Справа № 537/4800/13-п
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2013 року м. Кременчук

суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 - Донівка, громадянин України, українець, ідентифікаційний код НОМЕР_1, який одружений, працює директором ТОВ «ШЛЯХБУД - ТРАНС», зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, кв.№12,

за правопорушення передбачене ч.1 ст.41 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, працюючи директором ТОВ «ШЛЯХБУД - ТРАНС», порушив вимоги законодавства про працю, а саме: порушив вимоги ст. 16 КЗпП України та ч.3 ст.5 Закону України «Про колективні договори і угоди», якими визначено, що умови колективного договору, що погіршують порівняно з чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними. Так, Додаток 5 до Колективного договору «Список професій, посад з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість працівників та роботах, що дають право на щорічну додаткову відпустку» в частині кількості днів щорічної додаткової відпустки працівникам за шкідливі і важкі умови праці та за особливий характер праці погіршує становище працівників порівняно з постановою КМУ від 17.11.1997 року «Про затвердження Списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці» №1290. Порушив вимоги статті 29 КЗпП України, якою визначено, що до початку роботи за укладеним трудовим договором, власник або уповноважений ним орган зобовязаний проінструктувати працівника з техніки безпеки і протипожежної охорони. Відповідно до наказу від 01.03.2013 року №7-К ОСОБА_3 прийнято на роботу водієм автомобіля КРАЗ з 04.03.2013 року з заробітною платою згідно тарифної сітки, ОСОБА_4 прийнято на роботу інженером виробничого відділу за сумісництвом з неповним робочим днем тривалістю 4 години з заробітною платою згідно штатного розкладу з 01.03.2013 року, при цьому працівників не проінструктовано з технікою безпеки і протипожежної охорони, підтвердження відсутнє, при перевірці не надано. В наявності випадки і по інших працівниках. Порушено вимоги ч.1 ст.50 КЗпП України, якою визначено, що нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. Тривалість робочого часу працівників перевищує 40 годин на тиждень. Наприклад, згідно табеля обліку використання робочого часу за червень 2013 року машиніст бульдозера ОСОБА_5 з 03.06.2013 року по 09.06.2013 року відпрацював 54 години, з 10.06.2013 року по 16.06.2013 року 52 години. Порушено вимоги ч.1 ст.53 КЗпП України, якою визначено, що напередодні святкових і неробочих днів тривалість роботи працівників скорочується на одну годину як при пятиденному, так і при шестиденному робочому тижні. Згідно табеля обліку використання робочого часу за червень 2013 року 27 червня напередодні 28 червня Дня Конституції України машиніст бульдозеру ОСОБА_6 відпрацював 8 годин, 22 червня напередодні 23 червня Трійці машиніст екскаватора ОСОБА_7 відпрацював 8 годин. Згідно табеля обліку робочого часу за березень 2013 року 7 березня напередодні 8 березня Міжнародного жіночого дня кранівник ОСОБА_8 відпрацював 8 годин. Робочий день на 1 годину працівникам не скорочено. Порушено вимоги статті 57 КЗпП України, якою визначено, що час початку і закінчення щоденної роботи передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством. Працівникам підприємства не визначено правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності час початку і час закінчення щоденної робити, підтвердження при перевірці не надано. Порушено вимоги ч.1 ст. 66 КЗпП України, якою визначено, що працівникам надається перерва для відпочинку і харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва не включається в робочий час. Перерва для відпочинку і харчування повинна надаватися, як правило, через чотири години після початку роботи. Час початку і закінчення перерви встановлюється правилами внутрішнього трудового розпорядку. Працівникам підприємства не встановлено правилами внутрішнього трудового розпорядку час початку і закінчення перерви для відпочинку і харчування. Порушено вимоги ст.70КЗпП України, якою визначено, що тривалість щотижневого безперервного відпочинку працівників повинна бути не менше як сорок дві години на тиждень. Так, згідно табеля обліку використання робочого часу за червень 2013 року. Машиніст бульдозеру ОСОБА_6 працював з 01.06.2013 року по 08.06.2013 року та з 10.06.2013 року по 15.06.2013 року шестиденний робочий з одним вихідним днем неділя та тривалістю щоденної роботи 8 та 9 годинного робочого дня. Тривалість щотижневого безперервного відпочинку працівника менше 42 годин на тиждень. Порушено вимоги статті 71 КЗпП України, якою визначено, що робота у вихідні дні забороняється. Залучення окремих працівників до роботи у ці дні допускається лише у виняткових випадках, що визначаються законодавством: 1) для відвернення або ліквідації наслідків стихійного лиха, епідемій, епізоотій, виробничих аварій і негайного усунення їх наслідків; 2) для відвернення нещасних випадків,які ставлять або можуть поставити під загрозу життя чи нормальні життєві умови людей; 3) для виконання невідкладних, наперед