печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2207/13-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2013 року суддя Печерського районного суду м. Києва Кицюк В.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1, за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 11 січня 2013 року, приблизно о 09 годині 55 хвилин, керуючи автомобілем ЗАЗ д.н. НОМЕР_1, рухаючись в районі будинку № 4 по вул. Л. Первомайського, всупереч вимогам п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Тойота д.н.з НОМЕР_2, який стояв на узбіччі дороги.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, вважав, що дійсною причиною дорожньо-транспортної пригоди було створення для нього аварійної ситуації автомобілем Фольксваген НОМЕР_3, який не надав йому перевагу в русі, що змусило його екстрено гальмувати, а також недотримання водієм автомобілю Тойота д.н.з. НОМЕР_2 п. п. 15.3, 15.9 Правил дорожнього руху України щодо зупинки та стоянки транспортного засобу.

Заслухавши пояснення водіїв - учасників дорожньо-транспортної пригоди та дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає лише за умови, що порушення водієм правил дорожнього руху перебувають в безпосередньому причинному зв'язку з наслідками, що настали.

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху України, встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного бокового інтервалу. При цьому обрана дистанція повинна забезпечити можливість безпечної зупинки транспортного засобу у випадку, якщо водій попереднього транспортного засобу застосував екстрене гальмування. При виборі безпечного бокового інтервалу необхідно враховувати швидкість руху, стан проїзної частини, кривизну ділянки дороги, тим транспортного засобу.

Згідно з п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Судовим розглядом на підставі пояснень водіїв ОСОБА_1, ОСОБА_2, фактичних даних схеми дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що ОСОБА_1, не дотримавшись безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем Тойота д.н.з НОМЕР_2, який знаходився на узбіччі дороги в нерухомому стані.

За доктриною кримінального та цивільного права транспортний засіб, як джерело підвищеної небезпеки, виступає лише під час його експлуатації. Автомобіль, який стоїть в нерухомості, не є джерелом підвищеної небезпеки (п. 4 ППВС України від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»).

Оскільки, в момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Тойота д.н.з НОМЕР_2 знаходився на узбіччі дороги в нерухомому стані, стверджувати про те, що водій даного автомобілю ОСОБА_2 порушила Правила дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв'язку з подією ДТП, не надається можливим.

За наявності підстав водій автомобілю Тойота ОСОБА_2 може нести відповідальність за порушення правил зупинки.

При розгляді справи також не встановлено фактичних даних, які би вказували на те, що зіткнення вищезазначених транспортних засобів було обмовлено створенням для водія автомобілю ЗАЗ д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 аварійної обстановки іншим учасником дорожнього руху.

Небезпека для транспортного засобу, який рухається по головній дорозі, виникає лише в момент, коли транспортний засіб з другорядної дороги пересікає роздільну полосу по напрямку руху транспортного засобу, що рухається по головній дорозі.

За твердженням ОСОБА_1, яке до речі не підтверджено будь-якими доказами, з Кловського узвозув в зустрічному напрямку на його полосу руху виїхав автомобіль Фольксваген, у зв'язку з чим віз змушений був застосувати заходи екстреного гальмування, що і призвело до зіткнення з автомобілем Тойота д.н.з НОМЕР_2.

Оцінивши показання ОСОБА_1 в цій частині у сукупності з фактичними даними схеми дорожнього руху та фототаблицями з місця ДТП, суд констатує, що за умови руху в зустрічному напрямку водій так званого автомобіля Фольксваген здійснював поворот праворуч з виїздом на ліву частину дороги і будь-якої необхідності виїжджати на полосу дороги, по якій рухався ОСОБА_1 (праворуч по напрямку його руху), в нього не було, в іншому разі це би обов'язково призвело до зіткнення з автомобілем ЗАЗ.

В той же час, по показанням водія ОСОБА_2 на стадії порушення адміністративної справи слідує, що водій автомобілю ЗАЗ д.н. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю, яка не відповідала погоднім умовам та дорожній обстановці.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода за вищевикладених обставин мала місце з вини водія ОСОБА_1, внаслідок порушення ним п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та кваліфікує його дії за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При накладенні адміністративного стягнення суд, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який не працює, притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, відсутність з його сторони будь- якого каяття у вчиненому, і вважає необхідним у виховних цілях призначити ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, хоча і в мінімальних межах санкції ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання - 3 місяці.

СуддяВ.П. Кицюк