справа №619/2273/13-к
провадження №1-кп/619/141/13
ВИРОК

іменем України

15 жовтня 2013 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складі:головуючого суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
потерпілого представника потерпілого захисника обвинуваченогоОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (№0000065) по обвинуваченню:

ОСОБА_7, 10.11.1973 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, маючого середньо-спеціальну

освіту, розлученого, працюючого ФОП,

зареєстрованого та проживаючого за адресою: м.

Харків АДРЕСА_1, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2013 року, близько 08 годин 40 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем "SSANG YONG", реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по автодорозі Київ-Харків-Довжанський зі сторони автодороги Харків-Золочів у напрямку автодороги Харків-Щербаківка по території Дергачівського району Харківської області. Під час руху він не виконав вимог п.п. 1.5 і 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків; зобов'язуючого водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Порушення ОСОБА_7 зазначених правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що він на 492 км + 400 м автодороги Київ-Харків-Довжанський, рухаючись зі швидкістю 90 км/год, не врахував дорожню обстановку у вигляді зледенілої проїзної частини, відповідно до чого не вибрав безпечну швидкість руху свого автомобіля та безпечні прийоми керування автомобілем, внаслідок чого на слизькій ділянці проїзної частини не впорався з керуванням автомобіля, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілями, які рухалися у зустрічному напрямку: "NISSAN X-TRAIL", реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 та "HYNDAI ACCENT", реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_8 В результаті зіткнення пасажиру автомобіля "SSANG YONG" ОСОБА_9 згідно з висновком судово-медичної експертизи №95-А/13 від 11.02.2012 року заподіяні тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, у вигляді зачиненої травми живота, розриву брижі тонкої кишки, внутрішнього крововиливу, переломів кісток тазу, зачиненого осколкового перелому правого стегна, множинних зачинених переломів нижніх кінцівок, а водієві автомобіля "NISSAN X-TRAIL" ОСОБА_4 згідно з висновком судово-медичної експертизи №94-А/13 від 11.02.2012 року заподіяні тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, у вигляді садна голови, зачиненої травми грудної клітини, перелому 6-го ребра справа, зачиненої травми живота, розриву тонкої кишки та брижі товстої кишки. Порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля "SSANG YONG" ОСОБА_7 знаходяться у причинному звязку з подією та наслідками, що наступили.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочину, так, як це зазначено вище.

Оскільки учасники судового розгляду у судовому засіданні 13 серпня 2013 року не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують його особу та доказів, що стосуються цивільного позову.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні вище зазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_7 суд враховує щире каяття, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнається обставиною, яка пом'якшує його покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий, працює ФОП, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше, під час вчиненя кримінального правопорушення знаходився у тверезому стані, що підтверджено висновком від 11.01.2013 року Дергачівської ЦРЛ.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який згідно статті 12 КК України являється тяжким злочином, необережним за формою вини. Крім того, суд враховує часткове, в сумі 11000,00грн., відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_4, про що мається відповідна розписка про отримання грошових коштів, а також той факт, що на утриманні обвинуваченого знаходиться потерпіла ОСОБА_9, яка до теперішнього часу проходить лікування. Також, суд враховує розяснення п. 20 зазначеної вище Постанови, в яких зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом'якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити винному ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі та вважає доцільним застосування до нього додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами, в межах санкції частини цієї статті, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи помякшуючу покарання обставину в сукупності з даними про особу обвинуваченого, суд вважає, що вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого останнім злочину. При цьому, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 відсутні.

Враховуючи ступінь і характер суспільно-небезпечного діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом'якшують його покарання, можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, суд прийшов до висновку про звільнення від відбування основного покарання з іспитовим строком та застосовує ст. 75 КК України. На період випробувального терміну суд покладає на нього обов'язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов ОСОБА_4 в частині стягнення майнової шкоди підлягає задоволенню частково в сумі 11 485 грн., оскільки відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи, що цивільним позивачем предявлені вимоги виключно до ОСОБА_7, при наявності страхування цивільної відповідальності останнього перед третіми особами згідно страхового полісу АС/3813121 від 18.09.2012 року ПАТ Харківська муніципальна страхова компанія, суд вважає, що ОСОБА_7 має відповідати за завдану його винними діями матеріальну шкоду в межах ліміту, передбаченого його цивільною відповідальністю, тобто в розмірі франшизи.

Як розяснено в Постанові № 4 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 непредявлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Статтею 9 Закону "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховик зобовязаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в межах обовязкового ліміту відповідальності страховика, що становить 50 000 грн. на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну потерпілого, яке не може перевищувати розміру прямого збитку, за шкоду, заподіяну життю, здоровю на одного потерпілого 100 000 грн., а також моральну шкоду, передбачену п.1. частини 2 ст.23 ЦК України.

Таким чином вимоги щодо документально підтверджених витрат на лікування повинні бути предявлені до ПАТ Харківська муніципальна страхова компанія.

В іншій частині позовних вимог щодо матеріальної шкоди суд відмовляє за безпідставністю та необґрунтованістю.

В результаті злочину ОСОБА_4 причинена моральна шкода у вигляді перенесених фізичного болю та страждань, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я страждань та психологічних переживань з приводу ушкодження належного йому автомобіля. З урахуванням викладеного, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та враховуючи характер переживань, тривалості негативних наслідків, внаслідок чого ОСОБА_4 вимушений звертатися до суду за захистом порушеного права, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню в сумі 20000,00грн

Процесуальні витрати суд покладає на ОСОБА_7

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового терміну в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

У відповідності зі ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_7 такі обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 11485.00грн. (одинадцять тисяч чотириста вісімдесят пять гривень) моральну шкоду в розмірі 20000,00грн. (двадцять тисяч гривень), а всього 31485,00грн. (тридцять одна тисяча чотириста вісімдесят пять гривень).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведення експертиз на користь держави 13231,80грн. (тринадцять тисяч двісті тридцять одна гривня 80 копійок).

Вирок може бути оскаржений в судову палату по кримінальних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя І.М. Нечипоренко