АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2054/13-п
Номер провадження 33/786/128/2013
Категорія ч.1 ст. 130
Головуючий у 1-й інстанції Антонов Андрій Володимирович
Доповідач ап. інст. Голубенко Н. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2013 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Голубенко Н.В., при секретарі Гринь А.В. за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2013 року,-

В С Т А Н О В И В:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, студент ІУ курсу стоматологічного факультету УМСА, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що він 16 березня 2013 року о 01:30 год. керував по вул. Фрунзе в м. Полтаві автомобілем Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду в установленому порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що працівники ДАІ діяли з порушенням Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів від 7 березня 1995 року, відповідно до якої направлення на медичне освідування може мати місце лише за наслідками перевірки трубкою "контроль тверезості". Зазначає, що вживав пиво задовго до того, як сів за кермо, тому вважає, що залишків алкоголю в його організмі на момент зупинки автомобіля могло не бути.

Апелянт стверджує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не виконано вимог встановлених правил для огляду на стан сп'яніння з використанням технічних засобів, що свідчить про незаконність його складання та відсутність правопорушення вчиненого ним. Зазначає, що один із понятих, зазначених у протоколі не був присутнім на місці його складання, пояснення від його імені інспектор написав сам і підпис за нього поставив. При розгляді справи судом порушено вимоги ст.ст.247, 280 КУпАП. Заперечує надання ним пояснень в місцевому суді про факт вживання спиртних напоїв.

Крім того, зазначає, що при обранні стягнення судом не врахована його особа. Раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався, навчається, а у вільний від навчання час працює водієм.

Просить скасувати постанову в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження по справі закрити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та в його інтересах захисника ОСОБА_3 які підтримали принесену апеляцію, однак просили обрати інший більш м'який вид стягнення, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, перевіривши мотиви апеляції, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку приходжу до наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи та встановлено факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Сам правопорушник у своїх власноручних поясненнях, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення вказав, що о 22.00год. вживав алкогольне пиво, після чого керував автомобілем. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився (а.с.1).

В апеляційній інстанції ОСОБА_2 стверджував, що працівник міліції запропонував йому їхати в наркодиспансер для проведення огляду на стан сп'яніння.

В матеріалах справи містяться пояснення двох свідків, які на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 підтвердили вказаний факт (а.с.2-3).

Твердження в апеляції про те, що один із понятих, зазначених у протоколі не був присутнім на місці його складання, пояснення від його імені інспектор підготував сам, поставивши підпис за нього є неспроможними, оскільки пояснення свідка ОСОБА_4 перевірені в апеляційній інстанції. Останній стверджував, що пояснення написані ним власноручно, суть викладеного він підтверджує.

Показання свідка в апеляційному суді про те, що інспектор ДАІ в його присутності зачитав пояснення правопорушника згідно яких він визнав керування автомобілем в нетверезому стані і відмовляється від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку не спростовують факту вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, свідок пояснив, що в його присутності інший свідок самостійно писав пояснення. При дослідженні показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що пояснення викладені ним також власноручно.

Окрім наведеного, доводи ОСОБА_2 про відсутність події правопорушення спростовуються й іншими матеріалами справи.

Так, при допиті в апеляційному суді як свідка інспектора ВДАІ ОСОБА_8 встановлено, що до правопорушника було доведено вимогу про переміщення транспортного засобу на штрафмайданчик, оскільки були підстави вважати, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння згідно з ознаки такого стану. У цьому зв'язку ОСОБА_2 запропонував викликати його знайомого ОСОБА_9 для передачі автомобіля.

Дана обставина зафіксована в протоколі про адмінправопорушення, стверджується підписом ОСОБА_9, не заперечується ОСОБА_2 та переконливо засвідчує про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП останнім.

Показання свідка ОСОБА_5 не приймаю до уваги як такі, що спростовуються сукупністю наведених доказів.

Щодо версії ОСОБА_2 про застосування психологічного тиску, то вона є безпідставною і не знайшла свого підтвердження в апеляційному суді. В той же час останній, знаючи про складення стосовно нього протоколу про адмінправопорушення не звертався до суду зі скаргою на неправомірні дії працівників міліції та не оспорював цю обставину в суді першої інстанції.

Стосовно посилань апелянта на Інструкцію про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів від 7 березня 1995 року, то вона втратила чинність.

При накладенні на правопорушника стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, із передбачених ч.1 ст.130 КУпАП альтернативних видів стягнень, суддею дотримано вимог ст. 23 КУпАП щодо мети адміністративного стягнення і загальних засад накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що 19 червня 2012 року ОСОБА_2 був притягнутий до адмінвідповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та підданий штрафу в розмірі 255 грн. Отже, його доводи про вчинення правопорушення вперше є неспроможними.

Зважаючи на викладене, не вбачаю підстав для задоволення апеляції та скасування чи зміни постанови судді.

Постановлене по справі судове рішення є законним.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2013 року відносно нього - без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Голубенко Н.В.

Полтавської області