Справа № 744/1129/13-п
Провадження № 3/744/539/2-13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Гнипа О. І.,

при секретарях Фільчаговій Г. В., Бородіній В. В.,

за участю:

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області, щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Росія, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні трьох дітей, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

24 жовтня 2013 року о 21 годині 32 хвилини ОСОБА_3 по вулиці Скоробагатого в місті Семенівка Чернігівської області керував автомобілем марки ВАЗ-2121, номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнав повністю та пояснив про те, що за обставин, поставлених йому до вини, він був, на його думку, свавільно затриманий працівником Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_4 за немовбито керування автомобілем у стані алкогольного спяніння, чого у дійсності не було, а потім його доставили до комунального лікувально-профілактичного закладу «Семенівська центральна районна лікарня» для огляду на стан спяніння, надягнувши наручники, працівники міліції, котрі прибули на виклик ОСОБА_4 по телефону. На місті на стан спяніння його ніхто не освідував.

Опитані як свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснили про те, що вони по суті є друзями ОСОБА_3, який під час поставлених йому до вини подій автомобілем начебто не керував.

Не зважаючи на повне не визнання своєї вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та пояснення вказаних свідків, вина ОСОБА_3 доводиться показаннями інших свідків.

Опитаний як свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив про те, що він працює старшиною сектору ресурсного забезпечення і охорони Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області. 24 жовтня 2013 року він близько 21 години, повертаючись з відрядження, рухався на службовому автомобілі міліції марки ВАЗ 2107 по вулиці Скоробагатого в місті Семенівка Чернігівської області. У цей час йому назустріч посеред дороги підїхав автомобіль марки ВАЗ 2121, через що мало не сталася аварія, і його службовий автомобіль змушений був змінити напрямок руху, виїхати на узбіччя та зупинитися. У той же час автомобіль ВАЗ 2121, напевно помітивши службовий автомобіль міліції, різко змінив напрямок руху, розвернувся й почав тікати, але, проїхавши метрів 100, зупинився біля одного з домоволодінь по вулиці Скоробагатого. Після зупинки з автомобіля ВАЗ 2121 з місця водія вискочив ОСОБА_3 й намагався втекти та перелізти через паркан, але це йому не вдалося. Коли він підійшов до ОСОБА_3, то у того з рота відчув різкий запах алкоголю. Він відрекомендувався та повідомив, щоб той був на місці, адже він буде телефонувати із приводу виявлення обставин керування транспортом у стані алкогольного спяніння начальнику ВДАІ Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_8»ю ОСОБА_9 для документування виявленого правопорушення. Після цього ОСОБА_3 метушився навколо свого автомобіля, намагався втекти, але це йому не вдалося. Коли на його виклик по телефону приїхала група швидкого реагування Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області, то ОСОБА_3 також намагався втекти та лаявся на його адресу, після чого свідок поїхав.

Опитаний як свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив про те, що він працює начальником ВДАІ Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області. 24 жовтня 2013 року після 21 години він у складі групи швидкого реагування Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області виїжджав документувати адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, котре мало місце, на його переконання, з боку ОСОБА_3 і полягало у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. ОСОБА_3 при його появі метушився навколо свого автомобіля, намагався втекти і йому були одягнуті наручники. Згодом ОСОБА_3 не хотів сідати на вимоги присутнього дільничного інспектора міліції Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_10, а також його вимоги, до службового автомобіля Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області для подальшого документування обставин вчиненого.

Крім показань свідків-очевидців, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводиться наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення документами: даними протоколу про адміністративне правопорушення; сукупністю даних документів лікарів комунального лікувально-профілактичного закладу «Семенівська центральна районна лікарня», зокрема висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, складеного стосовно ОСОБА_3 24 жовтня 2013 року о 22 годині 05 хвилин, актів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння № 38 та 39, де містяться відомості про проведення оглядів ОСОБА_3 24 жовтня 2013 року двічі із виявленням кожного разу стану алкогольного спяніння.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у справі доведена і його діяння правильно кваліфіковане при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, котра передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особою в стані алкогольного спяніння.

Убачаючи вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у справі доведеною повністю, суд не бере до уваги та відкидає вищезазначені пояснення ОСОБА_3 у судовому засіданні, оскільки такі пояснення прямо суперечать даним вищенаведених пояснень свідків-очевидців події ОСОБА_4 та ОСОБА_8»я В. О. і вказує на його безсумнівні наміри ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. При цьому суд критично ставиться до пояснень у судовому засіданні свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, та ОСОБА_7 про начебто не керування автомобілем ОСОБА_3 та не бере їх до уваги, оскільки вони спрямовані на полегшення подальшої долі ОСОБА_3, з котрим свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, та ОСОБА_7, як видно з їх пояснень, перебувають у дружніх стосунках. Крім того, суд не сприймає як належний аргумент захисту ОСОБА_3 його твердження у судовому засіданні про те, що на місті на стан спяніння його ніхто не освідував, адже у нього протягом дня медичними працівниками стан алкогольного спяніння виявлявся двічі.

Призначаючи адміністративне стягнення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_3, котрий, поряд з іншим, не працює та має на утриманні трьох дітей, ступінь його вини, майновий стан, відсутність поставлених до вини обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не присутність помякшуючих відповідальність обставин.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_3 має бути призначене стягнення у виді громадських робіт на строк у межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, чинної на час вчинення адміністративного правопорушення, оскільки інші види обумовлених зазначеною нормою матеріального закону адміністративних стягнень не забезпечать у повній мірі належний виховний вплив на особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 221, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначити стягнення у виді громадських робіт на строк 50 (пятдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь держави судовий збір у розмірі 34 (тридцять чотири) гривні 41 копійка.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя: О. І. Гнип