АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 вересня 2013 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2013 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм в Управлінні соціального захисту, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік 6 місяців, -

в с т а н о в и в :

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік 6 місяців.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння і на вимогу працівника ДАІ в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан сп'яніння.

_____________________________________________________________________________

Справа № 33/774/854/13 Головуючий у першій інстанції: Галічий В.М.

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 23 вересня 2013 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 фактично просить змінити постанову суду першої інстанції в частині виду накладеного на нього адміністративного стягнення, з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови суду.

У клопотанні про поновлення строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним був пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що при розгляді справи в районному суді він не був присутній, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про місце, дату та час розгляду справи. При цьому, копія постанови суду апелянту не направлялась.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, не оспорюючи своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення та не ставлячи під сумнів висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин справи, зазначив, що оскаржувана постанова суду є необґрунтованою в частині виду накладеного на нього адміністративного стягнення. Так, при накладенні на апелянта адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами судом не було враховано те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому. Крім того, за твердженням ОСОБА_1, він працює водієм і в його роботі наявність права керування транспортними засобами є необхідністю.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази як направлення апелянту, так і отримання ним судового виклику. Разом з тим, районний суд справу розглянув у відсутність ОСОБА_1, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Докази направлення апелянту копії постанови суду в трьохденний строк, передбачений ст. 285 КУпАП, в матеріалах справи також відсутні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та апелянтом не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, аналізом оскаржуваної постанови встановлено, що районний суд взагалі не мотивував своє рішення щодо накладення на апелянта адміністративного стягнення та не зазначив на підставі яких даних він прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а відтак вчинене ним правопорушення не містить ознак систематичності.

Також, судом не було обговорено і питання про накладення на апелянта передбаченого законом менш суворого адміністративного стягнення.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує той факт, що як вбачається з апеляційної скарги, правопорушник ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення і щиро розкаявся у вчиненому, що відповідно до ст. 34 КУпАП, є обставиною, яка пом'якшує відповідальність за адміністративне правопорушення і констатує відсутність обставин, що у відповідності до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом'якшення ОСОБА_1 адміністративного стягнення та з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП накладення його у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцієюч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме ста п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2013 року відносно ОСОБА_1 - змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 2550 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач