АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2013 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю потерпілої ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2, а також прокурора Швець О.О., апеляційні скарги ОСОБА_1 та прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2013 року у справі про адміністративне правопорушення, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючої, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2013 року відносно ОСОБА_3 закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Як встановлено постановою суду першої інстанції, інкриміноване ОСОБА_3 адміністративне правопорушення було вчинене 08 березня 2013 року, а 13 березня 2013 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження за фактом ДТП, а відтак? на момент розгляду судом справи про адміністративне правопорушення закінчився передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП місячний строк, протягом якого на особу може бути накладено адміністративне стягнення.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою потерпіла ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову районного суду та визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що постанова місцеого суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права. Так, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП районний суд взагалі не дослідив обставини справи, не вирішив питання про причини ДТП та її винуватця, не дав належної оцінки доказам у справі.

Провадження № 33/774/461/13 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_4

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_5

Також, на постанову суду першої інстанції була подана апеляційна скарга прокурором Жовтневого району м. Дніпропетровська, в якій прокурор просив скасувати постанову місцевого суду та визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із закриття провадження в справі відносно неї на підставі ч. 4 ст. 38 КУпАП, у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує на те, що в порушення вимог ст. 280 КУпАП судом не був встановлений факт наявності або відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду потерпіла ОСОБА_1 уточнила вимоги своєї апеляційної скарги і просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Прокурор Швець О.О. в суді апеляційної інстанції також уточнив вимоги апеляційної скарги прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська і просить визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, наполягаючи при цьому на накладенні на правопорушника адміністративного стягнення саме у виді штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, враховуючи той факт, що при оформленні матеріалів за фактом ДТП не було зясовано всі обставини ДТП та ступінь вини правопорушника.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи уточнених апеляційних скарг потерпілої та прокурора, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах уточнених апеляційних скарг, дійшов висновку, що уточнені апеляційні скарги підлягають задоволенню, а постанова районного суду скасуванню з винесенням нової постанови, виходячи з наступного.

Апеляційним переглядом встановлено, що обґрунтуванням закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є висновок суду першої інстанції стосовно того, що станом на день розгляду в суді вказаної справи, а саме, станом на 08 травня 2013 року, закінчився передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП місячний строк з дня винесення постанови про закриття кримінального провадження, протягом якого на правопорушника може бути накладено адміністративне стягнення.

Такий висновок районного суду суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Так, дійсно ч. 4 ст. 38 КУпАП передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Однак, районним судом не було взято до уваги те, що дія вказаної норми закону розповсюджується виключно на ті випадки, коли вирішується питання про накладення на правопорушника адміністративного стягнення після закінчення передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП трьохмісячного строку з дня вчинення адміністративного правопорушення.

Вказані порушення вимог закону є істотними і безумовно тягнуть за собою скасування постанови місцевого суду.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що в порушення зазначених вимог закону, районним судом належним чином не були зясовані обставини щодо вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в постанові не зазначено чи наявний в діях ОСОБА_3 склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення та чи доведена вина останньої у вчиненні правопорушення.

Разом з тим, апеляційним переглядом встановлено, що 08 березня 2013 року, близько 22 години 20 хвилин, в м. Дніпропетровську, по Центральному мосту, з боку пр. Воронцова, в напрямку вул. Коцюбинського, рухався автомобіль марки ОСОБА_6 Тур, державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, яка на шляху руху, в районі електроопори № 59, виїхала на смугу зустрічного руху та скоїла зіткнення з рухавшимся на зустріч їй автомобілем марки Хонда ЦРВ, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, після чого автомобіль марки ОСОБА_6 Тур продовжив свій некерований рух та зіткнувся з рухавшимся на зустріч автомобілем марки ОСОБА_6 А 5, державний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_7 Своїми діями водій ОСОБА_3 порушила вимоги п. 12.1. Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП було пошкоджено вищевказані транспортні засоби, а водій ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в повному підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення; постановою про закриття кримінального провадження від 13 березня 2013 року, з якої випливають обставини порушення ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів та тілесні ушкодження ОСОБА_3, які були встановлені органом досудового розслідування та в подальшому викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_3; рапортом працівника ДАІ; протоколом огляду місця ДТП.

Крім того, правопорушник ОСОБА_3 в своїх поясненнях зазначила, що ДТП сталася внаслідок того, що вона не впоралась з керуванням автомобілем на слизькому відрізку дороги, а небезпеки та перешкод в русі їй ніхто з інших учасників дорожнього руху не створював.

Також, факт порушення ОСОБА_3 вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України підтверджується поясненнями потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_7, а також свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення уповноваженою особою Державтоінспекції МВС факту порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. п. 12.1. Правил дорожнього руху України, що знаходиться в прямому причинно-наслідковому звязку з ДТП, що сталася, внаслідок якої було пошкоджено транспортні засобами, а сама ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена, а її дії слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП, як порушення Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а відтак, постанова районного суду підлягає скасуванню, з винесенням нової постанови, якою ОСОБА_3 необхідно визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке необхідно накласти на ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції враховує характер вчиненого останньою правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини ОСОБА_3, яка на переконання апеляційного суду виражається в формі необережності, оскільки ОСОБА_3 під час вибору безпечної швидкості руху повинна була і могла передбачити суспільно небезпечні наслідки не врахування нею дорожньої обстановки.

Крім того, суд апеляційної інстанції констатує відсутність обставин, що помякшують відповідальність правопорушника.

Також, апеляційний суд враховує те, що потерпіла ОСОБА_1 та прокурор Швець О.О. в судовому засіданні просили визнавши ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накласти на неї адміністративне стягнення саме у виді штрафу.

Таким чином, з урахуванням того, що накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки таке адміністративне стягнення буде сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 33, 124, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_1 та прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська, уточнені в судовому засіданні апеляційного суду, задовольнити.

Скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2013 року, якою відносно ОСОБА_3 закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ ОСОБА_5

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_5