АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 травня 2012 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1, його апеляційну скаргу на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки, -

в с т а н о в и в :

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 березня 2012 року, о 02 годині 10 хвилин, ОСОБА_1, рухаючись по вул. Калиновій в м. Дніпропетровську, керував автомобілем марки ВАЗ, державний номер А НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння і від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

______________________________________________________________________

Справа № 33/490/317/12 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_3

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, щопостанова районного суду є незаконною та необґрунтованою, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт стверджує, що 05 березня 2012 року він не знаходився за кермом автомобіля в стані наркотичного спяніння, що підтверджується відповідним висновком щодо результатів медичного огляду, а їхати до лікарні на вимогу працівників ДАІ для проведення огляду на стан спяніння ОСОБА_1 відмовився, оскільки вдома його чекала хвора мати, якій необхідно було терміново відвезти ліки.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі вимоги апеляційної скарги, підтвердив викладені в ній доводи та просив апеляцію задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши апелянта ОСОБА_1,вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що в порушення зазначених вимог закону, районним судом належним чином не були зясовані обставини, щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовуються матеріалами справи, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать доказам, що містяться в матеріалах справи.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1, зазначено, що він керував автомобілем з явними ознаками наркотичного спяніння (зіниця ока не реагує на світло дратівника, сухість ротової порожнини), такі ж дані містяться і в рапорті працівника ДАІ.

Однак, в оскаржуваній постанові безпідставно вказано, що апелянт керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння.

Разом з тим, з письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слідує лише те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного спяніння, але в даних поясненнях не вказано про те, що останній перебував за кермом автомобіля з будь-якими ознаками наркотичного спяніння.

В матеріалах справи знаходиться надана ОСОБА_1 копіявисновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 188, відповідно якого 05 березня 2012 року, о 04 годині 05 хвилин, у апелянта не було виявлено ознак спяніння.

Але судом першої інстанції вказаний доказ залишився поза увагою, що свідчить про неповне та однобічне дослідження судом обставин справи.

Суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 було надано копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 188 від 05 березня 2012 року та хіміко токсикологічного аналізу сечі від 05 березня 2012 року, відповідно яких в сечі ОСОБА_1 не було виявлено наркотичних речовин.

Ці фактичні дані в своїй сукупності свідчать про обґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є незаконною у звязку з невідповідністю викладених в постанові висновків суду, фактичним обставинам справи і підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючисьп. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2012 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3