Справа №784/594/13 15.02.2013 15.02.2013 15.02.2013
Номер провадження 33/784/36/13
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/784/36/2013 Головуючий суду першої інстанції
Категорія: ст. 184 ч. 4 КУпАП Копейка Т.О.
Головуючий суддя апеляційного суду
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2013 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді: Губи О.О.

при секретарі: Євтушенко М.М.

за участю прокурора: Жиганурової А.Н.

особи відносно, якої

провадження по справі закрито: ОСОБА_3

розглянув апеляційну скаргу (подання) прокурора Баштанського району на постанову судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 21 січня 2013 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Баштанка Миколаївської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні 2 дітей (один із яких є повнолітнім), працюючого на посаді завідуючого Баштанського РС управління державної еміграційної служби, проживаючого по АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,

- провадження по справі за ст. 184 ч. 4 закрито на підставі ст. 22 КУпАП.

Закриваючи провадження по справі на підставі ст. 22 КУпАП, суддя послався на те, що ОСОБА_3 працює, виключно позитивно характеризується, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вчинене діяння не спричинило і не могло спричинити будь-якої істотної шкоди суспільним або державним інтересам, а виховних та попереджуючих цілей можливо досягти без застосування засобів адміністративного впливу.

В апеляційній скарзі (поданні) прокурор прокуратури Баштанського району Миколаївської області просить постанову скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КУпАП та накласти стягнення передбачене санкцією вказаної статті.

Вказує, що вчинене суспільно-небезпечне діяння малолітнім ОСОБА_4, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 259 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 6 років.

На думку апелянта, не визнання ОСОБА_3 вини, відсутність щирого каяття у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 184 КУпАП, об'єктивно суперечать висновку суду щодо визнання вчиненого адміністративного правопорушення малозначним.

В запереченні ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу (подання) прокурора залишити без задоволення, а постанову суду без зміни.

Зазначає, що він сумлінно виконує свої обов'язки по вихованню дитини. Неправдиве повідомлення його дитиною про закладення бомби у будівлі школи було несподіванкою як для нього, так і вчителів. Вважає, що його малолітній син не усвідомлював, що вчинив поганий вчинок, під час телефонної розмови з черговим РВ УМВС України назвав своє дійсне прізвище та ім'я.

Вважає, що право на подання апеляційної скарги має лише прокурор, який приймав участь в під час розгляду справи в суді, оскільки апеляційна скаргу підписана прокурором Баштанського району, який не був учасником судового процесу.

Заслухавши пояснення прокурора Жиганурової А.Н. апеляційної скарги (подання) прокурора Баштанського району Миколаївської області, заперечення ОСОБА_3, який просив постанову судді залишити без зміни, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга (подання) прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно даним протоколу про адміністративне правопорушення, 21 листопада 2012 року, близько 13 год. 50 хв. ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, учень 3-го класу Баштанської ЗОШ № 2) зателефонував до чергової частини Баштанського РВ УМВС, представився та повідомив про замінювання школи, що було неправдивим. Своїми діями вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 259 КК України, однак на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність (а.с. 1).

Щодо твердження апелянта про те, що вчинене суспільно-небезпечне діяння малолітнім ОСОБА_4, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 259 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 6 років, то суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи син ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, керівництвом школи ЗОШ № 2 м. Баштанки Миколаївської області характеризується виключно позитивно.

Із наданої керівництвом вказаної школи характеристики вбачається, що батьки є активними учасниками навчально - виховного процесу, приділяють достатньо уваги сину та здійснюють постійний контроль, співпрацюють з вчителями (а.с. 24).

Із акту обстеження матеріально - побутових умов проживання малолітнього ОСОБА_4 вбачається, для виховання дитини є відповідні соціально - побутові умови (а.с. 23)

Необхідно зазначити, що ОСОБА_4 не досяг віку з якого настає відповідальність за вказане вище діяння, не є суб'єктом зазначеного суспільно - небезпечного діяння, тому в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, про що є постанова про закриття кримінального провадження (а.с 6 -7).

При цьому суд враховує обставини повідомлення ОСОБА_4 до Баштанського РВ, в ході якого малолітня дитина правильно вказала своє ім'я і прізвище.

Крім того, із пояснень ОСОБА_3 в апеляційній інстанції вбачається, що з сином проведена профілактична бесіда, в ході якої йому роз'яснені наслідки його вчинку не тільки батьками, але і психологом школи, за допомогою до якого зверталися батьки.

Що стосується твердження апелянта про відсутність щирого каяття у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КУпАП та не визнання ОСОБА_3 вини, то суд не може прийняти його до уваги, оскільки судом першої інстанції було враховано обставини вчинення суспільно - небезпечного діяння малолітнім ОСОБА_4, дані про особу ОСОБА_3, який працює, позитивно характеризується за місцем проживання, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Крім того, вчинене діяння не спричинило і не могло спричинити будь-якої істотної шкоди суспільним або державним інтересам, а виховних та попереджуючих цілей можливо досягти без застосування засобів адміністративного впливу та із застосуванням ст. 22 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суддя дійшов правильного висновку щодо закриття провадження на підставі ст. 22 КУпАП України, тому підстав для скасування постанови судді та винесення нової постанови, як того просить апелянт, немає

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу (подання) прокурора залишити без задоволення.

Постанову судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 21 січня 2013 року, якою закрито провадження по справі відносно ОСОБА_3 у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КУпАП - без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області: Губа О.О.