АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 липня 2012 рокусуддя апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_2на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого менеджером з торгівлі у ФОП ОСОБА_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою:м. Дніпропетровськ, вул. Холодильна, 2 42,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк2 роки, -

в с т а н о в и в :

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2012 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння і на вимогу працівника міліції в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якійне оспорюючи своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, просить змінити постанову суду першої інстанції в частині виду накладеного на нього адміністративного стягнення, з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

______________________________________________________________________

Справа № 33/490/601/12 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_4

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_1

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що постанова районного суду єнеобґрунтованою в частині виду накладеного адміністративного стягнення. Так, при накладенні на апелянта адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами місцевий суд в порушення вимог ст. 33 КУпАП не врахувавте, що він в повному обсязі визнав свою вину у вчиненому правопорушенні, вперше притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Крім того, ОСОБА_2 працює водієм і ця робота є його єдиним доходом.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 увчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, єобґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та апелянтом не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Зі змісту ст. 33 КУпАП вбачається, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Апеляційним переглядом встановлено, що адміністративне стягнення на ОСОБА_2 судом першої інстанції накладено у відповідності з вимогами ст. ст. 30, 33 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого апелянтом адміністративного правопорушення, котрестосується безпеки дорожнього руху таполягає в грубому порушенні порядку користування правом керування транспортними засобами, лише ті обставини, що ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненому правопорушенні, вперше притягується до адміністративної відповідальності та позитивно характеризується за місцем роботи, не можуть бути безумовною підставою для зміни йому адміністративного стягнення на штраф.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними доводи апелянта стосовно того, що він працює водієм, оскільки з клопотання ФОП ОСОБА_3, у якої працює ОСОБА_2, слідує, що останній працює на посаді менеджера з торгівлі і з клопотання не вбачається, що в його роботі необхідна наявність права керування транспортними засобами.

З огляду на викладене, застосовані до ОСОБА_2 вид і строк адміністративного стягнення апеляційний суд вважає обґрунтованими.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в апеляційній скарзі вагомих доводів, які б давали апеляційному суду підстави помякшити відповідальність апелянта, тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1