Апеляційний суд Житомирської області
Стаття 130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2013 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Романов О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 21 жовтня 2013 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

Встановив:

Постановою судді Богунського районного суду м.Житомира від 21 жовтня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 2600 гривень.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 28.09.2013 року о 21 год. 40 хв. в с. Сочини Старокостянтинівського району по вул. Остриківці, 1, він керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, не оспорюючи висновків суду щодо фактичних обставин справи та правильність кваліфікації його дій, порушує питання про зміну постанови суду в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу та просить застосувати до нього стягнення у виді громадських робіт. Обґрунтовує своє прохання тим, що на даний час знаходиться у скрутному матеріальному становище, оскільки платно навчається та ніде не працює, тому не має можливості сплатити штраф. Крім того, зазначає, що про час та дату розгляду справи він не був належним чином попереджений, а тому не мав змоги захистити свої права у суді.

Заслухавши апелянта, який в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав повністю з вищевказаних підстав, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння за зазначених у постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності та взаємозвязку, достовірність яких не заперечується й в апеляційній скарзі, як не оспорюється і кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддя, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, та інші обставини справи, а тому обрав йому стягнення найменше за видом та майже мінімальне за розміром, з передбачених санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи скаржника про те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи є безпідставними, оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення він був повідомлений про час розгляду справи, що у протоколі засвідчив своїм підписом.

Що стосується накладеного на правопорушника адміністративного стягнення, то відповідно до ч.9 ст.294 КУпАП, у випадках зміни апеляційною інстанцією постанови в частині накладення адміністративного стягнення воно не може бути посилено.

Відповідно до переліку стягнень, визначених у ст.24 КУпАП, громадські роботи у порівнянні зі штрафом, є більш тяжким стягненням, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості змінити захід стягнення, про що просить в апеляції ОСОБА_1

За таких обставин, постанова судді є законною і справедливою, а підстав для її зміни в частині накладення адміністративного стягнення, навіть з огляду на обставини, зазначені в апеляційній скарзі правопорушника та підстав для застосування адміністративного стягнення до ОСОБА_1 у вигляді громадських робіт, про що йдеться в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.289, 294 КУпАП,

Постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м.Житомира від 21 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_1, якою за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2600 гривень, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Романов О.В.