Справа № 274/1713/13-п Провадження № 3/0274/520/13
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В., розглянувши 12.04.2013 р. матеріали, що надійшли з Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Житомирської області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, яка народилася 24.12.1981 р., проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 51-2, частиною першою ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, не являючись суб'єктом підприємницької діяльності та не будучи оформленою найманим працівником, 15.02.2013 р. о 13:05 поблизу центрального входу в ринок м. Бердичева, Житомирської області, що розташований за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Леніна, 13, здійснювала реалізацію відеодисків за ціною 35 гривень за 1 диск, із записом відеофільмів, що не марковані контрольними марками, будь-які документи про походження даної відеопродукції були відсутні.

Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 15.03.2013 р., письмовими поясненнями ОСОБА_1 та поясненнями останньої, наданими у судовому засіданні.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 15.03.2013 р., що ці обставини містять ознаки правопорушень, передбачених ст. ст. 51-2 та частини першої ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення незаконне використання об'єкта права інтелектуальної власності (літературного чи художнього твору, їх виконання, фонограми, передачі організації мовлення, комп'ютерної програми, бази даних, наукового відкриття, винаходу, корисної моделі, промислового зразка, знака для товарів і послуг, топографії інтегральної мікросхеми, раціоналізаторської пропозиції, сорту рослин тощо), привласнення авторства на такий об'єкт або інше умисне порушення прав на об'єкт права інтелектуальної власності, що охороняється законом, тягне за собою накладення штрафу від десяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією незаконно виготовленої продукції та обладнання і матеріалів, які призначені для її виготовлення.

У зазначеній нормі під незаконним використанням об'єкта права інтелектуальної власності вважається оприлюднення, опублікування, відтворення, розповсюдження без згоди автора (власника патенту чи свідоцтва) літературного або художнього твору, фонограми, відеограми, аудіовізуальних творів, передачі організації мовлення, комп'ютерної програми, бази даних, наукового відкриття, винаходу, корисної моделі, промислового зразка, знака для товарів і послуг, топографії інтегральної мікросхеми, раціоналізаторської пропозиції, сорту рослин тощо (вказане випливає зі змісту Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі Закон N 3792-XII), Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі", Закону України "Про охорону прав на промислові зразки", Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", Закону України "Про охорону прав на сорти рослин", Закону України "Про охорону прав на топографії інтегральних мікросхем", Закону України "Про видавничу справу", Закону України "Про розповсюдження примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп'ютерних програм, баз даних".

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, згідно з частиною першою ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Суд зазначає, що під провадженням господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання у вказаній нормі визначається будь-яка діяльність особи без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною та постійною.

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснювала реалізацію відеодисків регулярно та постійно, а відтак підстави для визнання її такою, що провадила господарську діяльність без державної реєстрації як суб'єкта господарювання відсутні.

Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність у наведених вище діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

П. 1 частини першої ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд зазначає наступне.

Частиною другою ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, ступінь її вини, майновий стан, а також те, що вона щиро розкаялась у вчиненні адміністративного правопорушення, що у відповідності до п. 1 частини першої ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення є обставиною, що пом'якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про застосування до неї стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (170,00 грн.).

Керуючись ст. ст. 24, 27, 33 35, 51-2, 164, 221, 247, 268, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн., який підлягає сплаті за такими реквізитами: р/р № 0005, код 37752874, банк ГУДКСУ в Житомирській області, МФО 811039, код бюджетної класифікації доходів 21081100.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Роз'яснити, що дана постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, прокурором протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Апеляційного суду Житомирської області апеляційної скарги.

Суддя В.В. Корбут