Справа № 285/4051/13-п
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 вересня 2013 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О.О., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли

від Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки АДРЕСА_1,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

З адміністративного протоколу, який надійшов до суду 28.08.2013 року, слідує, що ОСОБА_1 належним чином не виконує своїх батьківських обовязків щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проявляється у відсутності в будинку, де вони проживають, належних санітарно-гігієнічних умов та наявності безладу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, пояснила, що здійснює в своєму помешканні ремонт, тому на момент перевірки в домі було не прибрано. Сина виховує одна, намагається по мірі своїх можливостей створювати для нього належні умови проживання.

Судом встановлено, що в матеріалах справи, окрім протоколу серії ЖИ № 239922 про адміністративне правопорушення та висновку начальника СКМСД Новоград-Волинського МВ від 20.08.2013 року, відсутні будь-які докази, що підтверджують факт ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обовязків щодо виховання неповнолітнього сина та її винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП України.

Ухилення від виконання юридичного обовязку завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, мати вважатиметься такою, що ухиляється від обовязку по вихованню дитини, якщо вона ні усно, ні письмово не спілкується з нею, не проявляє про неї щонайменшої материнської турботи, хоча має таку можливість.

Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обовязками.

Будь-яких даних, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від виконання обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя сина, навчання чи виховання, у матеріалах адміністративної справи немає.

Суд не може покласти в основу рішення про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки він був складений з порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

За таких обставин, дослідивши адміністративний матеріал та вислухавши усні пояснення ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 184 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, у суду є всі підстави для закриття провадження по справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП ОСОБА_1 закрити у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена чи опротестована прокурором до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя: О.О.Літвин