли, 2/33, за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 41 -2 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно акту перевірки №12-09-171/0020 від 02.12.2013 року проведеною Територіальною державною інспекцією з питань праці Луганської області року, ОСОБА_1, працюючи директором ТОВ «Лисичанський машинобудівельний завод», порушив законодавство України про працю, а саме:

1) Починаючи з липня 2013 р. товариство постійно має заборгованість із зарплати терміном 1 місяць. Станом на 01.12.2013 р. сума заборгованості із зарплати дорівнює 229,9 тис.грн., 140 працівниками, термін заборгованості 1 місяць(жовтень 2013 р.), що є порушенням ч.1 ст. 115 КЗпП України та ст.. 24 Закону України «Про оплату праці».

Вперше заборгованість зявилась на 01.07.2013 р. за травень 2013 р. у звязку з тим, що протягом червня 2013 р. виплата зарплати зовсім не проводилась. Починаючи з липня 2013 року виплата зарплати проводилась наступним чином:

- за липень нараховано до виплати 246,0 тис.грн., яка сплачувалась: 13.09.2013 р. та 17.09.2013 р., 03.10.2013 р.;

- за серпень нараховано до виплати 218.0 тис.грн., яка сплачувалась: 03.10.2013 р. та 25.10.2013 р.;

- за вересень нараховано до виплати 225,0 тис.грн, яка була сплачувалась: 25.10.2013 р., 30.10.2013 р. та 14.11.20123 р.;

- за жовтень нараховано до виплати 227,0 тис.грн., на момент перевірки сплачено тільки 2,5 тис.грн. 14.11.2013 р.

Таким чином, порушення носить систематичний характер, що не відповідає вимогам, ст. 24 ч.1 Закону України «Про оплату праці», ч.1 ст.115 КЗпП України.

2) Згідно з довідкою про використання коштів (додається), протягом 10 місяців 2013 року на рахунки підприємства надійшло грошових коштів на суму 22178,4 тис.грн., з них було спрямовано на виплату заробітної плати 2257,8 тис.грн., або 10,2%, з них:

- протягом червня 2013 року надійшло 2494,7 тис.грн., при цьому на виплату зарплати кошти не спрямовувались.

Таким чином, протягом 2013 року отримані кошті не спрямовувались у першочерговому порядку на виплату заробітної плати., що не відповідає вимогам ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці», ч.5 ст. 97 КЗпП України.

3) З 01.01.2013 р., згідно штатного розпису за простой, некваліфікований труд (підсобний робітник, прибиральник виробничих приміщень) встановлений посадовий оклад згідно законодавства 1147,81 (розмір мінімальної зарплати, встановленої законом з 01.01.2013 р.- 1147,0 грн.). Всім іншим працівникам підприємства тарифні ставки і посадові оклади залишились на рівні, встановленому з 01.10.2012 р., виходячи із мінімальної зарплати 1118,0 грн., тобто не були збільшені у звязку з ростом мінімальної заробітної плати, що не відповідає ст.. 96 КЗпП України та ч.3 ст.6 Закону України «Про оплату праці».

4) Розрахункові суми звільненим працівникам не виплачуються у день звільнення. На момент перевірки не отримали розрахункові суми 5 працівників, звільнених протягом жовтня листопада 2013 року в сумі 7,4 тис.грн., наприклад: ОСОБА_2 звільнений 18.10.2013 р. Остаточну суму в розмірі 1250,46 грн. на момент перевірки не отримав; ОСОБА_3 звільнена 24.10.2013 р. Остаточну суму в розмірі 113,4 на момент перевірки не отримала, що є порушенням ст.116 КЗпП України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 41-2 КУпАП визнав та пояснив, що затримання заробітної плати викликані порушенням термінами проплати підприємствами-контрагентів.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника, та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 41-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді. Його дії за ст. 41-2 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки ОСОБА_1 допустив невиконання зобовязань щодо колективного договору.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, та майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність: ОСОБА_1 працює, інвалідом не являється.

В якості обставин, що помякшують відповідальність правопорушниці згідно зі ст. 34 КУпАП, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини правопорушником, щире розкаяння винного.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини правопорушника; відсутності обставин, які б обтяжували відповідальність, та наявність обставин, які помякшують відповідальність, а також обставин та характеру вчиненого ним правопорушення, наслідків, що настали, окрім того, значної шкоди громадськості, державі та окремим громадянам не спричинено, суд вважає, що дане правопорушення можливо вважати малозначним, згідно ст. 22 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, а справу провадженням закрити.

Керуючись ст.ст. 22, ч.1 ст. 41-2, 221, 247, 284, 289, 294 КУпАП:

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.41-2 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, справу провадженням закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: А.Г. Березін