АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 грудня 2012 рокусуддя апеляційного суду Дніпропетровської областіДеркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргуАлєсєнко А.В.на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, працюючого токарем на ПрАТКЗГО, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 34,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння і на вимогу працівника ДАІ в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

__________________________________________________________________

Справа № 33/490/1035/12 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_3

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог процесуального закону, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

В судове засідання апелянт ОСОБА_1 не зявився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості постанови місцевого суду є неспроможними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність виниАлєсєнко А.В. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 256 КУпАП; рапортом працівника ДАІ; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Так, з письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 на вимогу працівників ДАІ відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан спяніння.

Крім того, в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 власноручно зазначив, що керуючи автомобілем він був зупинений працівниками ДАІ, котрі йому запропонували пройти у встановленому порядку медичний огляд на предмет вживання алкоголю, від чого ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, будучи при цьому попереджений про відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Проаналізувавши склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що обєктивна сторона даного правопорушення виражається в трьох формах, в тому числі і в відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Таким чином, письмові поясненнясвідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також самого ОСОБА_1,є доказом самевідмовиостаннього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння на вимогу працівника ДАІ, котрим були виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного спяніння, визначеніІнструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти медичний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносноАлєсєнко А.В. уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, котре полягає в відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги стосовно відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є неспроможними та такими, що спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи і суд апеляційної інстанції їх розцінює як намагання правопорушника ввести суд в оману з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

При розгляді справи місцевим судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2012 року, якоюАлєсєнко ОСОБА_6 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у видіпозбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3