АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/793/61/13Головуючий по 1 інстанції
Категорія : ст. 124 КУпАП ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2013 року м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Гончарук І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, водія ВАТ «Уманьферммаш», прож. ІНФОРМАЦІЯ_2,

що надійшли з Уманського міськрайонного суду Черкаської області, у звязку з апеляційною скаргою ОСОБА_4 від 07.02.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 179783 від 11.11.2012 року, ОСОБА_3 11 листопада 2012 року о 10 годині в місті Умань по вулиці Визволителів, керуючи автомобілем НОМЕР_1, пересікши суцільну лінію розмітки 1.1. та ближче 50 м. до виїзду з прилеглої території АГК Шляховик, виїхавши на смугу зустрічного руху, допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_5 д.н. НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку під керуванням ОСОБА_4, та продовжуючи рух, допустив наїзд на стоячий автомобіль НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6, який мав виїжджати з АГК Шляховик на головну дорогу. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адмінправопорушення не визнав.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.02.2013 р. справу про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою місцевого суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суперечить фактичним обставинам справи, поясненням свідків, які були на місці події, його поясненням, а ґрунтується лише на поясненні гр. ОСОБА_3 та промові адвоката ОСОБА_7, й винесена з істотними порушеннями законодавства. На підставі зазначеного в апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_4 просить задоволити його апеляційну скаргу й скасувати постанову суду першої інстанції від 01.02.2013 р. та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 та ОСОБА_6 визнати винними у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, тобто у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адмінстягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Апелянт ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції по суті своєї апеляційної скарги пояснив, що дорожньо-транспортна пригода сталася із вини водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_3, який порушив Правила дорожнього руху, а саме п.п 2.3 б), 12.1, 12.3, 13.1, 13.3, 14.2 б), 14.6, а тому в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того зазначає, що також ПДР порушені із боку іншого водія ОСОБА_6 який, в порушення п.п 2.3 б), 10.1, 10.2, 16.3, 16.11 ПДР, керуючи ВАЗ 21013 д.н. НОМЕР_4 виїхав передньою частиною автомобіля на проїзну частину вул. Визволителів, де зіткнувся з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3

По суті справи пояснив, що 11.12.2012 року о 9 годині він виїхав з міста Монастирище в місто Умань на авторинок на автомобілі ОСОБА_5. Він виїхав на київську трасу, після чого звернули на вулицю Визволителів в м. Умань, рухаючись зі швидкістю 30-40 км/год. Проїхавши працівників ДАІ він почав підшукувати місце для зупинки автомобіля, у зв'язку з чим зменшив швидкість свого автомобіля до 15-20 км/год. Коли їхав, то помітив зліва стоянку для автомобіля, а тому він вирішив прийняти вліво, щоб рухатись у крайньому лівому положенні перед поворотом. Але як тільки він увімкнув покажчик лівого повороту, як одразу відчув удар у свій автомобіль. Автомобіль ВАЗ 21061 спочатку в'їхав в заднє ліве крило його автомобіля ОСОБА_5, а потім в передню ліву дверку. Після удару його автомобіль ОСОБА_5 повело вліво, і так трапилось, що його автомобіль заїхав у задню частину автомобіля ВАЗ-21061, який перед цим зіткнувся з автомобілем ВАЗ-21013. Після першого зіткнення з автомобілем ВАЗ-21061 у нього в автомобілі ОСОБА_5 відмовила вся електроніка, в тому числі гальма. Зазначив, що перший раз він зіткнувся з автомобілем ВАЗ-21061 на їхній смузі руху, так як він не виїхав на зустрічну смугу.

На запитання головуючого повідомив, що перед увімкненням покажчика лівого повороту він у дзеркала заднього виду не дивився і автомобіля ВАЗ-21061 не бачив.

Крім того, під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_4 заявив клопотання щодо проведення автотехнічної експертизи по справі.

