Справа №588/916/13-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янова
Номер провадження 33/788/164/13 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2013 року суддя Апеляційного суду Сумської області Демченко М. О. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 30 травня 2013 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, -

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 30 травня 2013 року ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 10 травня о 09 год. 05 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджуючись з постановою суду вважає, що вона підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення із застосуванням штрафу або громадських робіт. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що розгляд справи відбувався без його участі, оскільки він належно не був повідомлений про місце та час розгляду справи, тобто було порушено його право на захист. Після складання протоколу копії він не отримав, крім того при складанні протоколу прав ніхто йому не розяснив. При розгляді справи суд посилаючись на показання свідків, як на докази, повинен був безпосередньо допитати їх в судовому засіданні разом з інспектором ДАІ, який склав протокол. При призначенні покарання судом належно не враховано, що раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, працює водієм і позбавлення права керування транспортними засобами поставить його сімю в скрутне матеріальне становище.

Заслухавши ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши справу, суддя дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП за обставин, викладених у постанові.

Зокрема, факт вчинення правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення сер. АГ2 № 258246 від 10 травня 2013 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та іншими доказами наявними в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги про порушення права на захист при розгляді справи, що виразилося у неналежному повідомленні його про час та місце розгляду справи, як і доводи про не вручення копії протоколу та доводи про не розяснення прав не можна вважати обґрунтованими, оскільки на першому аркуші справи міститься протокол про адміністративне правопорушення, в якому маються підписи ОСОБА_2 проте, що йому розяснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, також у протоколі мається відмітка про повідомлення останньому про час та місце розгляду справи, при цьому жодних зауважень в протоколі ОСОБА_2 зроблено не було, стосовно того, що він з чимось не згодний чи його права були порушенні.

Доводи апеляційної скарги з приводу безпосереднього допиту свідків та інспектора ДАІ в судовому засіданні є також необґрунтованими, оскільки в справі наявні письмові показання осіб свідків, при цьому положеннями КУпАП передбачено право суду здійснити виклик свідків у випадку коли їм відомі певні обставини справи, що підлягають встановленню по даній справі, проте в даному випадку свідки в своїх письмових показаннях відобразили всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, тому суд цілком обґрунтовано не викликав свідків, а використав наявні в справі їх письмові показання.

Твердження ОСОБА_2 про неналежне врахування всіх обставин справи при значенні покарання не є обґрунтованими, оскільки стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладено у межах, встановлених санкцією ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, і з урахуванням обставин, що помякшують відповідальність є не самим суворим видом стягнення, передбачених за вчинення даного правопорушення.

Враховуючи викладене, судове рішення про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є законним та обґрунтованим, а підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 30 травня 2013 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1.