Номер провадження 3/404/3184/13
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2013 року м. Кіровоград

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло В.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, працюючого директором ПП «Апрінт», проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3,

- за ч.1 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи директором ПП «Апрінт», що знаходиться АДРЕСА_1, порушив вимоги ст. 96 КЗпП України щодо встановлення тарифних розрядів та тарифних ставок працівникам, в залежності від складності виконуваних робіт та кваліфікації.

Так, підприємством до перевірки наданий штатний розклад за лютий 2013 рік, згідно з яким усім працівникам підприємства встановлені посадові оклади на рівні законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати. Класифікатор професій ДК 003-2010, затверджений наказом Держспоживстандарту від 28.07.10 № 327, до кожної посади передбачає кваліфікаційний рівень виконуваних працівником робіт, які визначаються залежно від вимог до утворення, професійного навчання й практичного досвіду працівників, здатних виконувати відповідні завдання й обов'язки. Посади, які пов'язані з виконанням робіт високої кваліфікації, вимагають від працівників кваліфікації на рівні молодшого фахівця. Посади, які пов'язані з виконанням робіт низької кваліфікації, відносяться до професій з діапазоном тарифних розрядів, верхній рівень якого не перевищує третього розряду. В той же час відповідно до витягу з журналу нарахування заробітної плати з лютого по вересень п.р. усім працівникам, в тому числі директору, головному бухгалтеру, юристконсульту та ін., заробітна плата нараховується у розмірі 1147 грн., тобто на рівні законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати, як за просту не кваліфіковану працю (згідно зі ст. 95 КЗпП України мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці). Також, п. 6 ч. З ст. 96 КЗпП України Науково-практичного коментаря законодавства про працю (13-го видання) передбачено, що тарифна ставка має хоч на одну копійку перевищувати встановлений розмір мінімальної заробітної плати. Таким чином вищевикладене свідчить про триваюче порушення вимог ст. 96 КЗпП України, яке тягне за собою порушення вимог ст. 6 Закону України «Про оплату праці» щодо системи оплати праці .

Крім того, у порушення вимог ст. 115 КЗпП України зі змінами, якою передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів-представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Так, на підприємстві заробітна плата за квітень, травень, червень, липень, серпень та вересень п.р. виплачувалась відповідно 30.04.13, 30.05.13, 28.06.13, 29.07.13, 30.08.13 та 30.09.13 року, тобто одноразово, що свідчить про систематичне порушення вимог ст. 115 КЗпП України щодо строків виплати заробітної плати та вимог ст. 24 Закону України «Про оплату праці» щодо строків, періодичності і місця виплати заробітної плати.

Також, відповідно до вимог п. 2 Порядку обчислення заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 № 100, яким передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому виплачується компенсація за невикористану відпустку.

Натомість, відповідно до розрахунку, наданого підприємством до перевірки, працівники підприємства звільнені 30.09.13 і для обчислення заробітної узятий період з лютого по вересень п.р., тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу, але не до першого числа місяця, в якому виплачувалась компенсація. Таким чином вищезазначене свідчить про порушення п. 2 Порядку обчислення заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 № 100 і ст. 27 Закону України «Про оплату праці» щодо порядку обчислення заробітної плати.

Крім всього, згідно з ч. 4 ст. 79 КЗпП України, черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливість їх відпочинку. В той же час на підприємстві графік відпусток на 2013 рік відсутній, що свідчить про триваюче порушення вимог ч. 4 ст. 79 КЗпП України.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, у звязку з чим вважаю за можливе розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наданими та дослідженими доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення №11-01-064/1104 від 19.11.2013 року, який підтверджує обставини встановлені судом (а.с.2-4); актом перевірки № 11-01-064/1562 від 19.11.2013 року (а.с.5-9); статутом ПП «Апрінт» (а.с.10-11); розпорядженням від 30.09.2013 року (а.с.12); рішенням засновника від 12.09.2013 року (а.с.13); штатним розписом (а.с.15); платіжною відомістю (а.с.16), платіжною відомістю №5 (а.с.17), платіжною відомістю №4 (а.с.18), платіжною відомістю (а.с.19), платіжною відомістю №6 (а.с.20), платіжною відомістю №3 (а.с.21), копіями витягу із журналу обліку руху трудових книжок (а.с.22-26), копіями нарахування компенсації за час щорічної відпустки (а.с.27).

Дослідивши матеріали справи, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а його дії такими, що підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП, оскільки він, будучи директором підприємства, вчинив порушення вимог законодавства про працю.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням особи винного, який вину при складанні протоколу визнав, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вважаю за можливе накласти стягнення у межах закону, який порушено, у виді штрафу.

Керуючись ч.1 ст.41, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 34 грн. 41 коп.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено подання прокурором до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10 діб з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло