Справа №784/1408/13 05.04.2013 05.04.2013 05.04.2013
Номер провадження 33/784/79/13
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/79/13 року
Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП Головуючий апеляційного суду:
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2013 року м.Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Войтовського С.А.

при секретарі судового засідання Чоботаренко Т.І.

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

розглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 березня 2013 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого в ТОВ Ірбіс торгівельним представником, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3.

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду, 23.02.2013 року, о 02 год. 00 хв., ОСОБА_3 керував транспортним засобом Мазда-626 р/н НОМЕР_1 по пр. Комуністичному в м.Южноукраїнську в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 а Правил Дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не заперечуючи факт скоєння правопорушення при зазначених обставинах, посилається на те, що свою вину у вчиненні правопорушення визнав, розкаявся у скоєному. Зазначає, що працює торгівельним представником ТОВ Ірбіс і його робота повязана з використанням автомобіля, він є єдиним годувальником в сім'ї, оскільки дружина перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною. Також посилається на порушення судом норм діючого законодавства під час розгляду справи. Вказує, що в порушення вимог ст. 277-2 КУпАП він був повідомлений про розгляд справи за добу до розгляду справи, у звязку з чим він не зміг належним чином підготуватись до судового засідання та надати відповідні документи. Просить змінити постанову суду в частині накладення стягнення та застосувати до нього стягнення у виді штрафу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи доходжу наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_3 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин встановлених судом першої інстанції, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Фактичні обставини справи і кваліфікація дій судом першої інстанції встановлені вірно.

Факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння підтверджений даними протоколу про адміністративне правопорушення від 23.02.2013 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого спяніння. Крім того, факт перебування в стані алкогольного спяніння не заперечував і сам ОСОБА_3, який як при складанні протоколу, так і в суді пояснював, що 23.02.2013 року випив пляшку пива, після чого керував автомобілем.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 пояснив, що керував автомобілем після того, як випив пиво, оскільки необхідно було на прохання господаря терміново звільнити гараж, який він орендував.

Між тим, доводи апелянта про порушення норм діючого законодавства, є слушними.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 повістка про день та час розгляду справи не направлялась.

В матеріалах справи міститься повідомлення від 04.03.2013 року про розгляд справи, направлене іншій особі, за іншою адресою.

З матеріалів справи також слідує, що ОСОБА_3 04.03.2013 року в телефонному режимі був повідомлений, що розгляд справи призначений на 05.03.2013 року.

Вказане суперечить вимогам ст. 277-2 КУпАП, згідно з якими, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності вручається не пізніш, як за три доби до дня розгляду справи в суді.

Тому, доводи апелянта про порушення його процесуальних прав, зокрема права подавати докази, є слушними.

Що стосується стягнення, то воно накладено судом без урахування вимог ст. 33 КУпАП.

Так, накладаючи стягнення, суд вірно врахував, що ОСОБА_3 вчинив грубе порушення ПДР України, яке безпосередньо впливає на безпеку руху та її учасників, однак послався на відсутність обставин, що помякшують відповідальність та призначив стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, даних про те, що ОСОБА_3 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, немає. В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що за 5 років стажу водія вказане порушення ПДР є першим.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному, працює торгівельним представником ТОВ Ірбіс, позитивно характеризується за місцем роботи, яка повязана з використанням автомобіля, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4 та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років, фактично є єдиним годувальником в сім'ї.

З урахуванням даних, що помякшують відповідальність, які не були досліджені судом першої інстанції та не враховані при накладенні стягнення, вважаю, що на ОСОБА_3 може бути накладено більш м'яке стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу.

У звязку з наведеним, постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 березня 2013 року відносно ОСОБА_3 в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 2550 грн.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_2