Справа № 146/340/13-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2013 р. смт. Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Ставнійчук В.С.., з участю секретаря Ярош Т.М., прокурора прокуратури Томашпільського району ОСОБА_1., розглянувши матеріали, що надійшли з прокуратури Томашпільського району про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого, директором комунального підприємства «Липівка» при Липівській сільській раді, не маючого адміністративних стягнень, за ст.172-2 ч.1 КУпАП,, п.4 ч. 1 ст. 6 Закону України від 07.04.2011 «Про засади запобігання і протидії корупції», -

в с т а н о в и в:

Відповідно до наказу Липівського сільського голови № 72 від 15 травня 2008 року ОСОБА_2 прийнято на роботу на посаду директора комунального підприємства «Липівка» при Липівській сільській раді, що у с. Липівка Томашпільського району, на якій він працює до даного часу та одержує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету коштів вказаної сільської ради, відтак є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення.

У звязку з цим, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», на ОСОБА_2 розповсюджується заборона використовувати свої службові повноваження та повязані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди або у звязку з прийняттям обіцянки/ пропозиції такої вигоди для себе.

Проте ОСОБА_2, будучи обізнаним з вимогами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» щодо заборони використовувати надані йому службові повноваження та повязані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди або у звязку з прийняттям обіцянки такої вигоди для себе, діючи умисно та на прохання раніше знайомого йому ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, студента Комаргородського професійного аграрного ліцею (надалі ПАЛ), 31 травня 2012 року власноручно заповнив, підписав і завірив печаткою очолюваного ним підприємства офіційний документ - зворотній талон до направлення на роботу, бланк якого виданий Комаргородським ПАЛ та форма якого передбачена додатком 5 « Положення про сприяння і працевлаштування випускників державних вищих навчальних і професійних навчально - виховних закладів України» затвердженого наказом Міністра освіти України від 23.03.1994 р. № 79 про те, що ОСОБА_3 працевлаштовано електрогазозварником комунального підприємства. Даний талон, відомості у якому не відповідають дійсності, ОСОБА_4 передав ОСОБА_3, взамін з прийняттям обіцянки від нього одержати для себе в подальшому винагороду готівкою у розмірі 600 грн., тобто суму, що не перевищує розмір пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отримавши даний талон з наявними у ньому недостовірними відомостями, ОСОБА_3 передав його до дирекції Комаргородського ПАЛ, який став підставою до отримання ним диплому про закінчення навчання у ліцеї.

Внесені ОСОБА_2 відомості в зворотний талон до направлення на роботу ОСОБА_3 є недостовірними , так як ОСОБА_3 фактично не був прийнятий на роботу до комунального підприємства, не працював у ньому, що свідчить про те, що ОСОБА_2 порушив встановлені ч. 1 ст. 6 Законом України « Про засади запобігання і протидії корупції» обмеження щодо використання службового становища, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 172- 2 КУпАП.

Таким чином ОСОБА_2, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, який одержує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету, та відповідно підпункту «а» п. 2 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, порушив встановлені ч. 1 ст. 6 Закону України « Про засади запобігання і протидії корупції» обмеження щодо використання службового становища , чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172- 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушення визнав повністю.

Заслухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_2, який вину у вчиненні правопорушення визнав повністю, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (надалі - Закон) корупцією є використання особою, зазначеною в частині першій статті 4 цього Закону, наданих їй службових повноважень та повязаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в частині першій статті 4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та повязаних із цим можливостей.

Таким чином, за змістом зазначеної статті, суб"єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється умисно лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчиняє таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує в зв"язку з цим певні матеріальні блага. Об"єктивною стороною зазначеного правопорушення являється використання службових повноважень та пов"язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди (грошових коштів або іншого майна, переваг, пільг, послуг).

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону особам, зазначеним у пунктах 1-3 частини першої статті 4 цього ж Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження та пов"язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди або у зв"язку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 вчинив порушення обмежень щодо заборони використання своїх службових повноважень та пов"язаних із цим можливостей з метою отримання неправомірної вигоди, оскільки в коло його обов"язків входило вирішення питань про прийняття і звільнення з роботи.

Таким чином, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення висновки про те, що ОСОБА_2, використовуючи своє службове становище, за домовленістю з ОСОБА_3, взамін з прийняттям обіцянки від останнього одержати для себе в подальшому винагороду готівкою у розмірі 600 грн., передав йому талон з наявними у ньому недостовірними відомостями, якого ОСОБА_3 пред"явив до дирекції Комаргородського ПАЛ, який став підставою до отримання ним диплому про закінчення навчання у ліцеї.

Враховуючи, що ОСОБА_2 своїми діями порушив обмеження щодо використання службового становища, суддя вважає необхідним визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-2 ч. 1 КУпАП, п.4 ч. 1 ст. 6 Закону України від 07.04.2011 «Про засади запобігання і протидії корупції» та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 172-2 ч. 1, 283-285 КУпАП, п.4 ч. 1 ст. 6 Закону України від 07.04.2011 «Про засади запобігання і протидії корупції»суддя,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-2 ч. 1 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень з конфіскацією в дохід держави незаконно одержаної неправомірної вигоди матеріального характеру у розмірі 480 (чотириста вісімдесят) гривень, які зберігаються у камері речових доказів прокуратури Печерського району м. Києва.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_5