АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 вересня 2012 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1. та його захисника адвоката ОСОБА_2,апеляційну скаргуГолубничого О.В.на постановуАмур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді громадських робіт на строк 50 годин, -

в с т а н о в и в :

ПостановоюАмур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2012року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 50 годин.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 керував автомобілем в стані наркотичного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою,ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

______________________________________________________________________

Справа № 33/490/762/12 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_4

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, він не знаходився за кермом автомобіля в стані наркотичного спяніння, що було встановлено за результатами альтернативного медичного аналізу біосередовищата медичного огляду, в ході якого в організмі ОСОБА_1 не було виявлено жодних ознак наркотичного спяніння та психотропних речовин, навіть в мінімальній кількості.Районний суд не звернув увагу на той факт, що медичний огляд, за результатами якого було встановлено перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного спяніння, проведений з чисельними порушеннями встановленого порядку, а відтак медичний висновок не можна вважати дійсним.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник адвокат ОСОБА_2, підтримали в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердили викладені в ній доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити. При цьому, адвокат ОСОБА_2 пояснив, що ним була подана скарга на дії лікарів з приводу двох протилежних медичних висновків, зроблених за результатами медичного огляду ОСОБА_1 і в результаті розгляду даної скарги були скасовані результати медичного огляду, в ході якого у ОСОБА_1 не було виявлено ознак наркотичногоспяніння, з приводу чого було подано адміністративний позов до суду.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду,вивчивши матеріали справи,дослідивши доводи апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості постанови районного суду є неспроможними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбаченихст. ст. 254 256 КУпАП; рапортом працівника ДАІ; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 693 від 27 травня 2012 року, відповідно якого 27 травня 2012 року, о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного спяніння; поясненнями працівника ДАІ ОСОБА_5, наданими ним в судовому засіданні районного суду.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що медичне освідчення, в ході якого було достовірно встановлено факт знаходження ОСОБА_1 в стані наркотичного спяніння, лікарем наркологом ОСОБА_6було проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності вимогам закону дій працівника ДАІ при оформленні відносно апелянтапротоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими, оскільки згідно висновку службового розслідування, зробленого за результатами розгляду скарги ОСОБА_1, дії старшого інспектора ДПС взводу із забезпечення супроводження РДПС ОСОБА_7 України в Дніпропетровській області капітана міліції ОСОБА_5, в частині складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1, визнані правомірними.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним посилання ОСОБА_1як на доказ відсутності в його діях складу інкримінованого правопорушення, на висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 3430 від 27 травня 2012 року, відповідно якого у апелянта не було виявлено ознак спяніння, оскільки, як було зазначено в судовому засіданні апеляційного суду захисником ОСОБА_1, вказані результати повторного медичного огляду апелянта були скасовані за результатами розгляду скарги на дії лікарів.

При розгляді справи районним судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову районного суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2012 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді громадських робіт на строк 50 годин, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_4