АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
11 червня 2012 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1, його апеляційну скаргу на постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, зареєстрованого тапроживаючого за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Ковпаківка, вул. Центральна, 46,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки, -
Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки.
Постановою суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 01 квітня 2012 року, о 03 годині 25 хвилин, по вул. Братів Трофимових в м. Дніпропетровську керував автомобілем марки ДеуЛанос, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння і в порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху України в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
__________________________________________________________________
Справа № 33/490/467/12 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_3
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного судута закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального закону, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, в матеріалах справи відсутні докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, підтвердженням невинності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є той факт, що він не був відсторонений від управління транспортним засобом, як того вимагає ст. 266 КУпАП.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердив викладені в ній доводи та просив апеляцію задовольнити.
Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_1,вивчивши матеріали справи,дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості постанови районного суду є безпідставними.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 01 квітня 2012 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбаченихст. ст. 254 256 КУпАП, з якого вбачається, що підставою предявлення працівниками ДАІ до ОСОБА_1 вимоги пройти медичний огляд для встановлення стану наркотичного спяніння було керування останнього автомобілем з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме, розширені зіниці очей, які не реагують на світло; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення станунаркотичного спяніння; рапортами працівника ДАІ.
Відповідно до п. 2.12. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 400/666 від 09 вересня 2009 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 1.4. розділу 1 цієї Інструкції, до яких відносяться і розширені зіниці, які не реагують на світло, уповноважена, особа Державтоінспекції МВС направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.
З рапорту працівника ДАІ (л.с. 9) вбачається, що після складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, автомобіль останнього було доставлено на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги щодо порушень працівниками ДАІ вимог ст. 266 КУпАП, апеляційний суд вважає неспроможними та надуманими і розцінює їх як намагання ОСОБА_1 ввести суд в оману з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
При цьому, з письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду у встановленому порядку, оскільки був пізній час і йому необхідно було рано просипатися, що ставить під сумнів доводи апеляційної скарги в частині того, що апелянту терміново в справах необхідно було виїхати в такий ранній час доби, а саме, о 03 годині 25 хвилин.
При розгляді справи районним судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у видіпозбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки, районний суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, правильно врахувавши при цьому характер та суспільну небезпеку вчиненого апелянтом правопорушення.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову районного суду без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2012 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки, без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3