АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №33/791/312/2013
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2013 року
м.Херсон

Апеляційний суд Херсонської
області у складі:

головуючого судді - Жили
І.Е.

за участю прокурора -
Бабільова І.І.

представника Херсонської

митниці Міндоходів України -
Кисельова О.Є.

адвоката - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Херсоні
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в
інтересах правопорушника ОСОБА_3 на
постанову судді Суворовського
районного суду м.Херсона від 18.11.13р. по
справі про адміністративне
правопорушення за ст.472 МК України,

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою на ОСОБА_3
накладено адміністративне стягнення
за ст.472 МК України у виді штрафу в
розмірі 349148 грн. 80 коп. з конфіскацією
«інжиру сушеного» в 436 коробках
загальною вагою 9592 кг (19184 упаковки).

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що
22.10.13р. на митну територію України у
пункт пропуску «Скадовський морський
торговельний порт» (порт Скадовськ,
Україна) з порту Зонгулдак (Туреччина)
прибув паром «ANT2» («АНТ2») прапор
Молдови, на якому, серед інших
транспортних засобів, надійшов у
режимі «транзит» вантажний автомобіль
марки MAN держномер НОМЕР_1 з вантажем
«інжир сушений» під керуванням
громадянина Грузії ОСОБА_3 (ОСОБА_3). До
митного контролю водієм було надано
товаросупровідні документи, зокрема,
CARNET TIR DX73448917, CMR № 000059 від 30.09.13р., у яких
зазначено, що у вантажному відсіку
зазначеного транспортного засобу
знаходиться в картонних ящиках, «інжир
сушений» у кількості 1050 місць.

24.10.13р. дотримуючись вимог ст.335 МК
України, було здійснено митний огляд
зазначеного вище товару та виявлено, що
у вантажному відсіку транспортного
засобу марки MAN держномер НОМЕР_1
знаходиться 1486 місць зазначеного
товару, що на 436 місць більше, ніж
зазначено у товаросупровідних
документах.

В апеляційній скарзі адвокат
ОСОБА_2 вказує, що постанова є
незаконною та підлягає скасуванню у
зв'язку однобічністю, неповнотою та
необ'єктивністю з'ясування всіх
обставин справи, невідповідністю
висновків суду фактичним обставинам
справи. Зауважує, що для вчинення
митного правопорушення, передбаченого
ст.472 МК України, ОСОБА_3 повинен був
здійснити декларування товарів, проте
у нього відсутні повноваження на
декларування товарів як від
відправника, так і від отримувача, що
свідчить про відсутність складу даного
адміністративного правопорушення. Так,
між фірмами «BEYZA TARIM URUNLERI GIDA INS.
TUR.SAN.TIC.LTD.STI» та TOO «DAVR NUTS» 12.09.13р були
укладені два контракти №08/2013 і №09/2013.
Відповідно до вимог зазначених
контрактів були оформлені документи та
допущені помилки під час заповнення
документів, невірно вказаний
реєстраційний номер автомобілю MAH
НОМЕР_1. Про допущену під час оформлення
документів технічну помилку
відправником було повідомлено TOO «DAVR
NUTS». Товари згідно з контрактами від
12.09.13р. №08/2013 і №09/2013 були відправлені з
Туреччини 27.09.13р. у двох різних машинах,
але загальна вага товару у цих машинах
відповідала контрактним умовам, і
митники під час митного огляду не
врахували, що вага наявного товару
відповідає вазі, зазначеної у
контракті, але через різну вагу коробок
відрізняється кількість коробок у
кожній поставці. Всупереч ст.508 МК
України у матеріалах даної справи
відсутні відомості про витребування
документів та здійснення опитування
Херсонською митницею Міндоходів як
покупця Казахської фірми TOO «DAVR NUTS», так
і продавця турецької фірми «BEYZA TARIM URUNLERI
GIDA INS. 7UR.SAN.TIC.LTD.STI»; 27.11.96р. підписана
Угода між Урядом України і Урядом
Турецької Республіки щодо взаємної
допомоги у митних питаннях, у рамках
якої можливо було зробити зазначену
процесуальну дію та встановити дійсні
обставини справи. Громадянин Грузії
ОСОБА_3 не мав умислу на порушення
митних правил. Суд не зауважив, що
правопорушник ОСОБА_3 не здійснював
декларування товарів у Херсонській
митниці Міндоходів; митниками не
було здійснено опитування посадових
осіб підприємств відправника та
отримувача вантажу, не встановлено
будь-яких фактів, що свідчать про
умисел ОСОБА_3 на порушення норм
митного законодавства України; вага
товару відповідає документам, зокрема
контракту. Економічна шкода інтересам
держави Україна під час переміщення
вантажу з метою транзиту відсутня.
Просить постанову скасувати, справу
закрити за відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного
суду адвокат ОСОБА_2 апеляційну скаргу
підтримав, просив постанову скасувати,
справу закрити за відсутністю події і
складу адміністративного
правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного
суду прокурор Бабільов І.І. та
представник Херсонської митниці
Міндоходів України Кисельов О.Є.,
просили залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову судді - без
змін.

