Справа № 313/894/13-п
Провадження № 3/313/287/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2013 р. смт. Веселе

Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Нагорний А.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 25.12.1981 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: вул. Східна, 1-б, с. Братолюбівка Веселівського району Запорізької області, керівник ФГ «Едем», протягом року адміністративному стягненню не піддавався, за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Веселівського районного суду Запорізької області з Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП посадовою особою Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області зазначено, що під час перевірки ФГ «Едем», юридична адреса: вул. Східна, 1-а, с. Братолюбівка Веселівського району Запорізької області, було встановлено порушення.

Так, ОСОБА_1, маючи організаційно-розпорядчі повноваження, вчинив адміністративне правопорушення, яке встановлено актом перевірки, а саме: допустив, що в фермерському господарстві на збір черешні були прийняті працівники без укладення трудового договору, накази про прийом на роботу видано не було, що є порушенням вимог ст.24 КЗпП України.

Факт скоєння правопорушення підтверджується протоколом та доданими до нього доказами, і тому суд приходить до висновку, що державним інспектором праці дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.41 КпАП України порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці.

При вирішенні питання про застосування положень ст.22 КУпАП, суд також вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та Управління узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено.

У кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Встановлення зауваження, як заходу впливу, дає підстави говорити про невідворотність реагування на кожне правопорушення, хоча це не є заходом державного примусу та адміністративним стягненням.

По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча саме по собі це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності, залишається правопорушенням.

Висновки щодо малозначності діяння обгрунтовуються наявністю пом'якшуючих обставин, зокрема, щирим каяттям винного, вчинення адміністративного правопорушення уперше, а також відсутністю суспільної шкідливості вчиненого діяння правопорушника та наявністю доказів, що підтверджують наведене.

У судовому засіданні з даних, які містяться у адміністративному протоколі та доданих до нього документів, встановлено, що ОСОБА_1 протягом року адміністративному стягненню не піддавався, суспільно шкідливі наслідки вчиненого діяння відсутні. ОСОБА_1 надав суду пояснення про те, що адміністративне правопорушення допустив ненавмисно. Виявлені порушення на час розгляду справи у суді ОСОБА_1 усунув.

Таким чином, враховуючи викладене та оцінюючи докази, суд вважає за необхідне за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що, по переконанню суду, буде сприяти виправленню та попередженню скоєння ним в подальшому нових правопорушень.

Керуючись ст.ст.221, 283-284, 287 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України, звільнити у звязку із малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Копію постанови суду направити для відома державному інспектору праці ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, на яку винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3

25.06.2013