Номер провадження 3/404/38/13
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2013 року м. Кіровоград

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Загреба І.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, українки, гр. України, працюючої начальником Обєднання житлово будівельних кооперативів (житлово експлуатаційної контори), проживаючого за адресою: вул. Волкова. 26АДРЕСА_1 у м. Кіровограді,

- за ч.1 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника Обєднання житлово будівельних кооперативів (житлово експлуатаційної контори), порушила вимоги ст.115 КЗпП України зі змінами, внесеними ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо строків виплати заробітної плати»від 23.09.2010 року №2559-УI, якою передбачено виплачувати заробітної плати в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Строки виплати заробітної плати 20 та 5 числа кожного місяця. Так, внаслідок порушення термінів виплати заробітної плати на підприємстві станом на 01.11.2012 року існує заборгованість з її виплати в сумі 42,5 тис. грн. перед 38 працівниками. Термін заборгованості жовтень 2012 року.

Крім цього, порушила вимоги ст. 116 КЗпП України щодо виплати всіх сум працівнику, що належать йому від підприємства, установи в день звільнення. Так, наприклад згідно наказу від 17.11.2012 року №69-к ОСОБА_2 звільнено з займаної посади двірника. Станом на 22.11.2012 року сума заробітної плати та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки належна йому при звільненні в розмірі 720,07 грн. виплачена не була.

Також, ОСОБА_1 було порушено вимоги ч. 3 ст.15 Закону України «Про оплату праці» щодо виплати заробітної плати в першочерговому порядку. Так, відповідно до наданої інформації контрольних показників з питань оплати праці за період червень жовтень 2012 року на розрахунковий рахунок підприємства надійшли кошти на загальну суму 793,2 тис. грн. При цьому виплату заробітної плати використано 337,6 тис. грн. (42,5%); на сплату податків та обовязкових платежів 175,7 грн. (22,1%); на розрахунки з постачальниками та кредиторами 280,8 тис. грн. (35,4 %). Тобто, заробітна плата виплачувалась не в першочерговому порядку. Всього підприємством використано 100 % коштів.

ОСОБА_1 порушила вимоги ст.21 Закону України «Про відпустки»щодо виплати коштів за час щорічної відпустки за три дні до її початку. Так, наприклад, відповідно до наказу від 31.10.2012 року №64-к економісту ОСОБА_3 надана щорічна планова відпустка на 28 календарних дні. Заробітна плата за період відпустки нею станом на 22 листопада 2012 року не була отримана.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнала у повному обсязі, пояснивши, що дійсно мали місце події зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, пояснила, що заборгованість по заробітній платі зменшено до 12 тис. грн., заборгованість перед ОСОБА_2 та ОСОБА_3 погашена. Основна маса коштів спрямовується на забезпечення роботи підприємства, а не заробітну плату у звязку із специфікою роботи підприємства.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими та письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення №11-01-072/0780 від 26.11.2012 року, який підтверджує обставини встановлені судом (а.с.2-4); актом перевірки № 11-01-072/0980, згідно з яким при перевірці додержання законодавства про працю на підприємстві встановлені порушення трудового законодавства (а.с.5-8); витягом із статуту Обєднання житлово будівельних кооперативів (житлово експлуатаційної контори) (а.с.9-10); копією виписки з протоколу №6, згідно з яким ОСОБА_1 приступила до виконання покладених на неї обовязків керівника з 24.02.1994 року (а.с.11); інформаційною довідкою про заборгованість із виплати заробітної плати (а.с.12) та іншими письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю доведеною її вину у вчиненні правопорушення, а її дії такими, що підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП, оскільки вона, будучи посадовою особою підприємства, який безпосередньо відповідає за терміни виплати заробітної плати, строки та обсяг її виплати, вчинила порушення вимог законодавства про працю.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням особи винної, яка працює, вину визнала, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, вважаю за можливе накласти стягнення у межах закону, який вона порушила у виді штрафу.

Керуючись ч.1 ст.41, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя ,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Постанова може бути оскаржена, або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_4