Заслухавши пояснення адвоката
ОСОБА_2, думку прокурора, думку
представника Херсонської митниці
Міндоходів України, заслухавши
пояснення свідка ОСОБА_5, вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги вважаю, що вона
задоволенню не підлягає.

Вина ОСОБА_3 у вчинені
інкримінованого адміністративного
правопорушення повністю доведена та
підтверджується:

- протоколом про порушення митних
правил №0159/50800/13 від 25.10.13р., в якому
зафіксовано незаявлення за
встановленою формою точних та
достовірних відомостей щодо кількості
товару, який підлягає обов'язковому
декларуванню у разі переміщення через
митний кордон (а.с.1-3);

- службовою запискою інспектора
СБНПН та З ВБК та МП Херсонської
митниці ОСОБА_5 про те, що при митному
огляді вантажного відсіку
транспортного засобу під керуванням
ОСОБА_3 було виявлено 1486 місць вантажу
«інжир сушений», що на 436 місць більше,
ніж зазначено у товаросупровідних
документах, про що був складений
протокол про порушення митних правил
(а.с.34-35);

- актом про проведення огляду
товарів, транспортного засобу, багажу,
згідно з яким загальна кількість місць
вантажу не відповідає
товаросупровідним документам, згідно з
якими заявлено 1050 шт., а фактично
виявлено 1486 шт. (а.с.33);

- товаросупровідними документами,
зокрема: CARNET TIR DX73448917, INVOICE, CMR №000059,
пакувальний лист №558, у яких зазначено,
що у вантажному відсіку транспортного
засобу знаходиться «інжир сушений» у
кількості 1050 місць (а.с.24-27);

- висновком експерта №168 про
те, що загальна вартість 9592 кг інжиру
сушеного, що знаходився у 436 місць (19184
упаковки), на які перевищували загальну
кількість товару, зазначеного у
товаросупровідних документах -
становить 349148,80 грн. (а.с.41-43);

- поясненнями у судовому засіданні
апеляційного суду свідка ОСОБА_5, який
викликаний за клопотанням адвоката
ОСОБА_2, згідно з якими, свідок працюючи
головним державним
інспектором-кінологом сектору
боротьби з незаконним переміщенням
наркотиків та зброї відділу боротьби з
митними правопорушеннями Херсонської
Митниці, був запрошений брати участь в
огляді вантажного автомобіля
порушника ОСОБА_3 В автомобілі була
виявлена невідповідність кількості
місць в заявлених супровідних
документах і тих, що були в наявності.
Був складений відповідний акт, який
крім відповідального інспектора
підписав він та порушник. При цьому,
ОСОБА_3 ні яких заперечень чи незгоду не
заявляв. Хоча ОСОБА_3 не заповнював
супровідні документи, але він
відповідає за кількість місць у
транспорті і про невідповідність він
не заявляв, відповідних застережень у
документах не робив.

Оцінивши зазначені докази в їх
сукупності, суддя правильно дійшов
висновку, що ОСОБА_3 вчинив
адміністративне правопорушення, яке
виразилось у незаявленні за
встановленою формою точних та
достовірних відомостей щодо кількості
товару, який підлягає обов'язковому
декларуванню у разі переміщення через
митний кордон України.

Дії ОСОБА_3 за ст.472 МК України
кваліфіковані правильно.

Доводи апеляційної скарги
адвоката ОСОБА_2 про відсутність у
ОСОБА_3 складу адміністративного
правопорушення через те, що він не
декларував товар і у нього відсутні
повноваження на декларування товарів
як від відправника, так і від
отримувача - є безґрунтовними.

Так, відповідно до вимог ст.92 ч.4 п.1
МК України, для поміщення товарів
та/або транспортних засобів
комерційного призначення у митний
режим транзиту особа, на яку
покладається дотримання вимог митного
режиму, повинна подати митному органу
митну декларацію (документ, який
відповідно до статті 94 цього Кодексу
використовується замість митної
декларації), товарно-транспортний
документ на перевезення та
рахунок-фактуру (інвойс) або інший
документ, який визначає вартість
товару».

Згідно зі ст. 94 ч.3 МК України, для
декларування товарів, що не є
підакцизними, замість митної
декларації залежно від виду транспорту
може використовуватися накладна УМВС
(СМГС), накладна ЦІМ (СІМ), накладна
ЦІМ/УМВС (ЦИМ/СМГС, СІМ/SМGS), книжка МДП
(Саrnet ТІR).

Згідно зі ст.191 ч.2 п.1 МК України,
перевізники зобов'язані під час
прийняття товарів до перевезення
перевіряти точність відомостей щодо
кількості вантажних місць, їх
маркування, номери, зовнішній стан
товарів та їх пакування. У разі
неможливості такої перевірки вносити
відповідний запис до міжнародної
автомобільної накладної (СМR).

Відповідно до ст.257 ч.1 МК України,
декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення.

Згідно зі до ст.265 ч.2 п.4 МК України,
декларантами можуть бути тільки
резиденти, крім випадків переміщення
через митний кордон України іноземними
перевізниками - товарів, транспортних
засобів комерційного призначення, що
переміщуються територією України
прохідним транзитом.

Відповідно до ст.335 ч.1 МК України,
під час переміщення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через митний кордон
України декларант, уповноважена ним
особа або перевізник залежно від виду
транспорту, яким здійснюється
перевезення товарів, надають митному
органу в паперовій або електронній
формі такі документи та відомості, при
перевезенні автомобільним
транспортом: документи на транспортний
засіб, зокрема ті, що містять відомості
про його державну реєстрацію
(національну належність), транспортні
(перевізні) документи (міжнародні
товаротранспортні накладні),
визначений актами Всесвітнього
поштового союзу документ, що
супроводжує міжнародні поштові
відправлення (за їх наявності),
комерційні документи (за наявності) на
товари, що перевозяться, які містять
відомості, зокрема, про найменування та
адресу перевізника, найменування
країни відправлення та країни
призначення товарів, найменування та
адреси відправника (або продавця) та
отримувача товарів, відомості про
кількість вантажних місць та вид
упаковки, найменування товарів, вага
брутто товарів (у кілограмах) або об'єм
товарів (у метрах кубічних), крім
великогабаритних вантажів.

Таким чином, правопорушник ОСОБА_3,
який являвся водієм вантажного
автомобіля, що прибув на митну
територію України і який подав
товаросупровідні документи на вантаж,
під час прийняття товарів до
перевезення зобов'язаний був
перевіряти точність відомостей щодо
товару, зокрема: щодо кількості
вантажних місць, а в разі неможливості
такої перевірки вносити відповідний
запис до міжнародної автомобільної
накладної СМR (що зроблено не було). При
таких обставинах, порушник несе
відповідальність за незаявлення за
встановленою формою точних та
достовірних відомостей щодо кількості
товару, який підлягає обов'язковому
декларуванню у разі переміщення через
митний кордон України.

Посилання апелянта на відсутність
економічної шкоди інтересам держави,
на допущення помилок під час
оформлення документів та на те, що
загальна вага товару у автомобілі
порушника і в іншому автомобілі, який
здійснював перевезення за контрактом,
відповідає вазі, зазначеній у
контракті - не спростовує
вищезазначених доказів вини ОСОБА_3 у
вчиненні інкримінованого
правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те,
що всупереч вимогам ст.508 МК України не
було здійснено опитування, як покупця
Казахської фірми TOO «DAVR NUTS», так і
продавця турецької фірми «BEYZA TARIM URUNLERI
GIDA INS. 7UR.SAN.TIC.LTD.STI» - є надуманими,
оскільки зазначена стаття не
передбачає обов'язковості опитування
сторін контракту, які знаходяться в
різних країнах; при цьому достеменно
встановлено, що саме ОСОБА_3 не заявив
за встановленою формою точних та
достовірних відомостей щодо кількості
товару, який він перевозив і який
підлягав обов'язковому декларуванню у
разі переміщення через митний кордон
України.

Вивченням матеріалів справи не
встановлено даних, які б свідчили про
однобічність, неповноту,
необ'єктивність з'ясування обставин
справи, про що вказує апелянт.

Допущених під час розгляду справи
порушень законодавства - не
встановлено.

Стягнення за вчинення ОСОБА_3
адміністративного правопорушення
накладено відповідно до санкції ст.472
МК України.

Постанова судді є законною та
обґрунтованою, її висновки
відповідають фактичним обставинам
справи, а тому доводи апеляційної
скарги, які це заперечують, - являються
безпідставними.

Враховуючи викладене, підстав для
скасування або зміни постанови судді -
немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2
залишити без задоволення, а постанову
судді Суворовського районного суду
м.Херсона від 18.11.13р. по справі про
адміністративне правопорушення за
ст.472 МК України щодо ОСОБА_3 - залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя :