Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/778/327/13 Головуючий в 1 інстанції
ЄУ№310/5632/13-п ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Бочарников С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2013 р. м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Бочарников С.О. у відкритому судовому засіданні розглянувши в залі Апеляційного суду Запорізької області апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження Бердянського міжрайонного прокурора на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 червня 2013 року, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП направлено Бердянському міжрайонному прокурору для вирішення питання щодо притягнення працівників ВДАІ до кримінальної відповідальності за ст.ст. 365, 367 КК України.

ВСТАНОВИВ:

До Бердянського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_1 надійшов адміністративний матеріал із ВДАІ з обслуговування м. Бердянська та Бердянського району про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого водієм ТОВ Діодон. який мешкає за адресою: Запорізька область. Бердянський район, с. Осипенко. вул. Чапаєва, 47. зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. вул. Леніна. 92, реєстраційний номер звітної картки платника податків НОМЕР_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 21.05.2013 року о 07-10 год. в м. Бердянську по вул. Степна, 3 ОСОБА_2 керував мікроавтобусом Форд-Транзит д/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (почервоніння білків очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в медичному закладі відмовився у присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні суду першої інстанції 10.06.2013 року ОСОБА_2 свою провину у скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що він не знаходився у стані алкогольного сп'яніння, запаху алкоголю від нього не було, свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, до нього не підходили, а робітники ДАІ відмовили йому у проходженні медичного огляду на стан сп'яніння, хоч він і настоював. Тому він самостійно пройшов огляд на стан спяніння в КУ Бердянський психоневрологічний диспансер, згідно висновку №316 ознак сп'яніння у нього не виявлено. Також надав по цьому приводу письмові пояснення.

В судове засідання першої інстанції на 17.06.2013 року був викликаний начальник відділу ДАІ Чернігівського РВ, який складав вказаний протокол, проте був повідомлений належним чином, до суду не з'явився та про причини неявки суд не повідомив.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали письмові пояснення про те, що 21.05.2013 року вони знаходилися в мікроавтобусі, яким керував ОСОБА_2, та запаху алкоголю від ОСОБА_2 не було, а співробітники ДАІ відмовили останньому в проходженні медичного огляду.

Дослідивши наявні матеріали справи, враховуючи пояснення ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 а також наданий висновок КУ БПНД, суд першої інстанції прийшов до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягала направленню Бердянському міжрайонному прокурору для проведення перевірки щодо законності дій працівників ВДАІ Чернігівського РВ в Запорізькій області, про що була винесена постанова від 17.06.2013 р.

Не погоджуючись з постановлю суду Бердянський міжрайонний прокурор подав на неї апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні прокурор просив поновити строк на подачу апеляційної скарги, а в апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права просив постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 червня 2013 року, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП направлено Бердянському міжрайонному прокурору для вирішення питання щодо притягнення працівників ВДАІ до кримінальної відповідальності за ст.ст. 365, 367 КК України, скасувати та прийняти нове рішення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи на ведені в апеляційній скарзі і клопотанні про поновлення строку, вважаю що клопотання та апеляційна скарга підлягають задоволенню.

Згідно ст. 289 КУпАП в разі пропуску строку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення з поважних причин, цей строк за заявою особи поновлюється апеляційним судом.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначено, що про існування постанови суду прокурору стало відомо лише 01.07.2013 року.

Матеріалами справи ці доводи не спростовуються. За вказаних обставин, вважаю, що є підстави визнати причину пропуску строку на оскарження поважною та поновити Бердянському міжрайонному прокурору строк на оскарження постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 червня 2013 року.

Стосовно доводів апеляційної скарги слід зазначити наступне.

Суд направляючи вказану справу про адміністративне правопорушення Бердянському міжрайонному прокурору для вирішення питання щодо притягнення працівників ВДАІ до кримінальної відповідальності за ст.ст. 365, 367 КК України, посилався на пояснення ОСОБА_2, які він надав в судовому засіданні, копію медичного висновку №316 (а.с.7), та письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, хоча в судовому засіданні вони не допитувались. Крім того в постанові зазначено, що в судове засідання викликався начальник ДАІ Чернігівського РВ, про що був повідомлений належним чином, однак відомостей про вручення сповіщення про виклик до суду в матеріалах справи не має.

Відповідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: - про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу; - про закриття справи.

Виносячи оскаржувану постанову суд вийшов за межі своєї компетенції. Посилання суду в постанові на ст. 253 КУпАП є недоречним, оскільки субєктом правопорушення у вказаній справі був ОСОБА_2, а не працівники ВДАІ.

За наведених обставин вважаю, що якщо суд першої інстанції дійшов висновку про недостатність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП він мусив закрити провадження у вказаній справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП і, в разі потреби, окремо сповісти відповідного прокурора про необхідність перевірки дій працівників ВДАІ підчас оформлення матеріалів щодо ОСОБА_2

При цьому, вважаю, що матеріалами справи вина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім іншого, передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 (а.с. 3) складено у відповідності до 256 КУпАП. Зі змістом протоколу правопорушник був ознайомлений, про що свідчить його підпис. Крім того, на момент складання протоколу ОСОБА_2 фактично визнавав вину і зазначив, що напередодні вживав пиво, на медичний огляд їхати та здавати тест драгер відмовився.

Факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджувалися поясненнями двох свідків ОСОБА_5 (а.с. 4) та ОСОБА_6 (а.с. 5), та частково протоколом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с. 6).

Крім того, сам ОСОБА_2 в письмовому поясненні, яке він надав суду першої інстанції (а.с.11), а також в суді апеляційної інстанції, підтвердив факт вживання ним напередодні пива, що в свою чергу давало підстави для проведення встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

За вказаних обставин, а також приймаючи до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення та дії працівників ДАІ підчас його складання не оскаржувались ОСОБА_2 вважаю, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів які вказують на відмову останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка кваліфікуються за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, данні про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан правопорушника, який працює водієм проте неодноразово притягався до відповідальності за дрібні правопорушення на транспорті. Обставин що помякшують чи обтяжують відповідальність не встановлено, внаслідок чого вважаю за доцільне призначити ОСОБА_2 стягнення у вигляді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Бердянського міжрайонного прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Апеляційну скаргу Бердянського міжрайонного прокурора задовольнити.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 червня 2013 року, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП направлено Бердянському міжрайонному прокурору для вирішення питання щодо притягнення працівників ВДАІ до кримінальної відповідальності за ст.ст. 365, 367 КК України, скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_7