АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2013 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2013 року у справі про адміністративне правопорушення, якою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, студента ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 22,

закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2013 року відносно ОСОБА_2 закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

При цьому, постановою суду першої інстанції встановлено, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки на момент зіткнення автомобіль під керуванням останнього, закінчивши виконання лівого повороту, вже рухався по головній дорозі, в той час як автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 виїжджав з другорядної дороги.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою другий учасник ДТП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції.

Провадження № 33/774/457/13 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_4

В обґрунтування поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким суд дав неправильну оцінку.

В судове засідання апелянт ОСОБА_1 не зявився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно необґрунтованості постанови районного суду є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, повністю узгодженими із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

З урахуванням вимог п. 16.13. Правил дорожнього руху України, порушення яких ставиться в вину водія ОСОБА_2, апеляційний суд констатує, що для повного, всебічного та обєктивного зясування всіх обставин справи та зясування відповідності дій водія ОСОБА_2 зазначеним вимогам Правил дорожнього руху України під час здійснення маневру лівого повороту, є обовязковим встановлення місця зіткнення транспортних засобів під керуванням водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Судом першої інстанції правильно прийнято в якості належного доказу відеозапис з камери відеоспостереження, встановленої на перехресті вул. Чернишевського та вул. Гоголя в м. Дніпропетровську.

Дослідивши вказаний відеозапис, суд апеляційної інстанції встановив, що після зіткнення з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_2, автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 залишив місце ДТП і деякий час знаходився на узбіччі, після чого, рухаючись заднім ходом, повернувся до приблизного місця ДТП, а відтак, викликають сумніви дані стосовно місця зіткнення транспортних засобів, які слідують зі схеми місця ДТП.

Проаналізувавши зміст письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, апеляційний суд приходить до висновку, що пояснення вказаних свідків не можуть бути доказами вини ОСОБА_2 в порушенні вимог п. 16.13. Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних

засобів, оскільки з пояснень свідків жодним чином не вбачається механізму зіткнення транспортних засобів, а тим паче місця розташування автомобілів на проїзній частині дороги в момент зіткнення.

Крім того, пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є неузгодженими з поясненнями водія ОСОБА_1, оскільки свідки вказують, що перед зіткненням з автомобілем під керуванням ОСОБА_2, водій ОСОБА_1 вжив заходів екстреного гальмування, в той час як ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях, наданих районному суду нічого не вказує про вжиті ним заходи щодо уникнення ДТП, а лише вказує на те, що здійснюючи проїзд перехрестя з дотриманням вимог Правил дорожнього руху України, побачив і відчув удар в праву частину автомобіля під його керуванням.

На переконання апеляційного суду, для зясування фактичних обставин ДТП і встановлення її винуватця, необхідно було провести відповідні експертизи із залученням фахівців в даній галузі, що не було зроблено під час складання матеріалів.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_2, обєктивно не підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи, що виключає наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи судом першої інстанції не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2013 року, відносно ОСОБА_2, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ ОСОБА_4

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_4