АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 липня 2013 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2013 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого головним бухгалтером ТОВ «Завод монтажних виробів», який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 42,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 85 гривень, -

в с т а н о в и в:

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 85 грн.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1, працюючи на посаді головного бухгалтера ТОВ «Завод монтажних виробів», допустив порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 17 червня 2013 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі за відсутністю події адміністративного правопорушення. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Провадження № 33/774/546/13 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2

Категорія: ч. 1 ст. 163-1 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_3

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у звязку з тим, що при розгляді справи в місцевому суді він не був присутній, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про необхідність зявитися до суду. При цьому, копія постанови суду апелянту була направлена з порушенням трьохденного строку, передбаченого ст. 285 КУпАП і він її отримав лише 05 червня 2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, в матеріалах справи відсутні докази його вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки на теперішній час триває процедура оскарження ТОВ «Завод монтажних виробів» в адміністративному порядку податкового повідомлення рішення, винесеного на підставі акту податкової перевірки, яким були зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, котрі нібито мали місце в діяльності підприємства.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази направлення ОСОБА_1 судового виклику, в той час як з доданої останнім до апеляційної скарги ксерокопії протоколу про адміністративне правопорушення, другий екземпляр якого він отримав при оформленні посадовою особою податкового органу матеріалів, вбачається, що в ньому відсутня дата розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього в суді. Разом з тим, місцевий суд справу розглянув у відсутність апелянта, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. При цьому, як вбачається з копії супровідного листа, який знаходиться в матеріалах справи, копія постанови суду ОСОБА_1 була направлена з порушенням трьохденного строку, передбаченого ст. 285 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд, керуючись ст. 289 КУпАП, вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним переглядом встановлено, що районний суд, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не зясував обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на доказах, які містяться в матеріалах справи.

Так, Податковим Кодексом України передбачено апеляційний порядок узгодження сум податкового зобовязання. Зазначений порядок узгоджень представляє собою можливість субєкту господарювання оскаржити в адміністративному порядку (до вищестоящого податкового органу) податкове повідомлення рішення, а у випадку, якщо субєкт господарювання не погоджується з рішення Державної податкової адміністрації України має право оскаржити його до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, податковим законодавством України передбачено дворівневу процедуру оскарження рішень органів податкової служби та поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, місцевий суд вказав в постанові, що його вина у вчиненні даного правопорушення підтверджується актом про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Завод монтажних виробів» з питання правильності відображення у податковому обліку проведених експортних операцій за лютий, червень, липень, серпень 2012 року, від 02 квітня 2013 року.

Однак, суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що у відповідності до ст. 56 ПК України, підприємство, на якому працює апелянт, проводить процедуру адміністративного оскарження податкового повідомлення рішення, яке було винесено за результатами податкової перевірки, оформленої вищевказаним актом, а відтак, питання обґрунтованості та законності викладених в акті податкової перевірки висновків щодо допущених ТОВ «Завод монтажних виробів» порушень вимог податкового законодавства в ході ведення податкового обліку, є предметом розгляду в Державній податковій службі у Дніпропетровській області.

Крім того, Державною податковою службою у Дніпропетровській області в ході розгляду скарги директора ТОВ «Завод монтажних виробів» ОСОБА_4 від 30.04.2013 року на податкове повідомлення рішення Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська від 22.04.2013 року, у звязку з необхідністю додаткового вивчення та аналізу питань, що порушені в скарзі, на підставі п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України і п. 13 «Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків, органами державної податкової служби», було вирішено продовжити термін розгляду даної скарги до 29 червня 2013 року включно.

Таким чином, суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку щодо наявності в діях апелянта складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, який не підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2013 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 85 гривень, а провадження в даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3