ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2013 рокум. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Пахоменко О.Г., розглянувши матеріал, який надійшов з Бердянської обєднаної державної податкової інспекції у Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, 09.07.1957р. народження, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, громадянина України, голови правління ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж», який мешкає за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, бул. ГайдараАДРЕСА_1,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1631 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 656626 від 13.09.2013р., складеного державним інспектором відділу контролю за декларуванням ПДВ Бердянської ОДПІ ОСОБА_2, встановлено, що внаслідок ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж», головою правління якого є ОСОБА_1, занижено до сплати ПДВ у декларації з ПДВ за червень 2013р. у сумі 584350 грн., завищено у декларації з ПДВ за червень 2013р. відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту у сумі 128830 грн., чим порушено вимоги п.198.6 ст. 198, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, тим самим ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 1631 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, подав письмові заперечення, відповідно до яких свою вину в скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1631 КУпАП не визнав та просив справу щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. У обґрунтування зазначив, що 20.08.2013р. за вих. №13/15-03/05541120 Бердянською об'єднаною державною податковою інспекцією було складено акт про результати перевірки документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування Публічним акціонерним товариством «Бердянське підприємство теплових мереж», , від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за червень 2013 року.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в зазначеному акті, щодо порушення п. 198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України ОСОБА_1 на адресу Бердянської ОДШ були направлені заперечення на акт перевірки за вих. №2264 від 23.08.2013 р.

Заперечення полягають у тому, що з боку ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» відсутнє порушення вищезазначених норм Податкового Кодексу України - сума податкового кредиту, що була задекларована в червні 2013 р. підтверджена податковою накладною, яка була надана для ознайомлення перевіряючим в ході перевірки. Ця податкова накладна отримана на вимогу ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» тільки у червні місяці 2013 р. від зареєстрованого належним чином платника ПДВ - НАК «Нафтогаз України». Таким чином, порушення норм аб.1 та 2 пп. 198.6. ст. 198 Податкового Кодексу України не вбачається.

Вищезазначена податкова накладна перевіряючими не приймається до уваги, в зв'язку з тим, що підприємство своєчасно не скористалось правом після оплати в квітні-травні 2013р. додати до податкової декларації за травень місяць заяву зі скаргою на такого постачальника, вважаючи таку заяву підставою для включення сум податку до складу зазначеного податкового періоду. З цим неможливо погодитися вже тому, що у товариства є право відповідно до п.198.6 ст. 198 ПКУ впродовж 60 днів з дня списання коштів з банківського рахунку та при наявності податкової накладної включити до податкового кредиту цю суму. В травні місяці 2013 р. такої податкової накладної у підприємства в наявності ще не було.

Сплата в повному обсязі заборгованості та наявність податкової накладної обумовлює показник податкового кредиту, який було включено до розрахунків за червень місяць 2013 р.

Постачальник не включив вищезазначену податкову накладну до ЄРПН, порушивши вимоги ПКУ, і тому, ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» направило в податкову інспекцію скаргу за вих. № 1868 від 19.07.2013 р. До цієї скарги було додано платіжні доручення і додаток 8 за червень місяць 2013 р.

Відповідно до п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Отже, заява зі скаргою на постачальника повинна бути подана з податковою декларацією саме за той звітний період, в якому платник включив суму податку до складу податкового кредиту (з урахуванням п. 198.6 Податкового Кодексу України), а не в період в який податкова накладна мала бути отримана покупцем.

Податковий кодекс не містить норм щодо обмеження права платника податків на подачу скарги на продавця лише у той період, в якому складено податкову накладну, а лише встановлює правило, за яким скарга подається у той період, коли сума податку на додану вартість включається до податкового кредиту.

Таким чином, всі норми, визначені п. 198.6 ст. 198 та п.201.10 ст. 210 ПКУ підприємством було враховано, а висновки акту, на яких ґрунтується протокол про адміністративне правопорушення Серія АА №656626 від 13.09.2013 р. не відповідають вимогам Податкового Кодексу України, а тому склад адміністративного правопорушення відсутній.

На оскарження акту ОСОБА_1 була отримана відповідь від Бердянської ОДПІ за вих. № 2233/10-08-22-1503 від 29.08.2013р., згідно якої висновки акта перевірки є правомірними, а 03.09.2013р. з супровідним листом № 3426/10-08-22-1503 він отримав надіслані податкові повідомлення-рішення № від 03.09.2013р. на суму 876525 грн. та № від 03.09.2013р. на суму 128830 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відносно ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж», та керуючись п.56.2 ст. 56 Податкового Кодексу України, ОСОБА_1 подав скаргу до Головного Управління Міндоходів у Запорізькій області. Рішення про результат розгляду скарги на сьогодні не отримано.

Тобто, на думку ОСОБА_1, на сьогодні продовжується процес адміністративного оскарження відповідно до ст. 56 Податкового Кодексу України. За приписами п. 56.15 ст. 56 Податкового Кодексу України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

В такому разі не може бути остаточно доведено факт порушення ведення податкового обліку. Крім того, в разі незадоволення вимог ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» щодо скасування податкових повідомлень-рішень та визнання правомірності дій посадових осіб ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» у веденні податкового

обліку, обов'язково буде подана адміністративна позовна заява згідно п. 56.18 ст. 56 Податкового Кодексу України.

В свою чергу 13.09.2013р. Бердянська ОДШ, знаючи, що ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» оскаржує її рішення (лист №2460 від 10.09.2013 р.), все одно безпідставно склало протокол про адміністративне порушення.

Дослідивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 656626 від 13.09.2013р., витяг з акту № 13/15-03/05541120 від 20.08.2013р. про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ПАТ««Бердянське підприємство теплових мереж» відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту за червень 2013р., пояснення ОСОБА_1 і додані ним матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить:

1) об'єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення;

2) об'єктивну сторону - конкретні дії (бездіяльність), що виразилися в порушені встановлених правил;

3) суб'єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку;

4) суб'єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності.

Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У відповідності до вимог ст. 7 ч.1 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 268 КУпАП на особу, яку звинувачують у скоєні правопорушення не покладається обовязок доказування, цей обовязок покладається на органи та посадових осіб, які складають протокол та розглядають справу. Це право особи закріплено у ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Ці вимоги закону в справі про порушення порядку ведення податкового обліку особою, що склала протокол, не додержано.

Так, при прийнятті рішення враховується, що за змістом конституційних норм та положень КУпАП тягар доведеності обґрунтованості тверджень подання Бердянської ОДПІ Запорізькій області та даних протоколу про адмінправопорушення покладено саме на цей орган, - відтак особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, не зобов'язана доводити свою невинуватість у скоєнні проступку.

Натомість жодними наявними у матеріалах справи про адмінправопорушення доказами не доведено, що ОСОБА_1 умисно, тобто усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та бажаючи чи свідомо допускаючи настання цих наслідків, або з необережності, вчинив порушення порядку ведення податкового обліку.

Крім того, із наданих суду копій документів ОСОБА_1 оскаржив податкові рішення-повідомлення про заниження податку та пояснив, що остаточне рішення по його скарзі не прийняте, і дані твердження Бердянської ОДПІ не спростовані.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що Бердянською ОДПІ Запорізькій області допущена необ'єктивність та неповнота провадження в справі про адмінправопорушення, висновки посадової особи Бердянської ОДПІ визнаються такими, що не відповідають цим даним, що фактичні обставини справи та зібрані по справі докази (в даному випадку їх відсутність) не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу проступку передбаченого ч.2 ст.1631 КУпАП та вини у його вчиненні. А відтак, за правилами п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку із відсутністю події і складу правопорушення.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 10, 38, 163-1, 247 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.2 ст. 1631 КУпАП, - закрити у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд.

Суддя: О.Г. Пахоменко