АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2013 рокусуддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5,ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7, апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2013 року у справі про адміністративне правопорушення, якою відносно

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого інженером на Донецькшахтапроходка, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2013 рокувідносно ОСОБА_6. закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, в основу такого рішення суду було покладено висновок експертного автотехнічного дослідження, проведеного за фактом ДТП, за участю водіїв ОСОБА_2, ОСОБА_4. та ОСОБА_6, відповідно якого в діях останнього не вбачається невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв'язку з настанням ДТП.

______________________________________________________________________

Провадження № 33/774/898/13 Головуючий у першій інстанції: Болдирєва У.М.

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки, закриваючи провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_6, суд керувався виключно висновком експертного автотехнічного дослідження, яке було проведено необ'єктивно і однобічно, на підставі вихідних даних, які не відповідають фактичним обставинам справи, в той час як вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого адміністративногоправопорушення в повному обсязі підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається на те, що постанова місцевого суду є незаконною, винесеною з грубими порушеннями норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, справа про притягнення ОСОБА_6до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП міськрайонним судом була розглянута неповно і однобічно, оскільки суд обґрунтував своє рішення виключно висновком автотехнічного дослідження і взагалі не дав оцінки іншим доказам, які знаходяться в матеріалах справи і на думку ОСОБА_4, в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_6 у вчиненні адміністративногоправопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представникХандога В.В.підтримали в повному обсязі апеляційну скаргу, подану ОСОБА_2, підтвердили викладені в ній доводи і просили апеляційну скаргу задовольнити. При цьому, ОСОБА_3 надав апеляційному суду висновок експертного автотехнічного дослідження, проведеного за зверненням ОСОБА_2 судовим експертом ОСОБА_9, копію якого просив долучити до матеріалів справи.

ОСОБА_2 пояснив апеляційному суду, що рухався на відстані приблизно 50 м від місця зіткнення автомобілів під керуванням водіївОСОБА_6. таОСОБА_4. і бачив як автомобіль останнього стояв на правій крайній смузі з ввімкненим показчиком лівого повороту, а в цей момент по тій же смузі руху з моста з'їхав автомобіль марки "Опель", який, надумку ОСОБА_2, рухався зі швидкість приблизно 100 км/год і відбулося зіткнення. Крім того, ОСОБА_2 зазначив, що на відстані приблизно 30 - 40 метрів до стоячого автомобіля марки "Форд", автомобіль під керуванням ОСОБА_6 почав уходити вліво на осьову лінію, яка розділяє транспорті потоки, при цьому права смуга по ходу його руху була вільна, а після зіткнення автомобіль ОСОБА_4 залишився на тому ж місце де знаходився і до зіткнення.

ОСОБА_4та його захисник ОСОБА_5 підтримали в повному обсязі апеляційну скаргу, подану ОСОБА_4 і просили її задовольнити.

ОСОБА_4 суду апеляційної інстанції пояснив, що під'їхавши впритул до смуги, яка розділяє транспорті потоки, він зупинився і простояв приблизно хвилину, пропускаючи автомобілі, які рухалися по смузі руху, на яку він хотів виїхати, після чого впевнився, що праворуч від нього відсутні автомобілі, включив першу передачу і почав відпускати педаль зчеплення, однак, не проїхавши і 10 - 15 см відчув удар в ліву передню частину свого автомобіля. Також, ОСОБА_4 зазначив, що зіткнення відбулося на осьовій лінії і в цей момент його автомобіль стояв під кутом приблизно 45 %, займаючи лише одну ліву смугу для руху.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду в якості експерта ОСОБА_10 пояснив суду, що з урахуванням вихідних даних, наданих йому ініціатором проведення експертного автотехнічного дослідження ОСОБА_6., він в повному обсязі підтверджує свої висновки щодо відсутності у водія ОСОБА_6 технічної можливості запобігти ДТП. При цьому, експерт відзначив, що, на його думку, схема місця ДТП працівником ДАІ складена непрофесійно, а під час проведення дослідження за основу ним були взяті поясненняводія ОСОБА_6 щодо обставин ДТП.

