Справа №784/2487/13 10.06.2013 10.06.2013 10.06.2013
Номер провадження 33/784/125/13
провадження № 33/784/125/13 Суддя суду 1 інстанції Домарєва Н.В.
категорія: ст.130 ч.1 КУпАП Суддя апеляційного суду Погорєлова Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2013 року суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області Погорєлова Г.М., за участі секретаря Євтушенко М.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянула справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 травня 2013 р., якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Воєводське Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню доньку Анастасію, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно із зазначеною постановою ОСОБА_2 28.04.2013 р., о 00 год. 15 хв., в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Осипенка керував автомобілем марки MERCEDES-BENZ SPRINTER державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді змінити та пом'якшити адміністративне стягнення до штрафу. Посилається, що при обранні виду стягнення не враховані визнання ним провини та щире розкаяння, притягнення до адміністративної відповідальності вперше, перебування на його утриманні малолітньої дитини, яка потребує лікування у зв'язку з захворюванням органів зору та непрацюючої дружини. Також зазначає, що працює по найму водієм з перевезення вантажів, що є єдиним джерелом доходу для утримання сім'ї.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додатково надані апелянтом документи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, внаслідок порушення вимог п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України, підтверджена матеріалами справи і апелянтом не оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Накладення на ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд значною мірою обґрунтовано умотивував тим, що ОСОБА_2 вчинив грубе умисне порушення Правил дорожнього руху України - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'янінні, яке визначено за даними тесту на газоаналізаторі марки "Драгер" Вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_2 повітрі становив 1,51%о, що згідно з Методичними рекомендаціями Міністерства охорони здоров'я "Судово-медична діагностика смертельних отруєнь етиловим алкоголем" (Київ, 2004 р.) становить алкогольне сп'яніння середнього ступеню. Результати зазначеного тесту апелянтом не оспорюються.

Визначена судом міра відповідальності ОСОБА_2 відповідає й меті адміністративного стягнення, яка передбачена ст. 22 КУпАП, зокрема, запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

В постанові судді містяться посилання на визнання ОСОБА_2 провини, а також на дані про його особу - притягнення до адміністративної відповідальності вперше, перебування у шлюбі, що також враховано при визначенні виду адміністративного стягнення.

Прояви щирого розкаяння, на що посилається апелянт, відсутні, оскільки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та в суді 1 інстанції він стверджував про стан алкогольного сп'яніння внаслідок вживання ним лише пляшки пива по обіді (тобто, приблизно за 12 годин до події), в апеляційному суді стверджував про вживання ним лише пляшки пива увечері, хоча за даними тесту перебував в алкогольному сп'янінні середнього ступеню. Тому є обґрунтовані сумніви щодо достовірності зазначених тверджень.

Відомості про перебування на його утриманні неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та про стан здоров'я дитини, додатково надані до апеляційної інстанції, є даними про особу ОСОБА_2, але на характер вчиненого правопорушення, а відтак, й на міру його відповідальності істотно не впливають.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та протоколу судового засідання, ОСОБА_2 повідомляв, що він не працює. Стверджуючи в апеляційній скарзі, що він працює по найму водієм з перевезення вантажів та що ця робота є єдиним джерелом доходу для утримання сім'ї, він не надав суду будь-яких даних з цього приводу. Однак, в апеляційному суді пояснив, що за усною домовленістю з іншою особою перевезення вантажів як водій транспортного засобу здійснює лише епізодично.

З урахуванням викладеного, є належною мірою відповідальності ОСОБА_2 накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП. Тому відсутні підстави для пом'якшення стягнення та для зміні постанови судді.

Керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 травня 2013 року у відношенні ОСОБА_2 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Погорєлова Г.М.