Справа № 169/977/13-п
Провадження № 3/169/446/13
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2013 року смт. Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Тітівалов Р.К., з участю прокурора Мисюк Ю.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення ДАІ Турійського РВ УМВС України у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2013 року о 15 годині 25 хвилин ОСОБА_1, керуючи трактором марки «ЮМЗ-6», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Центральній в с. Біличі Любомльського району Волинської області, був зупинений працівниками ДАІ та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав і пояснив, що дійсно 10 грудня 2013 року перед тим як сісти за кермо випив 100 грам горілки, після чого керував трактором і був зупинений працівниками ДАІ, які запропонували йому пройти тест на предмет встановлення стану спяніння. Під час проходження тесту прилад показав 0,09 проміле алкоголю в крові, після чого інспектор склав протокол за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння та сказав йому написати пояснення, що він згідний з протоколом, хоча насправді інспектор не пропонував йому пройти медичний огляд у закладі охорони здоровя.

Прокурор Мисюк Ю.М. у судовому засіданні зазначила, що в даному випадку вина ОСОБА_1 доводиться наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями свідків, а тому наявні передбачені законом підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказувала, що з врахуванням того, що ОСОБА_1 не працює та має на утриманні неповнолітніх дітей, вважає необхідним і достатнім накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновок прокурора, всебічно, повно та обєктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 10 грудня 2013 року інспектором ВДАІ Турійського РВ УМВС України у Волинській області було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1, керував трактором марки «ЮМЗ-6», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Центральній в с. Біличі Любомльського району Волинської області, та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння (а.с. 3).

На місці під час складання протоколу ОСОБА_1 погодився із вчиненням вищевказаного правопорушення, про що свідчать його письмові пояснення у протоколі та на окремому аркуші (а.с. 3, 4), а також пояснення двох свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с. 5).

Крім цього вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення обєктивно підтверджується поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків.

Так, інспектор ВДАІ ОСОБА_4, який складав протокол, пояснив, що, перебуваючи на чергуванні 10 грудня 2013 року, зупинив трактор під керуванням ОСОБА_1 Оскільки у поведінці водія вбачалися ознаки алкогольного спяніння, він запропонував останньому пройти тест. За результатами огляду прилад показав 0,09 проміле, у звязку з чим водію було запропоновано пройти медичний огляд у лікарні, на що той категорично відмовився і підтвердив, що за 1-2 години до зупинки випив 150 грам горілки. Склавши протокол, надав ОСОБА_1 можливість написати пояснення, як у протоколі, так і на окремому аркуші. Будь-якого примусу, погроз чи насильства до правопорушника не застосовувалося. Після цього було зупинено двох водіїв, які стали свідками того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння у закладах охорони здоровя.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння повністю підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_3

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає, правопорушником в ході розгляду справи надано не було і жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

Доводи ОСОБА_1 про те, що інспектор йому не пропонував їхати на проходження медичного огляду у лікарню, а в письмових поясненнях він погодився із вчиненням правопорушення на вимогу інспектора, суддя до уваги не приймає, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону і суперечать встановленим фактичним обставинам справи.

Більше того, правопорушник ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував факту добровільного і власноручного написання ним пояснень у протоколі та на окремому аркуші і стверджував, що жодного психологічного тиску чи погроз вчинення фізичного насильства зі сторони інспектора не було, а тому вищевказані доводи правопорушника є необґрунтованими і такими, що спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності.

За таких обставин справи, проаналізувавши та оцінивши наведені обставини, письмові докази та пояснення свідків, які цілком узгоджуються між собою, в їх сукупності, приходжу до висновку, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом та відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність його вини у вчиненні вказаного правопорушення.

Обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, в даному випадку відсутні.

З огляду на вказане та враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 12), має на утриманні двох малолітніх дітей (а.с. 13, 14), ніде не працює, а також виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення вважаю, що в даному випадку до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

Тимчасово вилучене в ОСОБА_1 посвідчення водія підлягає поверненню останньому.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути 34 грн. 41 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 252, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 50 (пятдесят) годин.

Посвідчення водія серії АК № 028608 повернути ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 34 (тридцять чотири) гривні 41 копійка.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя