А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

16.08.2013 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., з участю представника Чопської митниці Міндоходів ОСОБА_1, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про порушення митних правил громадянином України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем с. Керстенці Хотинського району Чернівецької області, непрацюючим, за апеляцією ОСОБА_3 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 квітня 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою судді Настюка В.Д. визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України (недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України) з накладенням на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме товарів, що переміщуються через митний кордон України: 1) колготок жіночих, підліткових та дитячих, панчох жіночих із синтетичних волокон різних торгівельних марок, розмірів та кольорів (країна виробництва Італія) кількістю 285 пар; 2) шкарпеток, гольфів жіночих та чоловічих з бавовни та з синтетичних волокон різних торгівельних марок, розмірів та кольорів (країна виробництва Італія) кількістю 495 пар; 3) комбінезонів трикотажних, лижних з синтетичних волокон торгівельної марки Anton Sport різних розмірів та кольорів (країна виробництва Італія) кількістю 140 од.; накладено штраф в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів 27 702 грн.

В оскарженій постанові судді від 03.04.2013 йдеться про порушення митних правил ОСОБА_3 за таких обставин.

Так, 09.03.2013, о 8 год. 42 хв., в зоні митного поста Тиса Чопської митниці (на ділянці Вїзд) ОСОБА_3, прямуючи з Італії в Україну на мікроавтобусі Мерседес-Бенц, реєстраційний номерний знак України СЕ 5300 АР, не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей, тобто не задекларував у митній декларації відомості про переміщувані ним через митний кордон України товари вищезазначені речі іноземного виробництва, розміщені в задній частині мікроавтобуса у пяти картонних коробках.

Не погодившись із встановленими вказаною постановою судді фактичними обставинами справи, ОСОБА_3 оскаржив її та просив скасувати, а незаконно (на думку апелянта) вилучені митним органом предмети порушення митних правил повернути з метою їх належного митного оформлення.

Апеляційну скаргу на рішення судді першої інстанції надіслано апелянтом поштовим відправленням 19.07.2013 разом із клопотанням про поновлення в порядку ст.289 КУпАП пропущеного ОСОБА_3 з поважних причин строку на оскарження постанови. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_3 зазначає, що зі вказаною постановою судді ознайомився лише 09.07.2013 у відділенні ДВС Хотинського РУЮ, така не була йому надіслана судом першої інстанції.

ОСОБА_3 на апеляційний розгляд справи не зявився, будучи належно повідомлений про час та місце його проведення, що стверджується поясненнями його захисника ОСОБА_2, який також пояснив, що ОСОБА_3 просив розглянути справу в апеляційному суді без його участі, що, відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених у ній підстав, представника митниці, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену ОСОБА_3 постанову судді без змін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення пропущеного ним 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови судді підлягає задоволенню відповідно до ст.289 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази про отримання ОСОБА_3, який не був присутнім при розгляді справи в суді 1-ї інстанції, копії оскарженої постанови.

В задоволенні апеляційної скарги на постанову судді від 03.04.2013 слід відмовити з таких підстав.

Так, в обґрунтування викладених у апеляційній скарзі доводів апелянт зазначає, що за вказаних вище обставин, при подіях, що відбувалися 09.03.2013, о 08 год. 42 хв., в зоні митного поста Тиса Чопської митниці, він не заявив при митному контролі про переміщувані ним через митний кордон України зазначені предмети, оскільки такі його просила перевезти невідома йому особа жіночої статі, це були стокові товари, які втратили свою торгівельну вартість, внаслідок чого не мають значної вартості.

Під час складання протоколу та під час провадження у справі були допущені суттєві порушення вимог законодавства: ні ним, ні працівниками митниці зазначені товари не зважувалися, про що свідчать матеріали справи; про час та місце розгляду справи його належним чином повідомлено не було. Зазначене в заяві клопотання ОСОБА_3 з проханням розглянути справу без його участі написане ним під тиском митників.

Ознайомившись з апеляційною скаргою, суд визнає, що зазначені у ній доводи спростовуються наступними обставинами.

Факт порушення ОСОБА_3 митних правил за ст.472 МК України стверджується як протоколом про порушення митних правил, так і сукупністю наявних у справі матеріалів, які враховано суддею при винесенні оскарженої постанови та які відображені в останній.

Що стосується вартості незадекларованих товарів, така, через відсутність у декларанта в день перетину ним державного кордону України передбачених ст.53 МК України документів щодо підтвердження їх митної вартості, встановлена звітом про попередню оцінку товару Ужгородської служби з експертного забезпечення митних органів від 18.03.2013 № 11.2-98-Т 27 702 грн. (а.с. 19-21).

З довідки управління Національного банку України в Закарпатській області від 12.08.2013 № 13-013/2234 вбачається, що станом на 09.03.2013 офіційний курс гривні становив: 1041,8876 грн. за 100 євро, а отже вартість вищевказаного товару еквівалентна 2 658,82 євро.

Відповідно до змісту ст.53 МК України декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів одночасно з декларацією.

Таких документів ОСОБА_3, при перетині ним за вказаних обставин державного кордону України, не мав.

Посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи доказів щодо зважування та фактичної ваги зазначеного вище товару в даному конкретному випадку не має правового значення для кваліфікації діяння ОСОБА_3 за ст.472 МК України, оскільки вартість переміщуваного товару становила понад 500 євро (27 702 грн., що згідно курсу НБУ станом на 09.03.2013 становило 2 658,8 євро), що узгоджується з визначеними ст.374 МК України умовами ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України виявлені та вилучені за вказаних обставин предмети слід було декларувати при перетині ОСОБА_3 державного кордону України.

Крім того, з наявних у справі письмових пояснень ОСОБА_3, даних ним інспектору Чопської митниці 09.03.2013 вбачається, що загальна вага зазначених предметів ПМП становила 92 кг і ця обставина ніким не заперечувалася (а.с. 7).

Решта доводів жодним доказом не підтверджені і також не можуть впливати на правильність кваліфікації вчиненого ОСОБА_3 правопорушення.

Отже, оскаржена постанова судді є законною і підстав для її зміни/скасування немає.

Керуючись ст.467 МК України, ст.ст. 289,294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 квітня 2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 квітня 2013 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил і штрафу в розмірі 27 702 грн. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя