Справа № 738/1570/13-п
№ провадження 3/738/498/2013
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2013 року м. Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi в складі:

головуючого судді Чепурко В.О.

з участю секретаря Мойсієнко О.І.

pозглянувши матеpiали пpо пpитягнення до адмiнiстpативної вiдповiдальностi: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого начальником відділу освіти Менської райдержадміністрації,

за ч.2 ст. 188-1 Кодексу Укpаїни пpо адмiнiстpативнi пpавопоpушення,

В С Т А H О В И В:

Головним державним інспектором праці ТДІзПП 25 липня 2013 року під час проведення перевірки додержання законодавства про працю у відділі освіти Менської райдержадміністрації, начальником якого є ОСОБА_1 було виявлено порушення вимог ст.19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні № 875 ХІІ від 21.03.1991 року, а саме: не дотриманий норматив робочих місць щодо працевлаштування інвалідів, який становить 4% середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, скоївши своїми діями адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.188-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що відділом освіти Менської районної державної адміністрації щомісяця подається до Менського районного центру зайнятості Звіт про наявність вакансій, Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів щороку не пізніше 1 березня звітного періоду. В 2012 році на роботу було прийнято 69 педагогічних працівників. Безпосереднього звернення інвалідів у 2012 році з питань працевлаштування до відділу освіти не було, від Державної служби зайнятості направлень не надходило. Запевнив, що при зверненні чи за направленням районного центру зайнятості буде намагатися працевлаштовувати інвалідів. Вважає, що відсутні докази про наявність його вини, як посадової особи у невиконанні нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів за 2012 рік, просить закрити провадження у справі в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно ст. 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Частиною 2 ст. 188-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи.

Згідно наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 19 грудня 2005 року № 420 "Про затвердження форм звітності та інструкцій щодо їх заповнення" формою звітності про наявність вакантних місць на підприємстві є форма № 3-ПН "Звіт про наявність вакансій", яка подається підприємствами щомісячно до державної служби зайнятості, який за формою 3-ПН є актом інформування органів працевлаштування про створені на підприємстві робочі місця для працевлаштування інвалідів і, водночас, запитом про направлення на підприємство для працевлаштування.

Частиною третьою статті 19 Закону № 875-ХІІ передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць, виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Статтею 18 Закону № 875-ХІІ встановлено забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

З наведених норм статей 18, 19 Закону № 875-ХІІ вбачається, що підприємства здійснюють самостійно працевлаштування інвалідів, але виходячи з вимог статті 18 Закону.

Стаття 18 Закону № 875-ХІІ не встановлює правил, за якими підприємство було б зобов'язане самостійно здійснювати пошук інвалідів для їх працевлаштування на своєму підприємстві.

Головним державним інспектором праці ТДІзПП у Чернігівській області не надано суду доказів, що начальником відділу освіти Менської райдержадміністрації ОСОБА_1 не виділено та не створено робочі місця для працевлаштування інвалідів, або ж про факти відмови у працевлаштуванні з боку даного підприємства (установи) за зверненням інваліда до підприємства чи за направленням державної служби зайнятості.

Аналіз положень Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні дає підстави зробити висновок про те, що обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця.

Відповідно до звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2012 рік в відділі освіти Менської райдержадміністрації працювало 22 працівників, яким встановлено інвалідність.

Згідно наданої Менським районним центром зайнятості інформації у 2012 році на обліку у центрі зайнятості не перебувало осіб з інвалідністю, які б відповідали зазначеним вимогам.

Відповідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУПАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_1 будучи посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, вживав необхідних заходів щодо дотримання законодавства в частині забезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, надавав державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, звітував перед Фондом соціального захисту інвалідів, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 23, 33, п.1 ч.1 247 КУпАП, суд -

П О С Т А H О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 188-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. О. Чепурко