ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2013 3/425/279/13 425/735/13-п

Рубіжанський міський суд у складі головуючого судді Цецора О.Р., при секретарі судового засідання Гайворонській І.В., за участю прокурора Татарченка К.В., захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли від відділу по боротьбі з корупцією УБОЗ ГУМВС України в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює старший інспектор Рубіжанського МВ ГУ Державної техногенної безпеки у Луганській області, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції, -

ВСТАНОВИВ:

До Рубіжанського міського суду Луганської області надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_2 за вчинення корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 6 Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції.

В судовому засіданні встановлено, що, ОСОБА_2 вчинив корупційне правопорушення за наступних обставин.

12.02.2013 року старший інспектор Рубіжанського МВ Головного управління Держтехногенбезбеки України в Луганській області капітан служби цивільного захисту ОСОБА_2 отримав незаконну грошову винагороду в сумі 400 гривень від приватного підприємця ОСОБА_3 за обіцянку не проведення перевірки його торгівельного закладу протягом 2013 року або у випадку її проведення з позитивним результатом.

12.02.2013 року о 10-00 год. безпосередньо після отримання грошей від ОСОБА_3, гр-н ОСОБА_2 був оглянутий працівниками УБОЗ ГУМВС в Луганській області. Грошові кошти в сумі 400 гривень були вилучені у гр-на ОСОБА_2 в присутності понятих з його форменого одягу та в подальшому долучені до зібраних матеріалів у якості речових доказів.

Капітан служби цивільного захисту ОСОБА_2 згідно п. 3.1.1 посадової інструкції старшого інспектора Рубіжанського МВ ГУ Держтехногенбезпеки в Луганській області має право на проведення планових та позапланових перевірок підприємств, установ, організацій, будівель, споруд, новобудов та інших підконтрольних об'єктів усіх форм власності під час здійснення державного пожежного нагляду, чим скористався при скоєнні протиправної діяльності.