Допитаний в суді апеляційної інстанції в якості експерта ОСОБА_9, підтвердив в повному обсязі надані ним висновки щодо невідповідностідій водія ОСОБА_6 вимогам Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв'язку з настанням ДТП. Разом з тим, ОСОБА_9 зазначив, що схема місця ДТП ним взагалі не використовувалася під час експертного автотехнічного дослідження, оскільки зі схеми неможливо було визначити необхідні для проведення дослідження дані.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, а також експертів ОСОБА_10 і ОСОБА_9,вивчивши матеріали справи, дослідивши доводиапеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_4, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межахапеляційних скарг, дійшов висновку про те, щоподані апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з винесенням нової постанови, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Однак, в порушення вищезазначених вимог закону, місцевий судсправу про адміністративне правопорушення, передбаченест. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_6 розглянув неповно, однобічно та необ'єктивно, належним чином не вмотивувавши своє рішення.

Як встановлено аналізом оскаржуваної постанови суду, в основу рішення про відсутність в діях водія ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції поклав виключно висновок експертного автотехнічного дослідження, зроблений експертом ОСОБА_10, при цьому, судом взагалі не досліджувалися інші докази, які знаходяться в матеріалах справи і маютьістотне значення для висновків суду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що по факту ДТП, за участю водіїв ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, було проведено два експертнихавтотехнічних досліджень.

За результатами проведених досліджень експерти ОСОБА_10 і ОСОБА_9зробили кардинально протилежні висновки стосовно наявності в діях ОСОБА_6 порушень вимог Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв'язку з настанням ДТП.

При цьому, як експерт ОСОБА_10, так і ОСОБА_9, в судовому засіданні апеляційного суду констатували те, що схема місця ДТП працівником ДАІ складена непрофесійно, а тому відомості, які містяться в схемі, зокрема, щодо місця зіткнення транспортних засобів та положення автомобіля під керуванням водія ОСОБА_4 в момент зіткнення, не могли бути взяті для проведених досліджень.

Крім того, апеляційним судом, шляхом допиту експертів в судовому засіданні, встановлено, що експертніавтотехнічноі дослідження експертами ОСОБА_10 і ОСОБА_9 були проведені однобічно і необ'єктивно, оскільки за основу для проведення дослідження експертами були взяті пояснення ініціаторів їх проведення, зокрема, ОСОБА_6 та ОСОБА_2

Крім того, проаналізувавши висновок експертногоавтотехнічного дослідження, зробленого експертом ОСОБА_10, апеляційний приходить до висновку про те, що даним експертом навіть не з'ясовувалося питання технічної спроможності версії водія ОСОБА_6 щодо обставин ДТП.

Отже, вищезазначені висновки експерті не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості належних та допустимих доказів у справі, в контекстіст. 251 КУпАП.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що для правильного та об'єктивного вирішення справи підлягають обов'язковому з'ясуванню питання місця зіткнення автомобілів під керуванням водіїв ОСОБА_6 і ОСОБА_4, а також, стояв чи рухався в момент зіткнення автомобіль під керуванням водіяОСОБА_4.

З урахуванням того, що ОСОБА_6,ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є зацікавленими особами у вирішенні справи, апеляційний суд констатує, що на підставі наявних в матеріалах справи доказів неможливо достовірно встановити вищезазначені обставини.

На переконання суду апеляційної інстанції, з метою з'ясування питання відповідності дій водія ОСОБА_6вимогам Правил дорожнього руху України, в контексті причинно-наслідкового зв'язку з настанням ДТП, за фактом ДТП необхідно провести відповідну судову експертизу, в ході проведення якої, перш за все, слід встановити технічну спроможність версій водіїв ОСОБА_6 і ОСОБА_4 щодо обставин ДТП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі наявних у справі доказів неможливо встановити наявність або відсутність в діяхОСОБА_6. складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, скасувавши постанову міськрайонного суду, вважає необхідним закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

задовольнити частково апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Скасувати постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2013 року відносно ОСОБА_6.

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач