Справа № 744/12/13-п
Провадження № 3/744/8/2013
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2013 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Поповича В. В.,

при секретарі Токаревій Г. В.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Семенівка Чернігівської області справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого на залізничній станції № 10 бригадиром колії, за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

15 грудня 2012 року о 02 годині 05 хвилин, водій ОСОБА_1, знаходячись у стані алкогольного сп»яніння, керував автомобілем «Фольксваген Т-4», державний номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Центральна в місті Семенівка Чернігівської області, чим порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Допущене порушення водієм ОСОБА_1 вчинене повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом у нетверезому стані повторно протягом року.

У судовому засіданні порушник ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав та показав, що він дійсно 15 грудня 2012 року біля 02 години знаходився у автомобілі Фольксваген у якості пасажира, але не керував автомобілем, як вказує працівник ДАІ у протоколі. Автомобіль навіть не рухався, коли підійшов працівник ДАІ, а стояв на місці на вулиці Центральній в місті Семенівка Чернігівської області біля будинку. Автомобілем керував його брат ОСОБА_2, який приїхав на це місце, зупинив автомобіль, а сам пішов проводити дівчину додому. Він знаходився у автомобілі на передньому місці пасажира. Також в автомобілі знаходились ще двоє його друзів, ОСОБА_3, ОСОБА_4, його дівчина ОСОБА_5, з якими він у будинку брата вживав спиртні напої. Вважає, що працівник ДАІ незаконно склав протокол на нього та неправдиво свідчить у зв»язку з тим, що він не пересідав з водійського місця на пасажирське. Він автомобілем не керував. Його брат до автомобіля не повернувся з невідомих причин. Працівники ДАІ не зупиняли автомобіль. Обставини, на які посилаються працівники ДАІ, не відповідають дійсності. Його брат спиртного не вживав.

Допитаний свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що 15 грудня 2012 року він знаходився на службі по охороні безпеки дорожнього руху в місті Семенівка Чернігівської області. Біля 02 години 00 хвилин на вулиці Центральна в місті Семенівка Чернігівської області він подав жезлом водію сигнал зупинити автомобіль «Фольксваген Т-4», який рухався по вулиці. Водій вказаного автомобіля не доїхав до місця зупинки метрів 20, з»їхав у сніг на обочину. Коли він підходив до автомобіля, то побачив, як чоловік, який керував автомобілем, швидко намагався пересісти з водійського місця на переднє пасажирське. Коли він підійшов до автомобіля, то побачив, що саме ОСОБА_1 встиг зайняти місце пасажира, який повідомив, що автомобілем не керував. У салоні автомобіля знаходились ще два чоловіка у нетверезому стані та дівчина. ОСОБА_1 заперечив факт керування автомобілем та говорив неправду, що автомобілем керував його брат, якого на місці не було, з автомобіля з часу зупинки ніхто не виходив. У цей час хтось із чоловіків крикнув кидай ключі на заднє сидіння. Водій ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу на обстеження, а потім до райвідділу для складання протоколу, де повідомив, що в суді він всерівно не буде визнавати факту керування автомобілем у нетверезому стані і це йому дасть змогу уникнути відповідальності, як раніше. Окрім того, у поясненні у протоколі він спочатку зазначив, що просить надати громадські роботи, тобто вину визнав, але потім дописав, що з протоколом не згоден і поставив свій підпис. На обстеження ОСОБА_1 поїхав добровільно

Допитаний свідок ОСОБА_7 показав, що 15 грудня 2012 року у нічний час він спільно з начальником ДАІ ОСОБА_6 на автомобілі «ВАЗ»знаходилися на службі по охороні безпеки дорожнього руху в місті Семенівка. Біля 02 години ночі, знаходячись на вулиці Центральна в місті Семенівка Чернігівської області напроти приміщення районного суду. ОСОБА_6 подав жезлом, який світиться, водію автомобіля «Фольксваген»знак зупинитись, а він включив проблисковий маячок у автомобілі. Водій автомобіля «Фольксваген», який спочатку рухався назустріч, а після вимоги зупинитись на відстані 20 метрів різко повернув праворуч з проїзджої частини у сніговий замет через тротуар та припаркувався до паркану будинку. Начальник ДАІ ОСОБА_6 швидко дістався до автомобіля «Фольксваген», а він залишився біля службового автомобіля. В цей час, коли ОСОБА_6 біг до автомобіля «Фольксваген» приблизно метрів 20, ніхто із салону автомобіля не виходив. Як було встановлено, що автомобілем керував ОСОБА_1, який доставлений до медичного закладу на обстеження, а він залишився біля автомобіля «Фольксваген».

Допитаний свідок ОСОБА_5 показала, що 15 грудня 2012 року знаходилась в автомобілі «Фольксваген» пасажиром на передньому сидінні. Автомобілем керував не ОСОБА_1, а його брат ОСОБА_2, який вийшов з автомобіля та пішов у будинок на вулиці Центральна у місті Семенівка Чернігівської області. ОСОБА_1 вона знає давно, підтримує дружні стосунки. У той день вони разом відпочивали у будинку брата ОСОБА_1 ОСОБА_2.

Допитаний свідок ОСОБА_2 показав, що з 14 на 15 грудня 2012 року він не знаходився на роботі на залізничній станції «Семенівка», хоча повинен бути на робочому місці. Біля 23 години 00 хвилин 14 грудня 2012 року у нього вдома знаходились його брат ОСОБА_1 з дівчиною ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які розпивали спиртні напої. Він спиртного не вживав. Біля першої години тридцяти хвилин уже 15 грудня 2012 року вони разом поїхали до центру міста Семенівка, до кафе-бару «Імперіал», який був зачинений. Він керував автомобілем «Фольксваген Т-4». Працівники ДАІ автомобіль не зупиняли, з проїжджої частини дороги він не звертав. Залишивши автомобіль на вулиці Центральна у місті Семенівка Чернігівської області біля приміщення районного суду, він пішов по своїм справам, залишивши всіх у салоні автомобіля, при цьому ключі від автомобіля забрав з собою.

Суд, заслухавши пояснення порушника, свідчення свідків та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне визнати винним водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи досліджені по справі докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення, які повністю узгоджуються із свідченнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Свідчення водія ОСОБА_1 протирічать встановленим по справі обставинам скоєння ним правопорушення, тому суд не бере до уваги такі свідчення порушника, який має за мету уникнути відповідальності.

У своїх свідченнях ОСОБА_1 посилається на те, що його брат ОСОБА_2 керував автомобілем та після зупинки пішов проводити дівчину додому, але встановлено, що з автомобіля ніхто не виходив, ОСОБА_2 на період 24 години - 02 години 15 грудня 2012 року знаходився на робочому місці, що підтверджується даними довідки (а.с. 18).

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 69 ОСОБА_1 перебував у стані клінічних ознак алкогольного сп»яніння на період керування транспортним засобом 15 грудня 2012 року (а.с. 2);

даними розписки, згідно яких ОСОБА_1 передав автомобіль ОСОБА_8 з метою доставити додому, так як сам був відсторонений від керування (а.с. 4);

даними довідкової картки, згідно яких ОСОБА_1 притягувався до відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення 08 травня 2012 року (а.с. 6);

даними фотознімків, які додані до протоколу, згідно яких підтверджуються обставини порушення у частині того, що водій ОСОБА_1 з»їхав з дороги на обочину з метою пересісти з водійського на пасажирське місце (на такі обставини вказує працівник ДАІ ОСОБА_6О.) (а.с. 5).

Відповідно до постанови Семенівського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2012 року ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначити стягнення у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин (а.с. 24).

Не визнання вини ОСОБА_1 та його неправдиві свідчення вказують на наміри ухилитися від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Щодо свідчень рідного брата ОСОБА_2, дівчини ОСОБА_5, яка з порушником у дружніх стосунках, то суд відноситься критично, оскільки дані їхні свідчення протирічать встановленим обставинам справи і є неправдивими, оскільки свідки надали їх з метою допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

У контексті вимог статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який характеризується позитивно, ступінь його вини, відсутність обставин, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення, дані електронної бази даних «АІПС ДАІ2000»- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчення водія не отримував.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно призначити стягнення, передбачене санкцією ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді арешту мінімального строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 221, 283, ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначити стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Строк арешту рахувати з дня поміщення ОСОБА_1 до ІТТ Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області, тобто з 17 січня 2013 року.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя: В. В. Попович