СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/2690/1691/12 Кат. ст.130 КУпАП
Головуючий у 1-й інст. Бойко О.В.
Доповідач Глиняний В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2013 року
м. Київ

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
м. Києва Глиняний В.П. з участю ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає (знімає
квартиру) за адресою: АДРЕСА_1, та його
представника ОСОБА_3, розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Голосіївського районного суду м. Києва
від 14 жовтня 2013 року в справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнаний
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130
КУпАП, та підданий адміністративному
стягненню у вигляді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 1 рік.

Як встановив суддя, 24.08.2013 року о 06 год. 20
хв. в м. Києві по вул. Басейна 17 в м. Києві
ОСОБА_2, згідно висновку №004925
Київської міської наркологічної
клінічної лікарні «Соціотерапія»,
керував автомобілем «Мерседес»,
державний номерний знак НОМЕР_1, в стані
алкогольного сп'яніння.

В апеляції ОСОБА_2 просить поновити
строк для подання апеляційної скарги,
скасувати постанову районного суду від
14.10.2013 року та постановити нову, якою
застосувати до нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу. Прохання
апелянт мотивує тим, що розгляд справи
відбувся без його участі, про дану
обставину він дізнався під час
ознайомлення з матеріалами справи, а
саме 11.11.2013 року. Також посилається на
те, що в матеріалах справи про
адміністративне правопорушення
відсутні будь які поштові повідомлення
та телефонограми про виклик його до
суду, а тому він не мав змоги своєчасно
оскаржити дане рішення суду в
апеляційній інстанції. Крім того
апелянт вважає, що суд першої інстанції
при розгляді справи неповно з'ясував
всі обставини справи, не дослідив
належним чином всі наявні докази по
справі,а тому наклав надто суворе
стягнення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
підтримав вимоги апеляції та пояснив,
що вину свою він визнає та просив
пом'якшити йому накладене
адміністративне стягнення, пославшись
на необхідність відвідування батьків
похилого віку, які проживають у м.
Славутич і потребують догляду. Також
ОСОБА_2 вказує на те, що він працює
фітнес тренером і тому не може вживати
алкогольні напої в принципі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 -
представника ОСОБА_2, який підтримав
вимоги апеляційної скарги,
перевіривши матеріали
адміністративної справи та додані до
апеляції документи, вважаю за можливе
поновити строк скаржнику для
апеляційного оскарження, так як з
матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 належним чином про час та місце
розгляду справи в суді першої
інстанції повідомлений не був. Про це
свідчить відсутність в матеріалах
справи повідомлень про вручення
ОСОБА_2 поштового відправлення, реєстру
відправлення поштової кореспонденції,
що в свою чергу позбавило його бути
присутнім в судовому засіданні та
своєчасно оскаржити постанову суду в
суді апеляційної інстанції.

Висновок судді місцевого суду про
винність ОСОБА_2 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП
відповідає фактичним обставинам
справи, оскільки повністю
підтверджується даними протоколу
серія АБ2 № 295574 про адміністративне
правопорушення складеного 24.08.2013 року,
протоколу огляду і затримання
транспортного засобу, висновком
Київської міської наркологічної
клінічної лікарні «Соціотерапія» №
004925 щодо результатів медичного огляду
на стан алкогольного сп'яніння щодо
ОСОБА_2 В суді апеляційної інстанції
ОСОБА_2 підтвердив, що вечором 23.08.2013
року випив з батьком пляшку пива.

Доводи апелянта про те, що суд першої
інстанції не дослідив належним чином
всі наявні докази у справі, вважаю
безпідставними. Аналізуючи докази по
справі, пояснення ОСОБА_2 щодо
необґрунтованості накладеного
стягнення, вважаю висновок суду про
винність ОСОБА_2 у вчиненні
адміністративного правопорушення за
ч.1 ст. 130 КУпАП обґрунтованим.

Доводи, які надавав ОСОБА_2 в суді
апеляційної інстанції з приводу
суворого накладення стягнення є
непереконливими. Відповідно до ст. 33
КУпАП при накладенні стягнення
враховується характер вчиненого
правопорушення, особу порушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Доводи ОСОБА_2 про необхідність
відвідування батьків, які проживають
за містом та потребують догляду ніяким
чином не підтверджені. Скаржником не
надано апеляційному суду довідки про
стан здоров'я батьків, в матеріалах
справи відсутня характеристика,
довідка з місця роботи ОСОБА_2, як і з
постійного місця проживання ОСОБА_2
Проаналізувавши пояснення ОСОБА_2 та
докази, які містяться в матеріалах
справи вважаю, що не має підстав
застосовувати до ОСОБА_2
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу.

Разом з тим, вважаю за необхідне
змінити мотивувальну частину
постанови судді, виключивши з неї
висновок про те, що ОСОБА_2 був належним
чином повідомлений про день та час
слухання справи, оскільки він не
підтверджується даними матеріалів
справи.

На підставі викладеного, та
керуючись ст. 294 КУпАП України

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне
оскарження постанови Голосіївського
районного суду м. Києва від 14 жовтня 2013
року.

Апеляцію ОСОБА_2 задовольнити частково.

Виключити з мотивувальної частини
постанови Голосіївського районного
суду м. Києва від 14 жовтня 2013 року
посилання суду на те, що ОСОБА_2 був
належним чином повідомлений про день,
час та слухання справи.

В решті постанову судді
Голосіївського районного суду м. Києва
від 14 жовтня 2013 року, якою він визнаний
винним за ч.1 ст.130 КУпАП та підданий
адміністративному стягненню у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами на строк 1 (один)
рік - залишити без змін.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва
Глиняний В.П.