АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 березня 2013 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2013 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 А,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння і на вимогу працівника ДАІ в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження № 33/774/147/13 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_4

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушеннями норм процесуального закону, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не відмовлявся від проходження медичного огляду і здав аналізи крові.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2, підтримали в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердили доводи, викладені в її обґрунтування та просили задовольнити апеляційну скаргу. При цьому, апелянт наполягав на тому, що знаходився за кермом автомобіля в тверезому стані і не відмовлявся від проходження медичного огляду, а будучи доставленим працівниками ДАІ до лікарні, здав аналізи крові, оскільки фізіологічно не міг здати аналізи сечі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Однак, аналізом матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не зясував обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан спяніння в закладах охорони здоровя визначена розділом ІІІ Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України за № 400/666 від 09 вересня 2009 року.

У відповідності до п. 3.12. розділу ІІІ вищевказаної Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

При цьому, п. 3.13. Інструкції передбачено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 3.12. Інструкції.

Як встановлено апеляційним переглядом, 02 січня 2013 року, о 23 годині 25 хвилин, водій ОСОБА_1, рухаючись на автомобілі марки Рено, по вул. Луганська в м. Павлоград Дніпропетровської області, був зупинений працівниками ДАІ, на думку яких, ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля в стані алкогольного спяніння, у звязку з чим останньому було запропоновано пройти медичний огляд, на що ОСОБА_1 погодився і був доставлений до відповідного медичного закладу.

В медичному закладі у водія ОСОБА_1 були взяті зразки крові, оскільки він фізіологічно не зміг надати для проведення дослідження зразки сечі.

Факт взяття у апелянта зразків крові підтверджується поясненнями, наданими інспектором ДАІ ОСОБА_5 в судовому засіданні суду першої інстанції.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість складення посадовою особою Державтоінспекції протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відмову останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, оскільки для проведення медичного огляду на стан спяніння було цілком достатньо наданих ОСОБА_1 зразків крові, в той час як чинним законодавством України не визначено поняття повного медичного освідчення, на відмові ОСОБА_1 від проходження якого акцентував увагу місцевого суду інспектор ДАІ, а тим паче не передбачено здачі всіх зразків, які відповідно до Інструкції можуть бути предметом дослідження біологічного середовища, для проведення огляду на стан спяніння.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2013 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_4