Справа № 415/4372/13-п
Провадження № 3/415/1279/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2013 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Калмикова Ю.О., розглянувши матеріали, що надійшли від ВДАІ Лисичанського МВ ГУМВС України в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 2 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого ЛШСУ в м. Лисичанську трактористом, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2013 року о 00 годині 10 хвилин у м. Лисичанську на вул. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_1, керував транспортним засобом АЗЛК-2140, номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хиткою ходою) від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП визнав та пояснив, 06 липня 2013 року вжив 0,5 л. пива, після чого 06 липня 2013 року о 00 годині 10 хвилин керував транспортним засобом та був зупинений співробітниками ДПС, які запропонували йому пройти медичний огляд, від проходження якого він дійсно відмовився, провину визнав. Додав, що працює на ЛШСУ в м. Лисичанськ трактористом, тимчасово виконує роботу подсобника. Робочий день триває з 07 год. 00 хв. до 16 год. 30 хв. Просив не накладати на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними та адміністративний арешт.

З досліджених у судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 та матеріалів справи вбачається, що він керував автомобілем після вжиття 0,5 л. пива та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовився.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 вбачається, що 06.07.2013 року ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду (а.с.2).

В судовому засіданні встановлено, що на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 видане посвідчення водія серія ВАА № 889054, категорії А1АВ.

Згідно з постановою Лисичанського міського суду від 06 листопада 2012 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та йому було призначено адміністративне стягнення у виді мінімального розміру штрафу, але належних висновків не зробив і знову скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.2 КУпАП найшла своє повне підтвердження в суді. Дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 2 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він, повторно протягом року, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, якого 06.11.2012 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та йому було призначено адміністративне стягнення у виді мінімального розміру штрафу, але належних висновків не зробив і знову скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей та(або) батьків похилого віку не має, інвалідом не являється, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В якості обставин, що помякшують відповідальність правопорушника згідно з ст. 34 КУпАП, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини правопорушником.

Суд не визнає в якості обставин, що обтяжують відповідальність згідно з ст. 35 КУпАП вчинення правопорушення у стані алкогольного спяніння, оскільки дана обставина являється кваліфікуючою ознакою складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП встановлена та підтверджена поясненнями ОСОБА_1, наданими в судовому засіданні, та іншими матеріалами, наявними у справі.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд, у відповідності до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан порушника, а також той факт, що незважаючи на те, що 06.11.2012 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та йому було призначено адміністративне стягнення у виді мінімального розміру штрафу, 06.07.2013 року ОСОБА_1 знову було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП. Таким чином, суд доходить висновку, що адміністративне стягнення у вигляді штрафу не є достатнім для виховання ОСОБА_1, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, адже належних висновків для себе ОСОБА_1 не зробив і знову скоїв правопорушення. Суд також не вважає доцільним накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді громадських робіт, адже з його пояснень вбачається, що він працює з 07 год. 00 хв. до 16 год. 30 хв. Застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, суд вважає занадто суворим. За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилученням транспортного засобу. Підстав призначити правопорушнику будь-яке інше стягнення передбачене санкцією ст. 130 ч. 2 КУпАП, крім позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі викладеного, суд вважає недоцільним.

Керуючись ст.ст. 9, 23, 24, 33, 34, 130, 251, 252, 277, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ Ю.О.КАЛМИКОВА