Справа № 744/1383/13-п
Провадження № 3/744/609/2013
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2013 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Гнипа О. І.,

при секретарі Бородіній В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від територіальної державної інспекції з питань праці у Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого директором публічного акціонерного товариства «Семенівський райагротехсервіс»,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

29 листопада 2013 року головним державним інспектором з питань праці під час перевірки публічного акціонерного товариства «Семенівський райагротехсервіс» виявлено, що з вини директора публічного акціонерного товариства «Семенівський райагротехсервіс» ОСОБА_1 вказаним підприємством допущено порушення:

вимог ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України щодо семиденного строку виплати заробітної плати після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а саме виплати заробітної плати за вересень 2013 року 09 жовтня 2013 року у відповідності до видаткового касового ордеру № 10 від 09 жовтня 2013 року на суму 2333 гривні 45 копійок;

вимог ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України відносно того, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення, зокрема, працівник ОСОБА_2 звільнена 14 серпня 2013 року, але виплата належних їй за роботу сум проведена лише 06 вересня 2013 року; працівник ОСОБА_3 звільнений 28 жовтня 2013 року, однак виплата належних йому сум проведена тільки 01 листопада 2013 року;

вимог ч. 1 ст. 83 Кодексу законів про працю України стосовно необхідності у разі звільнення працівника виплати йому грошової компенсації за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнені 14 серпня 2013 року та 28 жовтня 2013 року відповідно, але при звільненнях їм не нараховані та не виплачені грошові компенсації за всі не використані ними дні щорічних відпусток.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, поважні причини своєї неявки суду не повідомив, був сповіщений належним чином про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, за вищенаведених обставин вважає, що у діянні ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме порушення встановлених термінів виплати заробітної плати та інші порушення вимог законодавства про працю.

Поряд з цим, при винесенні даної постанови суд повністю не бере до уваги та відкидає поставлені до вини ОСОБА_1 головним державним інспектором з питань праці начебто допущені виплати заробітної плати без авансування, адже у протоколі про адміністративне правопорушення та акті перевірки мають місце перекручення відомостей касових ордерів підприємства, які свідчать про зовсім протилежне, та зауважує про не у повній мірі винуватість ОСОБА_1 у не визначенні нормативним актом роботодавця, погодженим із представником, обраним і уповноваженим трудовим колективом, строків виплати заробітної плати та розміру виплати заробітної плати за першу половину місяця, адже таке діяння ОСОБА_1, з огляду на те, що на підприємстві працює взагалі лише 2 працівники і певне регулювання даних правовідносин здійснене положеннями ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України, є малозначним, а отже, не повинне тягнути за собою адміністративної відповідальності.

Призначаючи адміністративне стягнення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що помякшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 має бути призначене адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі у межах санкції ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 221, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначити стягнення у виді штрафу у розмірі 510 (пятсот десять) гривень 00 копійок в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 34 (тридцять чотири) гривні 41 копійка.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя: О. І. Гнип