не передбачених робіт, від негайного виконання яких залежить у дальшому нормальна робота підприємства; 4) для виконання невідкладних вантажно розвантажувальних робіт з метою запобігання або усунення простою рухомого складу чи скупчення вантажів у пунктах відправлення і призначення. Відповідно до наказу від 26.07.2013 року №22-П працівникам ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 обявлено робочим днем 27.07.2013 року у звязку з виробничою необхідністю, повязаною з роботою не будівельному обєкті, відповідно до наказу від 12.07.2013 року №21-П працівнику ОСОБА_11 обявлено робочим днем 13.07.2013 року у звязку з виробничою необхідністю, повязаною з роботою на будівельному обєкті, чим порушено винятковий порядок застосування роботи у вихідні дні. Порушено вимоги статті 75 КЗпП України, якою визначено що щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менше як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. На підприємстві не надається працівникам щорічна основна відпустка тривалістю менше як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік. Наприклад, дорожній робочий ОСОБА_12 працює на підприємстві з 27.04.2011 року, згідно особової справи картки форми П-2 працівнику надавалася відпустка з 15.02.2012 року по 29.02.2012 року - 15 календарних днів за період з 27.04.2011 року по 27.04.2012 року, за відпрацьований робочий рік щорічна основна відпустка тривалістю не менше як 24 календарних дні ОСОБА_12 не надавалася; водій автомобіля КРАЗ ОСОБА_9 працює на підприємстві з 02.07.2012 року, при цьому згідно особової картки форми П-2 працівнику надавалася відпустка з 18.03.2013 року по 31.03.2013 року 14 календарних днів за період з 08.08.2011 року по 07.08.2012 року, за відпрацьований робочий рік щорічна основна відпустка тривалістю не менше як 24 календарних дні ОСОБА_9 не надавалася. В наявності випадки і по інших працівниках порушено вимоги ст. 76 КЗпП України, якою визначено, що тривалість щорічних додаткових відпусток, умови та порядок їх надання встановлюються нормативними актами України. Тривалість щорічних додаткових відпусток працівників не відповідає законодавству. Наприклад, відповідно до постанови КМУ від 17.11.1997 року «Про затвердження Списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці» №1290 та Переліку робочих місць, яким підтверджено право на пільги і компенсації, водій автомобіля, у т.ч. спеціального, вантажністю від 1,5 до 3 тонн має право на додаткову відпустку терміном 4 календарних дні, 3 тонни 7 календарних днів. При цьому, додатком 5 до Колективного договору «Список професій, посад з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість працівників на роботах, що дають право на щорічну додаткову відпустку», водію автомобіля від 3 тонн і вище встановлено додаткову відпустку 4 календарні дні». ОСОБА_13 - водію автомобіля МАЗ - відповідно до особової картки форми 2 та наказу від 03.04.2013 року №11-К надано щорічну відпустку з 03.04.2013 року по 30.04.2013 терміном 28 календарних днів за період роботи з 20.07.2012 року, тривалість щорічної додаткової відпустки не відповідає законодавству. В наявності і по інших категоріях працівників. Порушено вимоги ч.4 ст. 79 КЗпП України, працівникам підприємства черговість надання відпусток не визначена графіками, графіки не затверджені власником або уповноваженим ним органом та відсутнє підтвердження доведення їх до відома всіх працівників. Порушено вимоги ч.5 ст.80 КЗпП України, якою визначено, що забороняється ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд, а також ненадання їх протягом робочого року працівникам, які мають право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливим і важкими умовами чи з особливим характером праці. Наприклад, дорожній робочий ОСОБА_12 працює на підприємстві з 27.04.2011 року, при цьому згідно особової картки форми П-2 працівнику не надавалась щорічна відпустка повної тривалості двох років підряд; водій автомобіля КРАЗ ОСОБА_9 працює на підприємстві з 02.07.2012 року, має право на щорічну додаткову відпустку за особливий характер праці, при цьому згідно особової картки форми П-2 працівнику не надавалася щорічна відпустка повної тривалості протягом робочого року. Порушено вимоги ст.96 КЗпП України та с.3 ст.6 Закону України «Про оплату праці», яким визначено, що тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників залежно від їх кваліфікації та розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Відповідно до штатного розпису підприємства, виведеного в дію з 01.01.2013 року, посадові оклади працівників становлять: інженера з оплати праці. -1175 грн., бухгалтера 2138 грн., головного механіка 1175 грн. При встановленні окладів і нарахуванні заробітної плати не враховані міжпосадові співвідношення. Вказані працівники підприємства виконують роботи різної кваліфікації, що визначається за Довідником кваліфікаційних професій працівників та Класифікатором професій ДК 003-2010. Порушено вимоги ч.5 ст. 97 КЗпП України та ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», якими