АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 квітня 2013 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1, його апеляційну скаргу на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором ТОВ «Алекспром», який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-3 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 85 гривень, -

в с т а н о в и в :

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-3 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 85 гривень.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 не виконав законні вимоги посадових осіб органів державної податкової служби.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 15 березня 2013 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови суду.

Справа № 33/774/277/13 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2

Категорія: ч. 1 ст. 163-3 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_3

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у звязку з тим, що при розгляді справи в місцевому суді він не був присутній, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про розгляд справи відносно нього. При цьому, копія постанови суду апелянту не направлялась і він її отримав лише 13 березня 2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-3 КУпАП, оскільки податкове повідомлення рішення, винесене за результатами проведеної планової виїзної перевірки ТОВ «Алекспром», було скасовано постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2013 року, якою встановлено факт безпідставності та незаконності вимог податкового органу щодо надання документів під час проведення перевірки.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердив викладені в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи знаходиться копія судового виклику ОСОБА_1 до суду, який навіть не зареєстрований у вихідну кореспонденцію суду із зазначенням вихідного номеру, при цьому докази отримання ОСОБА_1 зазначеного виклику в матеріалах справи відсутні. Разом з тим, місцевий суд справу розглянув у відсутність апелянта, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Докази отримання ОСОБА_1 копії постанови суду відносно нього, направленої в порядку ст. 285 КУпАП, в матеріалах справи також відсутні, в той час, як супровідний лист про направлення на його адресу копії постанови, також не зареєстрований у вихідну кореспонденцію суду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд, керуючись ст. 289 КУпАП, вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним переглядом встановлено, що вказані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не були дотримані в повному обсязі.

Так, податковим Кодексом України передбачено апеляційний порядок узгодження сум податкового зобовязання. Зазначений порядок узгоджень представляє собою можливість субєкту господарювання оскаржити в адміністративному порядку (до вищестоящого податкового органу) податкове повідомлення, у випадку, якщо субєкт господарювання не погоджується з рішенням Державної податкової адміністрації України має право оскаржити його до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, податковим законодавством України передбачено дворівневу процедуру оскарження рішень органів податкової служби та поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

Як встановлено аналізом постанови суду першої інстанції, місцевим судом взагалі не зазначено, якими доказами підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, однак, дослідженням матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що крім протоколу про адміністративне правопорушення, єдиним доказом вини апелянта у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, є акт від 10 вересня 2012 року про ненадання документів/їх копій до перевірки посадовими особами ТОВ «Алекспром» при проведенні планової виїзної документальної перевірки за період з 01.04.2011 року по 30.06.2012 року.

Разом з тим, у звязку з неповідомленням ОСОБА_1 про день та час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності і розглядом справи за його відсутності, місцевим судом залишився незясованим той факт, що у відповідності зі ст. 56 ПК України, ТОВ «Алекспром» проводилась процедура судового оскарження податкового повідомлення рішення, яке були винесено за результатами податкової перевірки, оформленої вищевказаним актом.

Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2013 року було задоволено адміністративний позов ТОВ «Алекспром» до Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби і визнано нечинним та скасовано податкове повідомлення рішення Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби від 10 вересня 2012 року.

При цьому, з тексту вищезазначеної постанови адміністративного суду, яка має преюдиційне значення для суду апеляційної інстанції, вбачається, що запит заступника начальника відділу планування, організації податкового контролю та аналітичної роботи управління податкового контролю Новомосковської ОДПІ Дніпропетровської області ДПС від 04 вересня 2012 року, ненадання вказаних в якому належним чином завірених копій документів ставиться в вину ОСОБА_1, - складений податковим органом з порушенням приписів абз. 1 і 2 п.п. 73.3.1 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, що в силу абз. 5 цієї ж статті звільняє платника податків від обовязку надання відповіді, а щодо вимог надання копій технічних умов, технічних регламентів, технічних обґрунтувань та інших документів, то адміністративний суд прийшов до висновку про їх неправомірність та вчинення з перевищенням службових повноважень органів державної податкової служби, визначених податковим законодавством.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова місцевого суду є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-3 КУпАП, закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях апелянта складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2012 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2012 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-3 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 85 гривень.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-3 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3