АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2012 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1, апеляційну скаргу захисника потерпілої ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого майстром в Юнівер Груп, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, селище Ланна, вул. Комсомольська, 1 А 5, а проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень, -

в с т а н о в и в :

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 порушив п. п. 10.1., 2.3. (б) Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою,захисник потерпілої ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3, в її інтересах,подав апеляційну скаргу, в якійпросить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову, якою накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк до 1 року.

______________________________________________________________________

Справа № 33/490/462/12 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_4

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_5

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат ОСОБА_3 зазначив, що постанова районного суду єнеобґрунтованою, винесеною з порушеннями норм процесуального закону, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. Так, при накладенні на правопорушника ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, районним судом не було враховано обставини, що обтяжують відповідальність останнього за вчинене правопорушення, які полягають в тому, що ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Крім того, внаслідок ДТП потерпілій стороні була спричинена значна матеріальна шкода в сумі більше 17000 грн.

Правопорушник ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки на його думку постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними. При цьому, правопорушник зазначив, що в повному обсязі визнає свою вину у вчиненому правопорушенні та щиро розкаюється у вчиненому, має на утриманні непрацездатну дружину, яка знаходиться в декретній відпустці по догляду за їхньою малолітньою дитиною. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ніхто з водіїв не отримав тілесних ушкоджень, автомобілі застраховані, а відтак, потерпілій буде відшкодована матеріальна шкода.

В судове засідання апелянтАжмяков Р.В. не зявився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

До початку судового засідання від потерпілої ОСОБА_2 до апеляційного суду надійшла письмова заява, підписана також і її захисником, в якій потерпіла зазначила, що підтримує в повному обсязі апеляційну скаргу, подану її захисником та просить розглянути апеляцію без її участі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши правопорушника ОСОБА_1, взявши до уваги письмову заяву потерпілої ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 увчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним іобґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та апелянтом не оспорюється.

При цьому, правопорушникШмарловський Р.О. в суді апеляційної інстанції пояснив, щов повному обсязі визнає свою вину у вчиненому правопорушенні та щиро розкаюється у вчиненому.

Доводи апеляційної скарги щодо мякості накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Зі змісту ст. 33 КУпАП вбачається, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Апеляційним переглядом встановлено, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1судом першої інстанції накладено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП та в межах санкції ст. 124 КУпАП.

При цьому, районним судом правильно враховано обставини справи та особу правопорушника.

Так, суд апеляційної інстанції констатує факт визнанняправопорушником ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні та щирого розкаяння його у вчиненому.

Крім того, апеляційний суд враховує обставини дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ніхто з водіїв не отримав тілесних ушкоджень, при цьому, цивільна відповідальність ОСОБА_1 застрахована в передбаченому законом порядку, з чого слідує, що потерпілій ОСОБА_2 буде відшкодована матеріальна шкода.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції бере до уваги той факт, що з урахуванням встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потерпіла сторона може в порядку цивільного судочинства звернутися до суду з метою відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, з вини ОСОБА_1

Матеріалами справи встановлено, що дійсно правопорушник ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, за ст. 124 КУпАП, зокрема і протягом 2012 року, а саме, 31 січня 2012 року, за вчинення яких на нього було накладено адміністративне стягнення з урахуванням ступеню його вини.

Порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи районним судом не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови районного суду та обтяження відповідальностіШмарловського Р.О., тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Синельниківськогоміськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2012 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_5