Дата документу Справа № 336/1355/13-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдин. унік. №336/1355/13-п Суддя в 1-й інстанції Артемова Л.Г.
Категорія 130 ч.1 КУпАП Суддя у 2-й інстанції Булейко О.Л.
№ провадження 33/778/205/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2013 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Булейко О.Л., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2013 року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 07.02.2013 року о 10-25 год. по вул. Південне шосе в м. Запоріжжі ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння (зіниці ока не реагують на світло, млява мова). Від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, який ним пропущено з поважних причин. ОСОБА_1 постався на те, що про прятягнення його до адміністративної відповідальності він дізнався 15.04.2013 р. від працівників ДАІ. Вважає, що його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, бо він через годину після зупинки його робітниками ДАІ, пройшов медичне обстеження, висновок № 1499 від 07.02.2013 р. згідно якого в нього не виявлено ознак наркотичного чи іншого спяніння. Просить змінити постанову районного суду в частині накладеного стягнення, призначити стягнення у вигляді громадських робіт. Вважає, що суд не врахував всі обставини, які могли б вплинути на прийнятття судом рішення. Заявив, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, дружина яка знаходиться в стані вагітності. Він працює водієм, де позитивно характеризується.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У протоколі про вчинення адміністративного правопорушення є відмітка, відповідно до якої ОСОБА_1 було повідомлено про дату розгляду справи судом.

В цьому ж протоколі є запис, виконаний самим ОСОБА_1, про те, що він проживає за адресою м. Запоріжжя вул Магістральна, 57.

Між тим, поштове повідомлення з повісткою, надіслане за вказанною адресою було повернуто суду, з відміткою про те, термін зберігання кореспонденції закінчився, а ОСОБА_1 не бажав отримати цю кореспонденцію. Таким чином спростовуються викладені в апеляційній скарзі доводи про порушення судом права ОСОБА_2 на захист.

У протоколі про вчинення адміністративного правопорушення зазначено, що керування транспортним засобом передано ОСОБА_3, тобто особі, яка є власником транспортного засобу та власником продукції, яку перевозив ОСОБА_1

Тому доводи ОСОБА_2Є про те, що не мав можливості здати аналіз сечі, бо хвилювався за якість продукції, яку перевозив. Сдавши продукцію, він сам здав аналіз, відповідно до якого він не був у стані алкогольного чи наркотичного спяніння.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, у тому числі, і за ухилення осіб, які керують транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленного порядку огляду на стан спяніння.

Відмова ОСОБА_1 пройти огляд зафіксована працівником ДАЇ у присутності двох свідків, що не оспорюється ОСОБА_2

Доводи ОСОБА_1, який просив змінити постанову суду в частині стягнення також не підлягають задоволенню з наступних пістав.

ОСОБА_2Є заявив про наявність на утриманні малолітньої дитини. Між тим, судом така обставина не може бути врахована. У свідоцтві про народження батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_5. Даних про те, що саме ОСОБА_1 утримує цю дитину не надано.

Відсутні також данні про те, що ОСОБА_1 працює водієм. Відповідно до наданної довідки, він проходив стажування водієм. Даних про те, що він праціє водієм, і це є його єдиним джерелом існуваня не надано.

Суд першої інстанції дослідив в повному обсязі матеріали справи і правильно дійшов до висновку про винність ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та зміни постанови суду в частині стягнення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2013 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, якою призначено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду вступає в законну силу негайно після її винесення, являється остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_6