Справа № 136/1021/13-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2013 року м. Липовець Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д. Т. , розглянувши матеріали, що надійшли від начальника ВДАІ Липовецького РВ УМВС України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює заступником начальника ДРКМ, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Липовецького районного суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, серія АА2 №260185, згідно якого 27.04.2013 року о 19 годині 30 хвилин в м. Вінниця по вул. Стельмаха, гр. ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР, за що передбачена відповідальність ст.ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, хоча про день та час розгляду справи по суті був сповіщений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направив, а тому у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд розглядає справу на підставі доказів наявних у справі.

Дослідивши дані матеріали про адміністративне правопорушення судом встановлено наступне:

Статтею 251 КУпАП визначено перелік доказів на підставі яких орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, до яких зокрема відносяться протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків.

Із визначеного переліку на розгляд суду подано лише протокол про адміністративне правопорушення, серія АА2 №260185, який містить виправлення в частині зазначення номерного знаку автомобіля, що суперечить вимогам Закону, а саме п. 2.4. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України N 185 від 22.02.2001 року, відповідно до якого, не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, відносно якої він складений, а отже, він не являється беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Також, в порушення п. 4.2. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України N 77 від 26.02.2009 року, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано письмових пояснень свідків, наявність яких у даному випадку є обовязковою та які також являються доказами у справі.

Відповідно до ст. 62 ОСОБА_2 України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, серія АА2 №260185 огляд ОСОБА_1 проведено працівником Державтоінспекції.

Відповідно до п. 1.6. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства

внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України N 400/666 від 09.09.2009 року, огляд проводиться зокрема уповноваженою особою Державтоінспекції МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, що узгоджується із положеннями п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Тобто, передумовою проведення уповноваженою особою Державтоінспекції МВС огляду водія на стан спяніння є встановлення факту керування даною особою транспортним засобом шляхом проведення його зупинки.

Підстави для проведення зупинки транспортного засобу визначені п. 21-1 ст. 11 ЗУ «Про міліцію», відповідно до якого міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право зупиняти транспортні засоби лише в разі: порушення правил дорожнього руху водіями; відсутності номерного знака на транспортному засобі або наявності номерного знака, який не відповідає встановленим вимогам, закріплений у не встановленому для цього місці, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів; наявності ознак, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; наявності даних, що свідчать про причетність транспортного засобу, його водія, пасажирів або вантажу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; перебування транспортного засобу в розшуку; наявності даних про використання транспортного засобу з протиправною метою; необхідності опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу для надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або працівникам міліції чи як свідка при оформленні протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; проведення цільових заходів (операції, відпрацювання, оперативні плани) для перевірки документів на право користування і керування транспортним засобом, документів на транспортний засіб; виконання рішень про обмеження чи заборону руху, прийнятих уповноваженими на це державними органами; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення визначеного порядку встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Разом з тим, матеріали про адміністративне правопорушення та безпосередньо протокол не містять відомостей щодо причини зупинки транспортного засобу, а відтак не доводять її законність.

Крім того, відповідно до п. п. 2.1. 2.3. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України N 400/666 від 09.09.2009 року, у разі наявності ознак, передбачених у пункті 1.3 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу здійснюється уповноваженими особами Державтоінспекції МВС, які мають спеціальні звання та пройшли відповідну підготовку. Уповноваженими особами Державтоінспекції МВС використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку.

Відповідно до п. 1.7. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України N 400/666 від 09.09.2009 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із наведених норм слідує, що обовязковою передумовою направлення водія на проведення огляду до закладу охорони здоровя є його відмова від проходження огляду на місці зупинки працівником Державтоінспекції, який пройшов відповідну підготовку, за допомогою спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування, який має, зокрема, свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку, що також узгоджується із положеннями п. п. 3, 4, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Згідно пояснень порушника наявних у протоколі про адміністративне правопорушення, серія АА2 №260185, ОСОБА_1 відмовився прослідувати в лікувальний заклад для проведення огляду на стан сп'яніння, проте, поданий на розгляд суду матеріал про адміністративне правопорушення та безпосередньо протокол не містять відомостей, які підтверджують наявність відмови водія від проходження огляду на місці зупинки працівником Державтоінспекції та наявність у працівника ДАІ відповідної підготовки та спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування, який має, зокрема, свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку.

Відповідно до ст. 19 ОСОБА_2 Країни, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.

Згідно положень ст. 62 ОСОБА_2 України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_2 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, оцінивши докази та всі обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що наявні у справі про адміністративне правопорушення матеріали не доводять наявності у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, інкримінованого згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серія АА2 №260185, а тому провадження у справі слід закрити у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 38, 130 ч. 1, 221, 247 ч. 1 п. 1, 251, 276, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, в звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена, або на неї може бути внесено протест прокурора до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Після закінчення цього строку постанова набирає законної сили, якщо не надійде апеляційна скарга чи протест.

Суддя: ОСОБА_3