Своїми протиправними діями ОСОБА_2 порушив вимоги обмеження щодо використання службового становища, передбачені ст.. 6 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, та вчинив дії за ознакою порушення особою встановлених законом обмежень щодо використання службових повноважень та, повязаних з цим можливостей з одержанням за це неправомірної винагороди у розмірі, що не перевищує пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 6 Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції не визнав. Суду пояснив, що з ОСОБА_3 вони були знайомі, бачились кілька разів. Приблизно в кінці літа 2012 року при зустрічі, ОСОБА_2 розповів ОСОБА_3, що знаходиться у тяжкому матеріальному становищі, на що ОСОБА_3 запропонував йому позичити грошей в розмірі 300 400 гривень. Приблизно на початку 2013 року ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_2 та запропонував зустрітись. При зустрічі ОСОБА_3 спитав яку суму грошей потрібно позичити ОСОБА_2, а потім вони домовились, що незабаром зустрінуться. 12.02.2013 року ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_2 та запропонував зустрітись. Вони зустрілись біля бару Корона, розташованому по вул.. Визволителів м. Рубіжне, оскільки у ОСОБА_2 в цей час була запланована перевірка зазначеного закладу. Знаходячись біля бару Корона м. Рубіжне, ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 400 гривень, які пропонував позичити. Після цього ОСОБА_2 пішов в бар Корона, де через декілька хвилин був затриманий трьома співробітниками УБОЗ, які закрутили йому руки, звязали їх тканевим ременем, вилучили грошові кошти в розмірі 400 гривень та відвезли в м. Сєвєродонецьк у відділок, де опитали та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Там він знаходився близько 2 годин, співробітники УБОЗу не розяснили йому права та не ознайомили з протоколом, тому від підписання протоколу він відмовився.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він працює оперуповноваженим відділу по боротьбі з корупцією УБОЗ ГУМВС України в Луганській області. 12.02.2013 року близько 9 години ранку до нього у відділ звернувся гр-н ОСОБА_3 та повідомив, що старший інспектор Рубіжанського МВ ГУ Держтехногенбезпеки в Луганській області ОСОБА_2 вимагає від нього грошову винагороду в розмірі 400 гривень за не проведення перевірок його торгівельного кіоску за період 2013 року. В якості доказу вимагання грошей він додав лазерний диск із записом його розмови з ОСОБА_2 Також до заяви він додав грошові кошти номіналом по 100 гривень на загальну суму 400 гривень, та їх ксерокопію. Після чого ОСОБА_4 прийняв зазначену заяву до провадження. Приблизно о 09-30 год. співробітники УБОЗ та ОСОБА_3 приїхали в м. Рубіжне до бару Корона, де ОСОБА_3 домовився зустрітись з ОСОБА_2 Приблизно через 20 хвилин до ОСОБА_3 зі сторони Рубіжанського водоканалу підійшов ОСОБА_2, в цей момент співробітники УБОЗ знаходились в автомобілі та спостерігали за зустріччю, в ході якої вони бачили факт передачі грошей ОСОБА_3 ОСОБА_2 Коли ОСОБА_2 увійшов у приміщення бару Корона, він зі співробітниками УБОЗ та понятими зайшли за ним , де вилучили у ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 400 гривень та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення із додержанням вимог, передбачених КУпАП, щодо розяснення ОСОБА_2 його прав, проте від дачі пояснень та від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 відмовився в присутності понятих, про що в протоколі було зроблено відповідний запис. Після цього вони проїхали у відділок УБОЗ в м. Сєвєродонецьк для опитування учасників та оформлення матеріалу про адміністративне правопорушення. Співробітником УБОЗ ОСОБА_5 неодноразово здійснювались дзвінки на мобільний телефон адвоката ОСОБА_2 ОСОБА_1 з метою узгодження часу та місця ознайомлення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з матеріалами справи, на що була отримана відповідь, що вони зайняті та поки на це не мають часу. При спробі ОСОБА_4 ознайомити ОСОБА_2 та його адвоката ОСОБА_1 з повторно складеним протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього матеріалами в приміщенні Рубіжанського МВ ГУМВС, ОСОБА_1 повідомив, що вони з ОСОБА_2 дуже зайняті, а на питання, коли вони зможуть знайти час для ознайомлення з протоколом, відповіді він не отримав, що можуть підтвердити свідки, яки знаходились в декількох метрах від них та чули зазначену розмову. За таких обставин матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було направлено до Рубіжанського міського суду для розгляду без підпису ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він займається підприємницькою діяльністю та орендує торгівельній кіоск, розташований по вул.. Б.Хмельницького, 93-б м. Рубіжне. В 2010 році він приїжджав до Рубіжанського МВ Головного управління Держтехногенбезбеки України в Луганській області для отримання дозволу на проведення господарської діяльності за зазначеною адресою, де познайомився з інспектором Нізяєвим Р.М. Приблизно через рік ОСОБА_2 йому зателефонував та сказав, що з метою не проведення перевірок за місцем його підприємницької діяльності, він повинен заплатити гроші в розмірі 600 гривень, на що ОСОБА_3 погодився та заплатив зазначену суму грошей, при цьому періодичність перевірок його господарської діяльності він не знав, з планом перевірок на поточний рік він ознайомлений не був, тому заплатив гроші за те, щоб перевірки не проводились. Приблизно на початку осені 2012 року ОСОБА_2 йому зателефонував та сказав, що знову повинен заплатити йому гроші, проте на той час ОСОБА_3 не було в місті, він був відсутній близько 2 місяців. Незабаром від своїх знайомих підприємців ОСОБА_3 дізнався, що перевірки його торгівельних кіосків мають проводитись не кожного року, він зрозумів, що з нього просто вимагались гроші, тому він вирішив звернутись до УБОЗ із заявою на ОСОБА_2. Перед цим він зателефонував ОСОБА_2 та домовився про зустріч з метою обговорення суми, яку він повинен був йому заплатити. Коли вони зустрілись, то розмову, що між ними відбулась щодо суми грошей, яку ОСОБА_3 повинен був заплатити ОСОБА_2, ОСОБА_3 записав на диктофон мобільного телефону, потім записав це на лазерний диск, та додав до заяви співробітникам УБОЗ. Приблизно через 2 тижні ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_2, сказав, що в нього є гроші та запропонував зустрітись для передачі грошей, вони домовились зустрітись біля бару Корона м. Рубіжне 12.02.2013 року. Вранці цього ж дня ОСОБА_3 приїхав до УБОЗ м. Сєвєродонецьк та написав заяву на ОСОБА_2, долучив до заяви диск із записом розмови, після цього він разом із співробітниками УБОЗ вони приїхали до бару Корона м. Рубіжне, де ОСОБА_3 зустрівся з ОСОБА_2 та передав йому 400 гривень. Також ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_2 ніколи не просив його позичити йому грошей, оскільки вони були просто знайомі, зустрічались всього декілька разів та дружніх стосунків взагалі не підтримували, тому мови про позику бути не могло.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона займається підприємницькою діяльністю в барі Корона м. Рубіжне. ОСОБА_2 у 2012 році приходив до неї із перевіркою, грошей за не проведення перевірок або за позитивний результат перевірок ОСОБА_2 від неї не вимагав, склав припис щодо усунення порушень. 12.02.2013 року ОСОБА_2 близько 10-00 год. прийшов до бару Корона для проведення перевірки. Коли ОСОБА_2 зайшов до приміщення та почав роздягатись, в цей момент зайшли до бару троє чоловіків, один з яких показав їй посвідчення співробітника УБОЗ, ОСОБА_2 закрутили руки та повели до приміщення літньої площадки бару Корона, зазначені події тривали декілька хвилин, більше вона нічого не бачила. Чи роз'яснювались ОСОБА_2 його права та чи пропонувалось йому ознайомитись з протоколом вона не знає, оскільки не була присутня при складанні протоколу. Факту зв,язання рук тканевим ременем ОСОБА_2 ОСОБА_6 також не бачила, тому підтвердити не змогла.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він працює оперуповноваженим ОВД УБОЗ ГУМВС України в Луганській області. 12.02.2013 року до УБОЗ ГУМВС України в Луганській області від приватного підприємця ОСОБА_3 надійшла заява, відповідно до якої він просив прийняти міри реагування до інспектора ГО Держтехногенбезпеки ОСОБА_2, оскільки останній вимагав у нього грошові кошти в сумі 400 гривень за не проведення перевірки у його торгівельних кіосках у 2013 році. До заяви ОСОБА_3 додав диск та грошові кошти в сумі 400 гривень з їх ксерокопіями. Оскільки працівники МВД зобов'язані невідкладно відреагувати на подібного роду заяви, тому 12.02.2013 він разом із ОСОБА_4 виїхав на місце зустрічі ОСОБА_3 з ОСОБА_2 в м. Рубіжне біля бару „Корона, де він особисто бачив факт передачі грошей ОСОБА_3 ОСОБА_2, відеозапис цього моменту не проводилась, оскільки це можливо лише за рішенням суду, фізична сила до ОСОБА_2 не застосовувалась, оскільки в цьому не було потреби, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 були розяснені права, передбачені ст.. 268 КУпАП.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суду пояснили, що 12.03.2013 року вони разом проходили повз бару „Корона м. Рубіжне, де до них підійшов співробітник міліції та запропонував бути понятими при передачі грошей приватним підприємцем інспектору Держтехногенбезпеки, на що вони погодились. Їм запропонували сісти в автомобіль, де підприємець ОСОБА_3 розповів, що інспектор Держтехногенбезпеки вимагає від нього грошову винагороду в розмірі 400 гривень за те, що у 2013 році перевірки його господарської діяльності поводитись не будуть, або за проведення таких перевірок з позитивним результатом. Вони записали серійні номери купюр, після чого ОСОБА_3 пішов до бару „Корона, де до нього підійшов чоловік, як з'ясувалось пізніше ОСОБА_2, який взяв у ОСОБА_3 гроші та поклав їх до лівої кишені, після чого зайшов до приміщення бару „Корона. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 разом зі співробітниками міліції зайшли до приміщення бару „Корона, де були присутні в момент вилучення у ОСОБА_2 грошей в розмірі 400 гривень, при цьому ОСОБА_2 казав, що ці гроші йому не належать, співробітник міліції з аркуша зачитав ОСОБА_2 права, фізичний вплив при цьому до ОСОБА_2 не застосовувався.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції, корупційне правопорушення - умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 4 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.

Корупція - використання особою, зазначеною в частині 1 ст. 4 цього Закону, наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в частині першій статті 4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей.

Згідно з ч. 6 ст. 1 Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції, неправомірна вигода - грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, що їх без законних на те підстав обіцяють, пропонують, надають або одержують безоплатно чи за ціною, нижчою за мінімальну ринкову.

Згідно з п. б п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції, субєктами відповідальності за корупційні правопорушення є особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, податкової міліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції, особам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження та повязані з цим можливості з метою одержання неправомірної винагороди для себе чи інших осіб.

Частина 1 ст. 172-2 КУпАП передбачає відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо використання службових повноважень та пов'язаних з цим можливостей з одержанням за це неправомірної вигоди у розмірі, що не перевищує п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або у зв'язку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 11.10.2011 року по теперішній час працює на посаді старшого інспектора Рубіжанського МВ ГУ Державної техногенної безпеки у Луганській області, що підтверджується копією довідки про підтвердження перебування на посаді ОСОБА_2 (а.с.27), тобто є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Відповідно до п. 3.1.1 Посадової інструкції старшого інспектора Рубіжанського МВ ГУ Держтехногенбезпеки в Луганській області, ОСОБА_2 має право на проведення планових та позапланових перевірок підприємств, установ, організацій, будівель, споруд, новобудов та інших підконтрольних обєктів усіх форм власності під час здійснення державного пожежного нагляду (а.с.38).

12.02.2013 року ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 400 гривень, за обіцянку ОСОБА_2, що в 2013 році проведення перевірок його господарської діяльності, за місцем розташування торгівельних кіосків, відбуватись не буде. Зазначений факт підтверджується поясненнями ОСОБА_3, який категорично заперечив проти того, що кошти в розмірі 400 гривень він позичив ОСОБА_2 Також це підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які 12.02.2013 року були залучені в якості понятих при передачі грошей в сумі 400 гривень ОСОБА_3 ОСОБА_2 в якості грошової винагороди за не проведення перевірок у його торгівельних кіосках у 2013 році або за їх проведення з позитивним результатом.

Факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення також підтверджується:

- протоколом про вчинення адміністративного корупційного правопорушення № 11/1 від 04.03.2013 року, яким зафіксовано факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 172-2 ч. 1 КУпАП;

- заявою ОСОБА_3 від 12.02.2013 року;

- поясненнями ОСОБА_3, згідно з якими ОСОБА_2 вимагав від нього грошову винагороду в розмірі 400 гривень за не проведення перевірки у його торгівельних кіосках у 2013 році або за її проведення з позитивним результатом;

- поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_7, які підтвердили факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 172-2 ч. 1 КУПАП;

- копіями банкнот, які ОСОБА_3 передав ОСОБА_2;

- поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які 12.02.2013 року були залучені в якості понятих при передачі грошей в сумі 400 гривень ОСОБА_3 ОСОБА_2 в якості грошової винагороди за не проведення перевірок у його торгівельних кіосках у 2013 році або за їх проведення з позитивним результатом;

- заявою ОСОБА_2 від 12.02.2013 року, згідно з якою він відмовився давати будь-які пояснення у відношенні себе;

- протоколом огляду та вилучення від 12.02.2013 року;

- копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_3;

- довідкою про затвердження перебування на посаді ОСОБА_2;

- копією посадової інструкції старшого інспектора Рубіжанського МВ ГУ Держтехногенбезпеки у Луганській області, згідно з якою ОСОБА_2 має право на проведення планових та позапланових перевірок підприємств, установ, організацій, будівель, споруд, новобудов та інших підконтрольних обєктів усіх форм власності під час здійснення державного пожежного нагляду;

- витягом з кримінального провадження № 0000412 про надходження заяви ОСОБА_3 з приводу вимагання грошової винагороди ОСОБА_2;

- рапортом помічника начальника відділу оперативного чергового ЧЧ штабу Рубіжанського МВ ГУМВС ОСОБА_10 від 12.02.2013 року;

- дорученням про проведення досудового розслідування від 12.02.2013 року;

- повідомленням про початок досудового розслідування від 12.03.2013 року;

- повідомленням про закриття досудового розслідування від 01.03.2013 року;

- копією постанови про закриття кримінального провадження від 01.03.2013 року.

За таких обставин, в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 6 Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції, яка передбачає відповідальність за використання своїх службових повноважень та повязаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної винагороди для себе чи інших осіб.

Відповідальність за вчинення зазначеного правопорушення передбачена ст.. 172-2 ч. 1 КУпАП, а саме: порушення особою встановлених законом обмежень щодо використання службових повноважень та пов'язаних з цим можливостей з одержанням за це неправомірної вигоди у розмірі, що не перевищує ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або у зв'язку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

Посилання ОСОБА_2 на факт не розяснення йому прав, передбачених ст.. 268 КУпАП, як на підставу неможливості притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ст.. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Законодавство України не передбачає винесення постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення з підстави порушення права особи на ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення або не розяснення їй прав на стадії складання протоколу, підстави закриття справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст.. 247 КУпАП та ст.. 22 КУпАП є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають.

Суд, при розгляді справи, відповідно до ст.. 280 КУпАП, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, з метою недопущення порушень прав та свобод громадянина, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надав сторонам всі права, передбачені ст.. 268 КУпАП, а саме, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі, та ст.. 271 КУпАП, відповідно до якої у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу

(посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

У зв'язку з вищезазначеним, суд розглянув всі клопотання, заявлені сторонами, зокрема, щодо приєднання до матеріалів справи документів, допиту свідків, надав можливість ознайомлення сторін з усіма матеріалами справи, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами справи в повному обсязі від 18.03.2013 року.

В той же час суд вважає за необхідне розяснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що у разі порушення її прав при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вона має право звернутись до прокуратури із скаргою на дії посадової особи щодо проведення перевірки за фактом правомірності складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КупАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_2, свідків, думку прокурора, який вважав доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні корупційного діяння, відповідальність за яке передбачена ст.. 172-2 ч. 1 КУпАП, адвоката, який наполягав на тому, що вина ОСОБА_2 не доведена та посилався на численні порушення з боку працівників УБОЗ при складенні матеріалу, дослідивши всі письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки корупційного правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ст. 172-2 ч. 1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 1, ч. 6 ст. 1, п. б п. 1 ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 6 Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції, ст.ст. 172-2 ч. 1, 251, 252, 280, 284, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 172-2 ч. 1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави.

Вилучені для тимчасового зберігання грошові кошти в розмірі 400 (чотириста) гривень, які долучені до матеріалів справи - повернути ОСОБА_3.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КУпАП, якщо така скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не була скасована, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Р. Цецора