визначено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобовязань щодо оплати праці. Так, наприклад, за даними виписки по особовому рахунку банку АТ «ОСОБА_14 АВАЛЬ» станом на 31.07.2013 року значиться вихідний залишок в сумі 331581, 92 грн. З 01.08.2013 року по 07.08.2013 року кошти використовувалися на оплату за бордюри 30079,92 грн., на оплату за асфальтобетон 150000 грн., на оплату за дизпаливо 21680 грн., на оплату єдиного податку з юридичних осіб 25085 грн.,. на оплату за оренду механізмів 60000 грн., та інш., на оплату праці за липень використано 44331,72 грн., 07.08.2013 року. При цьому, станом на 07.08.2013року працівникам не виплачена частина заробітної плати за липень 2013 року в сумі 1343,46 грн., виплату проведено лише 18.08.2013 року. Порушено вимоги ч.1 ст.115КЗпП України та ч.1 с. 24 Закону України «Про оплату праці», якими визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, наприклад, заробітна плата за червень та травень 2013 року виплачувалась працівникам один раз на місяць із порушенням термінів виплати: за червень 2013 року виплату проведено 19.07.2013 року на загальні суми 22471,91 грн. та 19096,29 за травень виплату проведено13.06.2013 року на загальні суми 22380,15 грн., та 21671, 82 грн. Порушено вимоги ч.4 ст.115 КЗпП України та ст.21 Закону України «Про відпустки», якими визначено, що заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Відповідно до наказу №25-К від 14.08.2013 року машиністу навантажувачу 5 розряду ОСОБА_15 надана частина тарифної відпустки на 21 календарний день з 15.08.2013 року по 05.09.2013 року включно, відповідно до наказу №23 від 02.08.2013 року завідуючій складом ОСОБА_16 надана чергова тарифна відпустка на 28 календарних днів з 02.08.2013 року по 30.08.2013 року включно, відповідно до наказу №24-К від 02.08.2013 року машиністу котка 6 розряду ОСОБА_17 надана чергова тарифна відпустка на 28 календарних днів з 02.08.2013 року по 30.08.2013 року, при цьому працівникам не проведено нарахування та виплату заробітної плати за три дні до початку щорічної відпустки, підтвердження при перевірці не надано. Порушено вимоги ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці», якою визначено, що роботодавець зобовязаний забезпечити достовірний облік виконаної роботи і бухгалтерський облік витрат та оплату праці у встановленому порядку. На підприємстві не забезпечено достовірний облік виконуваної працівником роботи та достовірний бухгалтерський облік витрат на оплату праці. Наприклад, у подорожньому листі №1444 від 27.06.2013 року подія автомобіля КРАЗ ОСОБА_3 зазначено виїзд з гаража в 7 год. 30 хв. повернення в гараж 17 год. 00 хв., при цьому згідно табеля обліку використання робочого часу за червень 2013 року ОСОБА_18 27.06.2013 року відпрацював 7 годин; у подорожньому листі №1232 від 10.06.2013 року водія автомобіля КРАЗ ОСОБА_9 зазначено виїзд з гаража в 7 год. 30 хв. повернення в гараж 17 год. 00 хв., при цьому згідно табеля обліку використання робочого часу за червень 2013 року ОСОБА_9 10.06.2013року відпрацював 8 годин. Відповідно до розрахункової відомості за червень 2013 року заробітна плата ОСОБА_18 та ОСОБА_9 нарахована за відпрацьований час за 7 та 8 год. В наявності випадки і по інших працівниках. Порушено вимоги п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», якими визначено,що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству в строки. Передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне і якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства. На підприємстві не проведена атестація робочих місць за умовами праці, наказом керівника не визначено по підприємству атестаційну комісію. Склад і її повноваження. Порушено вимоги п.2.1 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, якою визначено, що трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами. Так, на підприємстві 15.03.2013 року заповнена трудова книжка ОСОБА_19, при цьому на час проведення перевірки не здійснено запис до трудової книжки працівника у відповідному розділі російською мовою.

Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №16-03-38/189 від 27.08.2013 року, складеного головним державним інспектором праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Полтавській області ОСОБА_20В.(а.с.1-7), актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування від 21.08.2013 року, головним державним інспектором праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Полтавській області ОСОБА_21 (а.с.8-29).

Суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.41 КУпАП.

Оскільки останній епізод правопорушення вчинено в серпні 2013 року, суд не вбачає пропуск строків накладання адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП, при призначення стягнення суд враховує характер правопорушення, особу правопорушника, який працює, ступінь його вини, а також обставини, що помякшують відповідальність щире каяття, відсутність обставин, що помякшує відповідальність.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн. 00 коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1