Справа № 442/12/13 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 33/783/170/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2013 року . Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1

апелянта ОСОБА_2,

потерпілого ОСОБА_3,

та його захисника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за апеляцією захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 лютого 2013 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2013 року

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, працюючого водієм ПАТ ТЕК "Західукртранс", проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення штраф у розмірі трьохсот сорока гривень.

ОСОБА_5 12.12.2012 року, о 19 год. 35 хв., у м. Стрий Львівської області, по вул. Вокзальній, керуючи автомобілем марки "Мерседес Бенц", державний номерний знак НОМЕР_1, перед виконанням повороту праворуч виїхав на смугу зустрічного руху не надавши дорогу автомобілю марки "Сітроен Берлінго", державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався по своїй смузі, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів, що призвело до їх механічних пошкоджень, про що було складено адміністративний протокол серія ВСІ № 305836.

Захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить дану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги він мотивує тим, що під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 не заперечував проти складання протоколу та погодився з інкримінованим йому порушенням, через те, що перебував у стресовому стані та достатньо не розібрався в ситуації. Після осмислення ситуації ОСОБА_5 свою вину у вчинені правопорушення не визнав.

ОСОБА_5 надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що рухаючись по вул. Вокзальна в м. Стрий, в умовах засніженого дорожнього покриття, він наближався до повороту, куди мав повернути праворуч. Враховуючи габарити транспортного засобу (автопоїзд довжиною близько 20 метрів), взяв лівіше, щоб увійти в поворот, проте на зустрічну смугу руху не виїхав. Перед транспортним засобом ОСОБА_5 із зустрічної смуги наліво повертав автобус з пасажирами (маршрутне таксі), який наближався до перехрестя швидше. ОСОБА_5 зупинився, щоб пропустити його і взяти більший радіус для повороту, але відразу за автобусом на великій швидкості їхав автомобіль "Сітроен Берлінго" під керуванням ОСОБА_6, який почав різко гальмувати і його занесло під напівпричіп. Отже, ОСОБА_6, під час руху не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував стан дорожнього покриття та допустив зіткнення з напівпричепом ОСОБА_5

Складена на місці дорожньо-транспортної пригоди схема не може бути доказом у вчинені ОСОБА_5 порушення правил дорожнього руху, оскільки складена без дотримання вимог щодо оформлення таких документів.

Згідно з вимогами п. 6.1. наказу Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26.02.2009 року "Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" (надалі наказ МВС № 77 від 26.02.2009 року), на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди повинно бути графічно зафіксовано, зокрема: сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів та слідів; сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїзної частини; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; координати місця зіткнення, наїзду тощо відносно сталих орієнтирів.

Відповідно до визначення, наведеного в наказі МВС № 77 від 26.02.2009 року, сталий орієнтир це стаціонарно встановлений об'єкт (кут будівлі або павільйону зупинки маршрутних транспортних засобів, дорожній знак 5.60 "Кілометровий знак", опора електропередач, об'єкт дорожнього сервісу, порядковий елемент інженерної конструкції дороги тощо), який має свою назву, порядковий номер, іншу видиму відмінність серед подібних об'єктів та розташований вздовж вулиці або смуги відведення дороги. Сталим орієнтиром не є дерева, кущі, транспортні засоби, які стоять, тимчасові споруди або конструкції, пересувні торговельні споруди, огорожі будівельних майданчиків або місць проведення дорожніх робіт, інші об'єкти, розташування яких на місцевості в подальшому неможливо об'єктивно визначити, чи геометрія, розміри або місце розташування яких можуть з часом змінюватися.

Інспектором дорожньо-патрульної служби в порушення вказаних вимог не зазначено на схемі координати місця зіткнення, наїзду тощо відносно сталих орієнтирів, сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів. Отже, встановити чи знаходився транспортний засіб під керуванням ОСОБА_5 в момент зіткнення в стоячому стані чи рухався, неможливо.

На схемі дорожньо-транспортної пригоди місце зіткнення позначено цифрою "4" і розміщено рівно посередині проїзної частини. Обидва учасники дорожньо-транспортної пригоди погодились з цим, про що вказали в поясненнях і своїми підписами на схемі дорожньо-транспортної пригоди. Якщо виходити з приписів пункту 6.7. наказу МВС №77 від 26.02.2009 року, який рекомендує при складанні схеми місця дорожньо-транспортної пригоди не порушувати масштабу зображення, то транспортний засіб ОСОБА_5 не знаходився на смузі зустрічного руху в момент зіткнення, а отже підстав для визнання ОСОБА_5 винуватим у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди у судді не було.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів, що суддею зроблено не було.

Заслухавши апелянта адвоката ОСОБА_2 на підтримку апеляції, потерпілого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_4, які вважають апеляцію безпідставною, дослідивши матеріали справи, доводи зазначені у скарзі, суд приходить до висновку, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Відповідно до вимог згідно ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати всі обставини у справі та вирішення питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, та інші питання, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВСІ № 305836 від 12.12.2012 року (а.с.2); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.12.2012 року (а.с.3); поясненнями ОСОБА_3 від 12.12.2012 року (а.с.4); поясненнями ОСОБА_5 від 12.12.2012 року (а.с.5), протоколом огляду місця події від 12.12.2012 року (а.с.6), довідкою про дорожньо-транспортну пригоду від 25.12.2012 року (а.с.8).

За змістом ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна.

Із схеми дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_5 виїхав на смугу зустрічного руху, де й здійснив зіткнення з автомобілем, яким керував ОСОБА_3, чим ОСОБА_5 порушив вимоги п.п.11.2, 11.3 Розділу 11 Правил дорожнього руху України.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_5 не причетний до створення дорожньо-транспортної пригоди 12 грудня 2012 року, про те, що ОСОБА_5 пояснення, в яких визнавав свою вину в порушенні правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди 12 грудня 2012 року, давав знаходячись в стресовому стані, суд розцінює як надумані з метою уникнути відповідальності за скоєне, оскільки вони спростовуються вищевказаними доказами.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суддя прийшов до правильного висновку, постанова судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області є законною, обґрунтована та винесена у відповідності до вимог ст.ст. 38, 283, 284 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 лютого 2013 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Постанова остаточна оскарженню не підлягає.

Суддя:

Оригінал постанови.