ОСОБА_3 заперечував проти задоволення як апеляції ОСОБА_4, так і заявленого ним клопотання про проведення автотехнічної експертизи й зазначив, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення, так як він перетинав суцільну лінію, здійснюючи обгін автомобіля, що рухався зі швидкістю 15-20 км/год. і являвся поодиноким транспортним засобом. Здійснення такого обгону дозволяється ПДР. Також зазначає, що не порушував правила обгону автомобіля, оскільки той час, коли передня частина його автомобіля практично порівнялась з задньою частиною автомобіля ОСОБА_5, водій автомобіля ОСОБА_5 зненацька почав змінювати напрямок руху і різко почав звертати вліво, а так як відстань до його автомобіля була замала, то відбулось зіткнення його автомобіля ВАЗ-21061 з автомобілем ОСОБА_5. Увімкнений покажчик лівого повороту в автомобілі ОСОБА_5 ОСОБА_3 помітив лише тоді, коли автомобіль ОСОБА_5 звернув вліво. Надалі, його автомобіль ВАЗ-21061 зіткнувся своєю передньою правою частиною з лівою передньою дверкою автомобіля ОСОБА_5. Потім, автомобіль НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_6О, після чого зупинився. Автомобіль ВАЗ-21061 зіткнувся своєю передньою лівою частиною з передньою правою пасажирською дверкою автомобіля ВАЗ 21013, а автомобіль ОСОБА_5 в'їхав в задню частину автомобіля ВАЗ-21061.

ОСОБА_6 апеляційному суду пояснив, що 11.12.2012 року він виїжджав на своєму автомобілі ВАЗ-21013 з другорядної дороги на проїжджу частину по вулиці Визволителів, щоб в подальшому поїхати в сторону міста. Справа при виїзді на головну дорогу стояв мікроавтобус. Тому, коли він почав виїжджати на головну дорогу, то подивився наліво, чи немає транспорту, а коли подивився вправо, то побачив автомобіль ВАЗ-21061, який був вже метрів за 5-6 від його автомобіля, після чого відбулось зіткнення.

Всі обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 11 листопада 2012 року по вулиці визволителів в м. Умань були детально встановлені судом першої інстанції під час розгляду справи в суді, а тому підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 щодо проведення автотехнічної експертизи по справі не вбачаю.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_4, ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_6, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, давши їм оцінку, перевіривши матеріали справи та обміркувавши над доводами апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Згідно п. 10.4 ПДР водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам.

Вказані вимоги правил дорожнього руху водієм автомобіля ОСОБА_5 дотримані не були.

Так, враховуючи схему ДТП від 11.11.2012 року та пояснення учасників ДТП апеляційним судом встановлено, що водій ОСОБА_3, рухаючись на автомобілі ВАЗ-21061, розпочав обгін автомобіля ОСОБА_5, який рухався зі швидкістю 15-20 км/год., при цьому він пересік суцільну розділювальну лінію. Водій ОСОБА_4, рухаючись на автомобілі ОСОБА_5, змінюючи напрямок руху та повертаючи вліво, не пересвідчився чи відсутні перешкоди у здійсненні даного маневру, чи не створить його маневр перешкод іншим учасникам дорожнього руху, тобто не створить аварійної ситуації.

При цьому, водій автомобіля ОСОБА_5 також пересік суцільну лінію розмітки, на що вказує той факт, що місце зіткнення автомобілів ОСОБА_5 та ВАЗ-21061 розташоване практично на суцільній лінії розмітки, яка розділяє смуги руху. Зі зворотної сторони схеми місця ДТП зазначений перелік механічних пошкоджень, які зазнали всі три автомобіля. Як вбачається з таких даних та доданої до схеми фототаблиці, у автомобіля ОСОБА_5 дійсно пошкоджено ліве заднє крило. Враховуючи пояснення ОСОБА_4, який зазначив що спочатку автомобіль ВАЗ-21061 в'їхав в автомобіль ОСОБА_5 саме в задню ліву частину, і враховуючи дані схеми місця ДТП, яка визначає що місце зіткнення знаходилось на суцільній лінії розмітки, а тому можливо прийти до висновку, що в момент зіткнення автомобілів ВАЗ-21061 та ОСОБА_5, останній виїхав на зустрічну смугу руху, так як в іншому випадку, місце зіткнення знаходилось би на смузі руху, по якій до зіткнення рухались вказані автомобілі.

Таким чином, обставини на які у своїй апеляційній скарзі посилається ОСОБА_4, щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами: схемою ДТП, з якою учасники пригоди погодилися, поясненнями учасників ДТП та долученими фотокартками.

З приводу вказаних доказів - жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості немає, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку та вірно оцінені суддею першої інстанції.

Викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали адміністративної справи, правильно встановив фактичні обставини справи і дав правильну юридичну оцінку діям всіх учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, суддя місцевого суду правильно встановив, що діях ОСОБА_3 відсутні порушення вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення № 179783 від 11.11.2012 року пунктів правил дорожнього руху і дійшов вірного й обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а справа відносно нього підлягає закриттю.

За таких обставин вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 немає, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 відмовити.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.02.2013 р., якою справу про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Черкаської області ОСОБА_2