А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

04.12.2013 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Дідик В.М., з участю правопорушника ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляцією ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04.11.2013 року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адмінстягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 975 грн. зі стягненням судового збору в розмірі 34 грн. 41 коп. на підставі п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»,

В С Т А Н О В И В:

згідно постанови суду, ОСОБА_1 04.08.2013 року о 14 год. 30 хв. в с. Дийда Берегівського району, керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 210934, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляції ОСОБА_1 просить постанову судді Виноградівського районного суду від 04.11.2013 скасувати, а справу щодо нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що судом першої інстанції, в порушенням вимог ст. 280 КУпАП, не було зясовано ряд обставин, які мали значення для правильного вирішення справи по суті, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення ОСОБА_1, чи винен він в його вчиненні, безпідставно було відмовлено в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи в звязку з неможливістю явки в судове засідання свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 змінив вимоги апеляції та зазначив, що повністю визнаючи вину у вчиненні адміністративного правопорушення і щиро розкаюючись в ньому, не погоджується з обраним суддею видом та розміром адміністративного стягнення, оскільки таке є занадто суворим, не відповідає особі правопорушника та іншим обставинам справи. При обранні стягнення у вигляді штрафу, суддею належно не вмотивовано таке рішення та не зазначено доказів, якими підтверджуються обставини, що обтяжують його відповідальність за адміністративне правопорушення, без посилання на норми ст. 35 КУпАП. Також не зясовано в достатній мірі дані про особу правопорушника, не враховано характер вчиненого правопорушення, не взято до уваги, що до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 притягається вперше, щиро розкаявся у вчиненому, є безробітним, проживає разом з перестарілою бабкою та матірю, інвалідом 3 групи, які знаходяться на його утриманні і обрання йому адмінстягнення у вигляді штрафу в такому розмірі, негативно позначиться на матеріальному становищі його та його сімї. Тому просить постанову Виноградівського районного суду від 04.11.2013 року щодо нього змінити та піддати його адміністративному стягненню у виді громадських робіт.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання змінених апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи, доводи апеляції та додатково надані матеріали про склад сімї особи, притягуваної до адмінвідповідальності, його не працевлаштованість та інвалідність його матері ОСОБА_2, апеляційний суд вважає, що змінена апеляція підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 23, 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненного правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яке застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Застосовуючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2975 гривень, суддя першої інстанції прийняте рішення належним чином не вмотивував, не врахував всіх даних про особу правопорушника його сімейне становище та матеріальний стан.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, вину в скоєному правопорушенні визнає, щиро кається, проживає разом з перестралоію бабкою та матірю інвалідом 3 групи, ніде не працює, що підтверджується відповідними довідками.

За таких обставин, з урахуванням даних про особу порушника, враховуючи мету адміністративного стягнення, беручи до уваги, що по справі не встановлено обставин, визначених у ч. 3 ст. 30-1 КУпАП, суд прийшов до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді громадських робіт .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В ИВ :

апеляцію ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04.11.2013 року щодо ОСОБА_1 в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: