Справа №579/1459/13-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ольховик
Номер провадження 33/788/269/13 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2013 року суддя Апеляційного суду Сумської області Захарченко О. П. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 20 вересня 2013 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 ( 2-й провулок Зелений,10 ) Сумської області,

піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 20 вересня 2013 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що він 21 липня 2013 року о 23 годині 50 хвилин керував на вулиці Горького в місті Кролевець Сумської області транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову судді змінити, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт або штрафу замість позбавлення права керування транспортними засобами.

За змістом своїх доводів апелянт вважає, що суддею при винесенні постанови у даній справі не враховано ряд обставин, які мають істотне значення для визначення виду накладаємого стягнення, а саме - те, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки руху не притягувався і що позбавлення його права керування транспортними засобами поставить його сімю в скрутне матеріальне становище, оскільки він буде позбавлений можливості довозити своїх двох малолітніх дітей до школи та інших навчальних закладів, не маючи при цьому зайвих коштів на оплату послуг таксі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який свою апеляційну скаргу підтримує, вивчивши матеріали справи, вважаю, що подана у даній справі апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об"єктивне з"ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи справу по суті, суддя вищевказаних вимог закону дотримався і дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_2 21 липня 2013 року дійсно порушив пункт 2.9 Правил дорожнього руху України, яким заборонено водіям керувати транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, за що частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність.

При цьому, факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими і належно оціненими суддею доказами, серед яких - протокол про адміністративне правопорушення серії АГ2 №267214 від 22 липня 2013 року, зміст висновку щодо медичного огляду ОСОБА_2, складеного в 00 годин 40 хвилин 22 липня 2013 року лікарем Кролевецької ЦРЛ ОСОБА_3, пояснення ОСОБА_3 та пояснення працівників Кролевецької ЦРЛ ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про те, що близько 00 годин 30 хвилин 22 липня 2013 року до приймального відділення Кролевецької ЦРЛ інспекторами ДАІ був доставлений ОСОБА_2, який заходився в стані алкогольного спяніння ( а.с. 2-3, 20 22 ).

Також, матеріалами справи підтверджується наявність у ОСОБА_2 посвідчення водія категорій А,В,С ( а.с. 4 ).

Адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік накладено на ОСОБА_2 у межах, встановлених санкцією ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та відповідає вимогам ст.33 КУпАП і є не самим суворим видом стягнення з передбачених законом стягнень за вчинення такого правопорушення.

При цьому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про доцільність в порядку зміни постанови судді накладення на нього адміністративного стягнення у виді громадських робіт не грунтуються на законі, оскільки відповідно до ст. 24 КУпАП громадські роботи є більш суворішим адміністративним стягненням ніж позбавлення права керування транспортними засобами, а вимоги ст. 294 КУпАП містять пряму заборону посилювати в апеляційному порядку адміністративне стягнення у разі зміни постанови судді суду першої інстанції.

В той же час, оскільки з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 не надав доказів про наявність у нього постійної роботи та звертає увагу апеляційного суду на незадовільне матеріальне становище його сімї, то за таких обставин застосування до порушника адміністративного стягнення у виді штрафу, розмір якого за санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП становить від 150 до 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є недоцільним.

Що стосується доводів апелянта про те, що через позбавлення права керування транспортними засобами він не зможе забезпечити підвезення своїх дітей до школи та інших навчальних закладів, то такі доводи не порушують законності винесеної суддею у даній справі постанови.

Тому, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 20 вересня 2013 року про накладення на ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1.