Дата документу Справа №
Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №33/778/539/13 Головуючий у 1-й інстанції
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП ОСОБА_1
Доповідач у 2-й інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2013 року м.Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Імберова Г.П., за участю ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2013 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: вул.Запорізька, 18а, м.Оріхів, Запорізька область,

притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

встановила:

як зазначено в постанові, 04.09.2013р. о 22 годині в м.Оріхові по вул.Миру ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обставинам).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що 04.09.2013р. о 22 год. він взагалі не керував транспортними засобами, а знаходився вдома. До нього до дому приїхав працівник міліції і попросив проїхати з ним до відділу міліції. В Оріхівському РВ капітан міліції ОСОБА_4 почала звинувачувати його у керуванні транспортним засобом у нетверезому стані, при цьому освідування було проведено із значними порушеннями нормативних актів, які регулюють цю процедуру. Він ніякого опору не чинив, протокол про адміністративне правопорушення у його присутності не складався та вказаних у ньому свідків він не бачив, та відповідно ніякого протоколу не підписував. Крім того, в протоколі зазначено, що він був відсторонений від керування автомобілем, однак це не є можливим, оскільки до відділу міліції його доставили на службовому автомобілі, а його автомобіль залишався вдома, при цьому незважаючи на вимоги закону, посвідчення водія у нього не було вилучено.

Також зазначив, що дії співробітників ДАІ були незаконними, оскільки його було затримано не під час керування автомобілем, що є грубим порушенням його прав, і ці обставини могли підтвердити свідки, яких суд не викликав і не прийняв до уваги його пояснення, внаслідок чого не зясував всі обставини справи, які мають істотне значення. Крім цього, справа була передана безпосередньо до суду співробітником ДАІ, а не у встановленому законом порядку.

До того ж при розгляді справи суд не обґрунтував і обрання саме такого виду адміністративного стягнення, формально у постанові навіть не зазначено, чи враховано дані про особу правопорушника, обтяжуючі та помякшуючі обставини, при цьому у справі взагалі відсутні документи, які б підтверджували ці обставини або характеризували його особу.

Вислухавши ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, аргументи, наведені у скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП за обставин, зазначених у постанові суду, є обґрунтованим та повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, який був складений згідно вимог ст. ст.254, 255 КУпАП, із якого вбачається, що 04.09.2013р. о 22 годині в м.Оріхові по вул.Миру ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обставинам), від проходження огляду встановлення алкогольного спяніння відмовився, що підтверджується свідченнями ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с.4-5).

Твердження ОСОБА_3 про те, що 04.09.2013р. о 22 годині він не керував автомобілем, тому що знаходився вдома, до уваги не приймаються, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_3 пояснював, що автомобілем він керував в тверезому стані, при цьому не міг пояснити, чому відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного спяніння.

Крім цього, є необґрунтованими і твердження апелянта про те, що суд розглянув справу без виклику свідків, оскільки таке клопотання не було заявлено в суді першої інстанції, в апеляційному суді ОСОБА_3 питання про дослідження нових доказів також не ставилося.

Не заслуговують уваги і твердження ОСОБА_3 про порушення судом загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, оскільки у справі відсутні документи, які б характеризували його особу.

Так, в суді першої інстанції, в апеляційному суді ОСОБА_3 мав можливість, але не скористався правом надати характеристику, довідку про його сімейний стан. Тому накладене на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, є необхідним й достатнім для попередження нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2013 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя: