АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 вересня 2013 рокусуддя Апеляційного суду Дніпропетровської областіДеркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першотравенського міського судуДніпропетровської області від 12 серпня 2013 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого гірничим робітником на шахті Степова, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 45,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного спяніння і на вимогу працівника ДАІ в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

__________________________________________________________________

Провадження № 33/774/760/13 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_3

Не погоджуючись з вищевказаною постановоюБритан О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову місцевого судув частині накладеного адміністративного стягнення, з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф або громадські роботи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1, не оспорюючи своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначив, що постановасуду першої інстанції є необґрунтованою в частині накладеного адміністративного стягнення, оскільки при накладенні на нього такого сурового виду адміністративного стягнення судом не було враховано те, що ОСОБА_1 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому, має на утриманні трьох осіб, включаючи двох неповнолітніх дітей. Крім того, апелянт працює водієм таксі і ця робота є для нього та його сімї єдиним джерелом доходу. Зазначені обставини правопорушник просить апеляційний суд врахувати під час розгляду його апеляційної скарги.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, в апеляційній скарзі просить її розглянути за його відсутності, у звязку з віддаленістю місця проживання, а тому суд апеляційної інстанції, враховуючи, що апелянт належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячиз наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність виниБритана О.В. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності і як вбачається з доводів апеляційної скарги, правопорушником не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Апеляційним переглядом встановлено, що адміністративне стягнення наБритана О.В. судом першої інстанції накладено у відповідності з вимогами ст. ст. 30, 33 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, відповідно рішення суду апелянта позбавлено права керування транспортними засобами не на максимальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проаналізувавши зміст апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що в апеляційній скарзі не наведено будь-яких переконливих доводів, які б давали апеляційному суду підстави для зміни накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого апелянтом адміністративного правопорушення, котре стосується безпеки дорожнього руху та полягає в грубому порушенні порядку користування правом керування транспортними засобами, лише ті обставини, що ОСОБА_1В.в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому та має на утриманні двох малолітніх дітей, не можуть бути безумовними підставами для зміни накладеного на нього адміністративного стягнення.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 власним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення підтвердив достовірність внесених про нього до протоколу даних, в тому числі щодо роботи гірничим робітником на шахті Степова, апеляційний суд дає критичну оцінку доводам апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 по роду роботи необхідна наявність права керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм таксі.

На переконання суду апеляційної інстанції, застосовані до ОСОБА_1 вид та строк адміністративного стягнення є обґрунтованими та в повній мірі будуть сприяти вихованню ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2013 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладеннямадміністративного стягнення у видіпозбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3