Справа № 3/237/638/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2013 року

Суддя Мар'їнського районного суду Донецької області Пономарьов О.П., розглянувши матеріал адміністративної справи, який надійшов з територіальної державної інспекції праці в Донецькій області, у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, працює директором філії Елеватор Нікольський ТОВ Агрофірма Агротіс, місце розташування: Донецька область, Марїнський район, с. Богоявленка, вул. Щорса, буд. 101, -

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2013 року Територіальною державною інспекцією праці в Донецькій області проведено перевірку додержання чинного законодавства про працю філії Елеватор Нікольський ТОВ Агрофірма Агротіс.

В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді директора філії Елеватор Нікольський ТОВ Агрофірма Агротіс з 30 травня 2011 року, на підставі ст. 21 КЗпП України виступає однією із сторін трудового договору та несе відповідальність за своєчасним і правильним веденням обліку виконаних робіт, нарахуванням заробітної плати та інше. Однак, ОСОБА_1 порушив вимоги чинного законодавства та вчинив адміністративне правопорушення, а саме:

1. На підприємстві виплата заробітної плати проводиться по мірі надходження коштів та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, наприклад відповідно платіжних доручень № 5739 від 17.01.2013 року та № 5754 від 22.01.2013 року було остаточно виплачено заробітну плату за грудень 2012 року у загальному розмірі 58,0 тис. грн„ відповідно платіжних доручень №66 та №73 від 13.03.2013 року було остаточно виплачено заробітну плату за лютий 2013 року у загальному розмірі 65,3 тис. грн„ відповідно платіжних доручень №138 та №132 від 11.04.2013 року було остаточно виплачено заробітну плату за березень 2013 року у загальному розмірі 52,2 тис, грн., свідчить про неправомірні дії які привели до триваючого порушення вимог частин 1, 2 ст. 115 КЗпП України та частин 1 ст. 24 Закону України Про оплату праці.

2. На підприємстві заробітна плата за першу половину травня 2013 року у розмірі не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника на час перевірки ще не була виплачена, що свідчить про неправомірні дії які привели до триваючого порушення вимог ч. З ст. 115 КЗпП України та ч. З ст. 24 Закону України Про оплату праці.

3. На підприємстві заробітна плата працівникам за час щорічної відпустки виплачується пізніш ніж за 3 дня до її наступу. Так, наприклад наказом № 7а від 21.03.2013 року було надано частину щорічної відпустки апаратнику по обробці зерна ОСОБА_2 з 08.04.2013 року, а заробітну плату за термін відпустки йому було виплачено відповідно платіжної відомості №45 11.04.2013 року, наказом № 10 від 08.04.2013 року було надано частину щорічної відпустки апаратнику по обробці зерна ОСОБА_3 з 15.04.2013 року, а заробітну плату за термін відпустки їй було виплачено відповідно платіжної відомості № 46 15.04.2013 року, що свідчить про неправомірні дії які привели до порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст.21 Закону України Про відпустки.

4. На підприємстві при звільненні працівників виплата всіх сум, що належать їм проводиться не в день звільнення. Так, наприклад наказом № 33к від 20.03.2013 року було звільнено водія ОСОБА_4 з 21.03.2013 року а остаточний розрахунок з ним із заробітної плати було здійснено 28.03.2013 року, наказом № 37к від 01.04.2013 року було звільнено завідуючу центральним складом ОСОБА_5 з 01.04.2013 року а остаточний розрахунок з нею із заробітної плати було здійснено 05.04.2013 року, що свідчить про неправомірні дії які привели до порушення вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України.

Вищезазначені порушення допущенні ОСОБА_1

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом направлення судової повістки. Вважаю можливим розглянути справу в його відсутність, на підставі наявних в них доказів.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку про те, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 41 ч. 1 КпАП України.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення зясовую: що ОСОБА_1 є винним в вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КпАП України, правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, помякшуючих, обтяжуючих обставин не встановлено.

При обранні міри адміністративного стягнення, враховую обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, характеристику правопорушника, вважаю, що відносно ОСОБА_1 достатньо застосувати адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу в межах санкції статті, як таким що буде достатнім для запобігання скоєння правопорушення в майбутньому.

На підставі викладеного, ст. 41 ч. 1 КпАП України, керуючись ст. ст. 279, 280, 283, 284 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 КпАП України і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (пятсот десять) гривень на користь держави.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання до Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд.

Суддя (підпис) О.П. Пономарьов

З оригіналом згідно

Суддя

Дата документу 14.06.2013