П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 524/2184/13-п

04.04.2013 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, працює: Кременчуцька міжрайонна коконосушарка «Міжрайшовк» - директор, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності

за ч.1 ст.41 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2013 року в м. Кременчуці при перевірці Кременчуцька міжрайонна коконосушарка «Міжрайшовк» встановлені порушення вимог законодавства про працю, а саме: порушено вимоги ст.115 КЗпП України та ч.11 ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди» якими визначено, що колективні договори підлягають повідомній реєстрації місцевими органами державної виконавчої влади. Колективний договір не зареєстрований місцевими органами державної виконавчої влади. При перевірці підтвердження про проведення реєстрації колективного договору не надано.

Порушено вимоги ст.16 КЗпП України та ч.3 ст.5 Закону України «Про колективні договори і угоди» якими визначено, що умови колективного договору, що погіршують порівняно з чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійними. Так, в п.3.11 розділу ІІІ «Трудові відносини, режим праці і відпочинку, забезпечення зайнятості» колективного договору визначено «надавати додаткову оплачувану відпустку жінкам, які мають двоє і більше дітей віком до 15 років тривалістю 5 календарних днів за їх бажанням», чим погіршено порівняно з чинним законодавством становище працівників (порушено вимоги ст.182-1 КЗпП України та ст.19 Закону України «Про відпустки», якими визначено, що жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років надається щорічна додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів). В п.4.2 розділу IV «Оплата праці» колективного договору визначено «адміністрація зобовязується своєчасно 7 числа кожного місяця виплачувати заробітну плату працівникам коконосушарки при наявності коштів», чим погіршено порівняно з чинним законодавством становище працівників (порушено вимоги ч.1 та ч.2 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», якими визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата).

Порушено вимоги ст.83 КЗпП України, якою визначено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Так, при звільнення працівників не проводиться виплата грошової компенсації за всі невикористані ними дні щорічної відпустки. Так, ОСОБА_3 працювала на посаді сторожа з 08.08.2012 року (наказ про прийом №16 від 07.08.2012 року) по 29.10.2012 року (наказ на звільнення №22 від 29.10.2012 року), при цьому компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки ОСОБА_3 при звільненні не нарахована та не виплачена. ОСОБА_4 працював на посаді сторожа з 02.06.2012 року (наказ на прийом №10 від 01.06.2012 року) по 29.06.2012 року (наказ на звільнення №12 від 29.06.2012 року), при цьому компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки ОСОБА_4 при звільненні не нарахована та не виплачена.

Порушено вимоги ч.5 ст.97 КЗпП України та ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці» яким визначено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобовязань щодо оплати праці. Оплата праці працівників не здійснюється в першочерговому порядку. Так, за даними підприємства на розрахунковий рахунок та в касу протягом вересня 2012 року січня 2013 року надійшло 41,9 тис. грн.., із них використано: на оплату податків та інших обовязкових платежів 7,2 тис. грн.., інші виплати 8,8 тис. грн.. (оплата електроенергії 1,4 тис. грн.., оплата на землю 0,3 тис. грн.., послуги телефону 0,3 тис. грн.., послуги банку 0,9 тис. грн.. та ін.) на оплату заробітної плати 26,4 тис. грн.. (або 63%).

Порушено вимоги ст.107 КЗпП України, якою визначено, що робота у святковий і неробочий день оплачується у подвійному розмірі. На підприємстві не проводиться нарахування та виплата заробітної плати за роботу у святкові дні. Згідно табеля обліку робочого часу за січень 2013 року 01.01.2013 року (Новий рік) та 07.01.2013 року (Різдво Христове) сторож ОСОБА_5 відпрацював по 11 годин щоденно, 24.08.2012 року (ОСОБА_6 України) сторож ОСОБА_7 відпрацював 11 годин. Оплата за роботу у святкові дні у подвійному розмірі працівникам (на час перевірки лютий 2013 року) не проведена.

Порушено вимоги ч.1, ч.2 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», якими визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, виплату частини заробітної плати за 2 половину січня 2013 року сторожу ОСОБА_5 проведено 26.02.2013 року (пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата) згідно видаткового касового ордеру №53 від 26.02.2013 року в сумі 40 грн., що свідчить про порушення строків виплати заробітної плати. Виплату заробітної плати за жовтень 2012 року сторожу ОСОБА_8 проведено один раз на місяць 06.11.2012 року згідно видаткового касового ордеру №235 від 06.11.2012 року. За даними підприємства значиться заборгованість із виплати заробітної плати за минулі роки в сумі 24,6 тис. грн..

Порушено вимоги ч.3 ст.115 КЗпП України та ч.3 ст.24 Закону України «Про оплату праці», якими визначено, що розмір заробітної плати за першу половину місяця становить не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Розмір заробітної плати за першу половину місяця менше оплати праці ніж за фактично відпрацьований час з розрахунку посадового окладу. Так, згідно відомості нарахування заробітної плати за січень 2013 року та видаткових касових ордерів №11 від 15.01.2013 року та №12 від 15.01.2013 року працівникам: ОСОБА_9 та ОСОБА_5 виплачено заробітну плату за 1 половину місяця в розмірі 250 грн. кожному (при цьому працівникам за 1 половину місяця відпрацьовано по 55 годин кожним при нормі тривалості робочого часу 168 годин та встановленому посадовому окладі 1147 грн.), що є менше, ніж оплата праці за фактично відпрацьований час з розрахунку посадового окладу. Згідно відомості нарахування заробітної плати за грудень 2012 року та видаткових касових ордерів №286 від 18.12.2012 року та №287 від 18.12.2012 року працівникам: ОСОБА_5 та ОСОБА_8 визначено заробітну плату за 1 половину місяця в розмірі 250 грн. кожному (при цьому працівниками за 1 половину місяця відпрацьовано по 55 годин кожним при нормі тривалості робочого часу 167 годин та встановленому посадовому окладі 1134 грн.), що є менше ніж оплата праці за фактично відпрацьований час з розрахунку посадового окладу.

Порушено вимоги ст.142 КЗпП України, якою визначено, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. Правила внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві відсутні.

Порушено вимоги абзацу 5 п.7.1 глави 7 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яким визначено, що книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них мають бути пронумеровані, прошнуровані та скріплені підписом керівника підприємства і печаткою. Надана при перевірці Книга обліку руху трудових книжок не прошнурована, підписом керівника підприємства і печаткою не скріплена.

ОСОБА_2 вину визнала.

Також, вина ОСОБА_2 доведена дослідженими письмовими матеріалами справи, а саме: актом перевірки №16-03-38/25 від 26.02.2013 року, письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2.

В звязку з вищевикладеним, суд, вивчивши матеріали і обставини справи, враховуючи те, що дії ОСОБА_2 мали малозначний характер, на даний час всі недоліки усунуті, вважає за необхідне звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ч.1 ст.41, ст.ст.22, 283,284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КпАП України і обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена прокурором, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

На постанову по справі про адміністративне правопорушення прокурором може бути внесено подання упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги та внесення подання або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: Сировєтнік Т.І.