АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2013 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого заступником керівника служби безпеки ПАТ КБ ПриватБанк, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і закрито провадження в справі за закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і закрито провадження в справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 4 ст. 38 КУпАП.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11. Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження № 33/774/52/13 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_4

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушеннями норм процесуального закону, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, в його діях відсутнє порушення будь-яких вимог Правил дорожнього руху України, а відтак відсутній і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при цьому саме порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. п. 1.10., 11.9., 14.6. (е) Правил дорожнього руху України було наслідком ДТП, що сталася.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2, підтримали в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердили викладені в ній доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити. При цьому, захисник апелянта зазначив, що при розгляді справи місцевим судом без будь-якого вмотивування взагалі була проігнорована версія ДТП, на якій наполягав ОСОБА_1 Також, районним судом з надуманих підстав не був прийнятий висновок експертного автотехнічного дослідження, зроблений на підставі заяви ОСОБА_1, відповідно до якого саме порушення водієм ОСОБА_5 вимог Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з ДТП, тобто висновки даного дослідження кардинально протилежні висновкам комплексного транспортно трасологічного та автотехнічного дослідження, проведеного на підставі направлення інспектора ДАІ, а відтак захисником заявлялося відповідне клопотання про проведення судової експертизи для усунення протиріч між висновками, в задоволенні якого судом було відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Однак, аналізом матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не зясував обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, як вбачається з оскаржуваної постанови, за результатами розгляду справи районний суд на підставі протоколу огляду місця ДТП та схеми до нього, фотознімків з місця ДТП, пояснень учасників ДТП ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, а також висновку комплексного транспортно трасологічного та автотехнічного дослідження № 70/29-307, № 70/27-308 від 19 листопада 2012 року, прийшов до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 мало місце порушення вимог п. 16.11. Правил дорожнього руху України, внаслідок чого автомобіль під його керуванням марки ВАЗ 21093, автомобіль марки Шкода Октавія під керуванням водія ОСОБА_5, автомобіль марки Мерседес під керуванням водія ОСОБА_13 та автомобіль марки Опель під керуванням водія ОСОБА_7 зазнали механічних пошкоджень.

Такий висновок суду першої інстанції апеляційний суд вважає необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки даний висновок суду не підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, при цьому, при наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, в оскаржуваній постанові не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Як встановлено дослідженням матеріалів справи, 29 жовтня 2012 року органом дізнання було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, з мотивувальної частини якої вбачається, що у звязку з суперечливими поясненнями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відносно механізму ДТП, які суттєво впливали на прийняття рішення, 23 жовтня 2012 року в НДЕКЦ ГУМВС України в Дніпропетровській області було призначено проведення комплексного транспортно трасологічного та автотехнічного дослідження.

Отже, посадовою особою ДАІ за наслідками розгляду матеріалів ДТП не було встановлено винуватця ДТП.

На підставі направлення від 23 жовтня 2012 року інспектора сектора оформлення ДТП, дізнання і розшуку ТЗ, котрі зникли з місця ДТП ВДАІ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за матеріалами ДТП, яка мала місце 18 жовтня 2012 року за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_5, 19 листопада 2012 року було проведено комплексне транспортно трасологічне та автотехнічне дослідження № 70/29-307, № 70/27-308, згідно висновків якого, дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 16.11. та дорожнього знаку 2.1. розділу 33 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному звязку з настанням події даної ДТП.

Також, з вищевказаного висновку спеціаліста слідує, що дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 11.9. Правил дорожнього руху України, однак, встановлення невідповідностей дій останнього з технічної точки зору не знаходилось в причинному звязку с настанням події ДТП. В той же час, у випадку руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 зі швидкістю 5 км/год., водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти зіткненню і його дії при даному механізмі зіткнення не відповідали вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху України, котрі з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з настанням події ДТП.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на той факт, що відповідно до вищезазначеного направлення на проведення комплексного транспортно трасологічного та автотехнічного дослідження, провадження дослідження було доручено експертам НДЕКЦ ГУМВС України в Дніпропетровській області, однак, дослідження було проведено не експертом, а спеціалістом.

Разом з тим, на підставі заяви ОСОБА_1, експертом Дніпропетровського науково дослідного інституту судових експертиз було проведено експертне автотехнічне дослідження, згідно висновку якого № 4275-12 від 21 грудня 2012 року, в діях водія ОСОБА_1 з технічної точки зору не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б могли знаходитись в причинному звязку з ДТП, яка сталась.

Крім того, з вищезазначеного висновку експерта слідує, що водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п. п. 11.4., 12.3., 14.6. (е) Правил дорожнього руху України, але в його діях вбачаються невідповідності вказаним вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з ДТП.

Таким чином, вищевказані висновки спеціаліста та експерта містять кардинально протилежні висновки стосовно відповідності, як дій водія ОСОБА_1, так і водія ОСОБА_5, вимогам Правил дорожнього руху України, котрі з технічної точки зору могли б бути у причинному звязку з настанням ДТП.

Однак, суд першої інстанції замість того щоб, з метою усунення протиріч між вказаними висновками, призначити відповідну судову експертизу, на чому наполягав захисник ОСОБА_1, навіть не прийняв наданий останнім висновок експерта.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що на підставі наявних у справі доказів неможливо встановити наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки відсутні докази, які б беззаперечно підтверджували відповідність або навпаки невідповідність його дій вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходились в причинному звязку з настанням ДТП.

При цьому, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, постанова місцевого суду є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2012 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і закрито провадження в справі за закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ ОСОБА_4

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_4