Справа № 226/3901/13-п
Провадження № 3/226/571/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2013 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Клепка Л.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в м.Димитров Донецької області, українки, громадянки України, приватного підприємця, мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИЛА:

Приватний підприємець ОСОБА_1, яка наділена правом укладення трудових договорів з найманими працівниками, допустила порушення вимог трудового законодавства, що виразилося в наступному.

14 листопада 2013 року в ході перевірки Територіальною державною інспекцією з питань праці дотримання норм трудового законодавства субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, яка утримує магазин «The Best», розташований за адресою: м. Димитров, м-н «Молодіжний», 1 та торгівельну точку на ринку м-на «Світлий», було встановлено, що встановлені посадові оклади найманим працівникам у ФОП ОСОБА_1 не відповідають рівню, встановленому вимогами ст.ст. 97, 96 КЗпП України, ст.ст. 5, 6, 11 ЗУ «Про оплату праці», умовами Генеральної угоди між Кабінетом Міністрів України, всеукраїнськими обєднаннями організацій роботодавців і підприємців та всеукраїнськими профспілками і профобєднаннями на 2012-2013 роки та Регіональної угоди між Донецькою облдержадміністрацією, профспілковими обєднаннями Донецької області та Донецькою обласною організацією роботодавців на 2012-2013 роки, в звязку з чим посадовий оклад працівника першого розряду (враховуючи мінімальну заробітну плату встановлену з 01.01.2013 року 1147 грн.) повинен становити не менше 1582,86 грн. (за КВЕД 47.82 роздрібна торгівля з лотків на ринках). Проте найманому працівнику ОСОБА_2, починаючи з 02.11.2011 року, встановлено оклад в розмірі 1360грн., який станом на час здійснення перевірки не змінювався. Найманому працівнику ОСОБА_3, яка працювала у ОСОБА_1 продавцем з 01.08.2011 року по день звільнення 18.09.2013року, посадовий оклад було визначено в розмірі 1325 грн., який також до дня звільнення не змінювався.

Окрім того, при перевірці дотримання ФОП ОСОБА_1 норм трудового законодавства було виявлено порушення ч.2 ст.30 ЗУ «По оплату праці», яке полягає в неправильному заповненні табелю обліку робочого часу. Графік роботи, як плановий документ, який регламентує час початку та закінчення роботи для кожного робітника, був відсутній, що не забезпечує достовірний облік відпрацьованого робітником часу. Тривалість роботи напередодні святкових і неробочих днів в порушення ст.53 КЗпП України не скорочена на 1 годину. Так, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 напередодні 9 травня 2013 року замість належних 7 годин відпрацювали по 8 годин робочого часу.

При перевірці також було встановлено, що звільненим працівникам не виплачується компенсація за календарні дні щорічної відпустки. Так, найманому працівнику ОСОБА_3П, яка була прийнята на роботу з 01.08.2011 року та звільнена 16.09.2013 року і яка використала за час роботи дві щорічні відпустки по 24 календарні дні, в порушення ст.83 КЗпП не було нараховано та виплачено компенсацію за 3 календарні дні щорічної відпустки (24 : 12 х 1,5). Також зазначеній особі в порушення ст. 116 КЗпП України було несвоєчасно виплачено заробітну плату

і розрахункові суми. З долучених матеріалів вбачається, що вони в сумі 765,58 грн. були виплачені з порушенням термінів виплати, а саме 05.10.2013 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скоєння адміністративного правопорушення визнала повністю, жодного порушення, виявленого в ході перевірки, не заперечувала, вказуючи на те, що вчиненню даного правопорушення сприяло недосконале знання трудового законодавства та що після проведеної перевірки виявлені недоліки були усунуті.

Дослідивши докази у справі, акт перевірки, складений інспекторами Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області від 15.11.2013 року, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки вона, будучи особою, наділеною правом прийому і звільнення працівників, допустила порушення норм діючого трудового законодавства.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, приймаючи до уваги особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, правопорушення визнала та щиро розкаялася, суд вважає за можливе при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення визначити його у вигляді мінімального розміру штрафу, встановленого ч.1 ст.41 КУпАП. Суд вважає, що таке адміністративне стягнення з врахуванням вище наведеного буде достатнім та необхідним для запобігання адміністративних правопорушень.

Окрім того, відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП суд вважає за необхідне на підставі ст.2 ч.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 34,41 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 41, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) визнати винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнути з ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення на користь держави штраф в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) грн., які необхідно сплати на розрахунковий рахунок 0034, отримувач: державний бюджет м.Димитрова, код платежу: 21081100, , банк отримувача Димитровське УК (м.Димитров), 834016.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 34,41 грн., які необхідно сплатити на розрахунковий рахунок 0034, отримувач: Димитрівське УК /м.Димитров/ 22030001, код класифікації доходів: 22030001, , МФО: 834016, Банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області

Штраф та судовий збір мають бути сплачені порушником не пізніше пятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу в установу банку України, а в разі оскарження чи опротестування постанови не пізніше як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Постанова може бути оскаржена прокурором, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також потерпілим до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження або внесення на неї подання прокурора.

Суддя Л.І.Клепка