Справа № 526/2537/13-п
Провадження № 3/526/1092/2013
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В. розглянувши матеріали, які надійшли від територіальної державної інспекції праці у Полтавській області Державної інспекції України з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, фізичну особу-підприємця,

за ч.1 ст. 41 КпАП України,

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного державним інспектором праці ОСОБА_2 відносно ФОП ОСОБА_1, останній в пункті 6 трудового договору укладеного з працівником ОСОБА_3 від 3 квітня 2013р. зазначена тривалість щорічної відпустки та час її надання 24 календарні дні, час початку і закінчення відпустки не визначена, що не відповідає наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.01р. № 260. Крім цього, виплата заробітної плати проводиться не менше двох разів на місяць через проміжок часу менше 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, ч.1 та ч.2 ст. 115 КЗпП України, ч.1 ст. 24 «Про заробітну плату», так як за серпень місяць виплату авансу проведено 20.08.13р., платіжне доручення № 66 від 20.08.13р. в сумі 140 грн., заробітна плата за серпень місяць 27.08.13р., платіжне доручення № 70 від 27.08.13р. в сумі 141, 49 грн.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив суду, що він дотримувався норм чинного законодавства.

Адвокат ОСОБА_4 вказав, що трудовий договір з ОСОБА_3 укладений на підставі типового договору, який не передбачає визначення часу і закінчення відпустки. Стаття 115 КЗпП України передбачає виплату заробітної плати два рази на місяць, що і було зроблено ОСОБА_1, проте інспектор на власний розсуд трактувала положення даної статті.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.41 КУпАП з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 10 цього ж Кодексу, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх, або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, ст. 79 КУпП та ст. 10 ЗУ «Про відпустки» передбачено, що черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості для їх відпочинку.

Конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобов'язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну.

Таким чином, твердження інспектора про те, що початок та закінчення відпустки має бути передбачено трудовим договором, не ґрунтується на законі і не є правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені у колективному договорі, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Аналогічна норма міститься і в ст. 115 КЗпП України.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 останній проводив виплату заробітної плати два рази в місяць, тому вказане інспектором ніби то порушення теж не ґрунтується на законі і є надуманим.

Згідно ст. 247 п.1 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Як уже вказано вище, вмінені інспектором порушення трудового законодавства не ґрунтуються на законі і не є порушенням норм законодавства про працю в розумінні ст. 41 КпАП України, тому в діях ОСОБА_1 суд не вбачає події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 41КпАП України .

Керуючись ст. 9, ч.1 ст. 41, п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 251,252, 283, 284 КпАП України, суд , -

п о с т а н о в и в:

- провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 41 КпАП України закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд, строк предявлення до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: підпис

Копія: вірно

Суддя Гадяцького

районного суду ОСОБА_5