АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 грудня 2012 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, протест Новомосковського міжрайонного прокурора на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не

працюючого, проживаючого за адресою: Дніпропетровська область,

+ м. Новомосковськ, вул. Солона, буд. № 23,

закрито провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст.124, 130 ч.1 КУпАП, а матеріали справи направлено Новомосковському міжрайонному прокурору для прийняття рішення в порядку ст.97 КПК України, -

в с т а н о в и в :

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2012 року відносно ОСОБА_1 закрито провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП, а матеріали справи направлені Новомосковському міжрайонному прокурору для прийняття рішення в порядку ст.97 КПК України.

Постановою міськрайонного суду встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1, останній 10 липня 2012 року, о 23 годині 50 хвилин, на 195 км + 400 м а/д Харків-Сімферополь, з боку м. Запоріжжя, в напрямку м. Новомосковська, керував моторолером ДЕФІАНТ, без номерного знаку (обєм двигуна 49,9 см3) будучи в стані алкогольного спяніння не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, внаслідок чого ОСОБА_1 та пасажир ОСОБА_2 впали з моторолера на проїжджу частину дороги та отримали тілесні ушкодження, а моторолер отримав механічні пошкодження та на підставі ст.253 КУпАП провадження по справі закрито з направленням матеріалів прокурору для прийняття рішення в порядку ст.97 КПК України, після проходження СМО для встановлення ступеню тяжкості отриманих тілесних ушкоджень учасниками ДТП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, прокурор 26 листопада 2012 року подав протест, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на внесення протесту на постанову суду. В протесті прокурор просить скасувати постанову суду першої інстанції. Разом з протестом, прокурор заявив клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови.

В обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку прокурор посилається на те, що строк на опротестування постанови суду ним пропущений з поважних причин, а саме, у звязку з тим, що при розгляді справи в міськрайонному суді прокурор не був присутній, оскільки не отримував повідомлення про розгляд справи. Про розгляд справи стало відомо 12 листопада 2012 року, коли до міжрайонної прокуратури

________________________________________________________________________________

Справа № 33/490/1077/12 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3

Категорія:ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_4

надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 для прийняття рішення, згідно постанови судді від 11.09.2012 року.

В обґрунтування протесту прокурор посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального закону, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Міськрайонний суд закрив провадження по справі та направив матеріали прокурору для прийняття рішення, посилаючись на те, що у резолютивній частині постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.07.2012 року вказано, що остаточне рішення в порядку ст.97 КПК України буде прийнято після проходження СМО для встановлення ступеню тяжкості учасниками ДТП. Однак, вищевказана постанова взагалі не містить дані посилання та яка не оскаржена і не скасована, що вказує, що справа судом розглянута в порушення вимог ст.245 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та прокурор не зявилися, про поважні причини своєї неявки суду не повідомили, а оскільки останні належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи протесту та клопотання про поновлення строку на апеляційне опротестування, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах протесту, а також причини пропуску строку на опротестування постанови, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на опротестування та протест підлягають задоволенню, а постанова міськрайонного суду скасуванню з винесенням нової постанови з наступних підстав.

Перевіривши матеріали справи, судом апеляційної інстанції було встановлено, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 розглянута 11 вересня 2012 року за відсутності прокурора (а.с.7), а направлена до Новомосковської міжрайонної прокуратури для прийняття рішення лише 12 листопада 2012 року (а.с.15).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на опротестування постанови суду і розглянути поданий протест по суті.

Згідно вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне порушення суд зобов'язаний всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати всі обставини у справі та вирішити питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що в порушення зазначених вимог закону, міськрайонним судом належним чином не були зясовані обставини, щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.124, 130 ч.1 КУпАП.

Так, закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, на підставі ст.253 КУпАП, суддя не дотримався вимог закону щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, внаслідок чого важливим обставинам, які вплинули на прийняття законного та обґрунтованого рішення, відповідної оцінки у постанові судді не дано.

Такий висновок суду першої інстанції апеляційний суд вважає незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки даний висновок суду не підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП посилався на те, що в резолютивній частині постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 14 липня 2012 року вказано, що остаточне рішення в порядку ст.97 КПК України буде прийнято після проходження СМО для встановлення ступеню тяжкості учасниками ДТП. Однак, вищевказана постанова взагалі не містить дані посилання, та на момент розгляду справи не оскаржена і не скасована. (а.с.2,7).

Також апеляційним переглядом встановлено, що ОСОБА_1, 10 липня 2012 року, о 23 годині 50 хвилин, на 195 км + 400 м а/д Харків-Сімферополь, з боку м. Запоріжжя, в напрямку м. Новомосковська, керував моторолером ДЕФІАНТ, без номерного знаку (обєм двигуна 49,9 см3) будучи в стані алкогольного спяніння не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, внаслідок чого ОСОБА_1 та пасажир ОСОБА_2 впали з моторолера на проїжджу частину дороги та отримали тілесні ушкодження, а моторолер отримав механічні пошкодження, чим порушив п.п. 1.3., 2.9 - А, 12.1. Правил дорожнього руху України.

Вищевказані дані щодо обставин ДТП містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 256 КУпАП, яким було зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п.п. 1.3, 2.9-А, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 130 ч.1 КУпАП також підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 14 липня 2012 року (а.с.1-2). Дані докази не оскаржені та не скасовані.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України.

Пункт 2.9 Правил дорожнього руху України вказує, що водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Отже, саме порушення ОСОБА_1 п. п. 1.3, 2.9-А, 12.1. Правил дорожнього руху України є в прямому причинному звязку з ДТП, що сталася.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції може погіршити положення винної особи, якщо про це є апеляція потерпілого або протест прокурора.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень повністю доведена, а його дії слід кваліфікувати за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та порушення Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортного засобу, а відтак, постанова міськрайонного суду підлягає скасуванню, з винесенням нової постанови, якою ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, враховуючи, що з дня вчинення правопорушником адміністративних правопорушень пройшло більше трьох місяців, вважає необхідним закрити провадження в справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

клопотання Новомосковського міжрайонного прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити Новомосковському міжрайонному прокурору пропущений строк на оскарження постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2012 року.

Протест Новомосковського міжрайонного прокурора - задовольнити.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою відносно ОСОБА_1 закрито провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст.124, 130 ч.1 КУпАП, а матеріали справи направлено Новомосковському міжрайонному прокурору для прийняття рішення в порядку ст.97 КПК України - скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч.1 КУпАП, а провадження в даній справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_4