П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2013 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К., розглянувши матеріали інспектора ДПС супроводу УДАІ УМВС України в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого ,мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,-

за ч.1 ст. 130 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно cкладеного протоколу серії АГ2 № 625720 від 15.06.2013 року про адміністративне правопорушення, вбачається, що 15.06.2013 року о 02год. 45хв. гр. ОСОБА_1 в м.Ужгород, по вул. Грибоєдова керував транспортним засобом марки «Фольксваген Пасат» д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння ( запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода), але від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в наркодиспансері відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного або іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєнні правопорушення не визнав та пояснив суду, що ввечері вжив один бокал пива, через декілька годин після того керував транспортним засобом. Заперечив факт перебування ним у стані алкогольного спяніня, оскільки вважає, що крові не було більше ніж 0,2 проміле алкоголю .Вказав на те, що в звязку з цим наполягав на проведенні огляду за допомогою індикаторної трубки «Контроль тверезості» для встановлення проміль алкоголю у крові. Однак інспектором ДПС йому було відмовлено у проведенні огляду на місці. Проходити огляд в умовах медичного закладу він не мав можливості, так як поспішав додому.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 відносно якого складено протокол про адмінправопорушення, покази свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КпАП України , адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна(умиснаабонеобережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбаченоадміністративнувідповідальність.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за змістом ч.ч.2-3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. Лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Вказаний порядок огляду водія передбачений і іншими підзаконними актами, а саме: п.1.7. «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та Міністерства охорони здоров'я України від 9 вересня 2009 року №400/666; п.8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану

алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та п. 5.4. «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України від 26 лютого 2009 №77.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, водію ОСОБА_1 інспектором ДПС не пропонувалося на місці пройти огляд на стан спяніння за допомогою технічних засобів,даних про відмову пройти такий огляд на місці в ньому немає.

Згідно до спільного наказу № 400/666 від 09.09.2009 року МВС МОЗ « Про затвердження Інструкції про виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції « гранична норма алкоголю допустима у крові встановлена 0,2 проміле.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 ствердив, що ввечері вжив один бокал пива і вважає, що на час зупинення його інсектором ДАІ в його крові була допустима норма алкоголю.

З показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 вбачається, що співробітник ДАІ попросив його бути свідком того, що правопорушник відмовляється проїхати в медичний заклад. Він знаходився на відстані від правопорушника, із зовнішніх ознак особи правопорушника не вбачалось, що він перебував у стані алкогольного спяніння.

З показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 вбачається, що він керував транспортним засобом, його зупинили працівники ДАІ і попросили бути свідком того, що правопорушник відмовляється проїхати в медичний заклад на освідчення. Вказав на те, що із зовнішніх ознак особи правопорушника не вбачалось, що він перебував у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. А тому, в даному випадку, протокол не може бути визнаний допустимим засобом доказування. Інших доказів безумовної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння в установленому законодавством порядку матеріали справи не містять .

На підставі викладеного , суд вважає , що в діях гр. ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.130 ч.1, ч. 1 п. 1 ст.247, 268, 283, 287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4