П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2013 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., з участю представника апелянта Чопської митниці Міндоходів ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про порушення митних правил громадянином ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, район Кромеріж, мешканцем ОСОБА_2, м. Голешов, вул. Масарікова,633, водієм фірми Олдріч Понізіл (Oldrich Ponizil), ОСОБА_2, м. Густопече, вул. Янковіце,33 за апеляцією ОСОБА_3 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.03.2013,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою судді Валек Ярослава визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України (переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів) з накладенням на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме товарів, що переміщуються через митний кордон України з їх приховуванням від митного контролю: 230 пачок цигарок вітчизняного виробництва Кемел (CAMEL-200 пачок) та Мальборо (MARLBORO-30 пачок), код УКТЗЕД НОМЕР_1, штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів 2 790 грн.

Вантажний автомобіль, за допомогою якого переміщувалися зазначені тютюнові вироби з приховуванням від митного контролю ДАФ (DAF), 2000 року випуску, реєстраційний номерний знак 4Z66623, № шасі XLRTE47XS0E522167 (технічний паспорт (реєстраційне посвідчення) № UAK 180607 від 28.05.2012) конфісковано.

В постанові судді від 01.03.2013 йдеться про порушення митних правил ОСОБА_3 за таких обставин.

Так, 06.01.2013, о 20 год. 35 хв., в зоні митного поста Ужгород Чопської митниці, на ділянці Виїзд, ОСОБА_3, прямуючи з України в ОСОБА_2 на вантажному автомобілі DAF, реєстраційний номерний знак 4Z66623, не заявив за встановленою формою при усному опитуванні точних та достовірних відомостей та не задекларував у митній декларації переміщувані ним через митний кордон України товари вищезазначені тютюнові вироби, які ним були приховані від митного контролю шляхом їх попереднього розміщення під нижнім спальним місцем в кабіні водія транспортного засобу, в нижній частині секції для особистих речей під обшивкою. Доступ до виявленого став можливим після підняття спального місця, фанерного листа декоративної обшивки.

Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_3 оскаржив її з одночасним проханням про поновлення пропущеного ним з поважних причин строку на оскарження, просив скасувати постанову і закрити провадження в справі, з посиланням на наступне.

Так, оскаржена постанова в порушення вимог ст.268 КУпАП винесена без участі ОСОБА_3, який не повідомлявся про розгляд справи: звернувшись 12.09.2013 в канцелярію Ужгородського міськрайонного суду з приводу дати розгляду щодо нього справи, апелянт отримав копію зазначеної постанови, з якої дізнався, що справу розглянуто ще 01.03.2013.

При винесенні суддею постанови суддею не враховано обставин справи, в порушення вимог ст.33 КУпАП не враховано особи ОСОБА_3, характеру правопорушення.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.483 МК України, оскільки при переміщенні ним за вказаних обставин тютюнових виробів ОСОБА_3 не приховував їх від митного контролю такі були розміщені в ящику під нижнім спальним місцем кабіни водія, в нижній частині секції для особистих речей під обшивкою, який не є виготовленим сховищем (тайником), а вироблений заводом-виробником для зберігання особистих речей/продуктів харчування водія та пасажира.

Що стосується недекларування ОСОБА_3 зазначених вище цигарок, вважав, що в такій їх кількості цього не потрібно було робити.

З цих підстав вважає, що він допустив інше порушення митного законодавства недекларування товарів (що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України ст.472 МК України).

Крім іншого зазначає, що допустив помилку, не задекларувавши тютюнові вироби в зазначеній кількості, у звязку із чим суд першої інстанції міг обмежитися щодо ОСОБА_3 усним зауваженням в порядку ст.22 КУпАП зі звільненням його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого.

ОСОБА_3 на апеляційний розгляд справи не зявився, 04.10.2013 подав заяву, в якій просив провести засідання у його відсутності у звязку із довгостроковими відрядженнями за межами України.

Заслухавши представника митного органу, яка просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову судді без змін, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до такого.

ОСОБА_4 ОСОБА_3 про поновлення пропущеного ним 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови судді підлягає задоволенню відповідно до ст.289 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази про отримання ОСОБА_3, який не був присутнім при розгляді справи в суді першої інстанції, копії оскарженої постанови.

Факт порушення ОСОБА_3 митних правил за ч.1 ст.483 МК України підтверджується як протоколом про порушення митних правил, так і сукупністю наявних у справі матеріалів, які враховано суддею при винесенні оскарженої постанови та які відображені в останній.

Наведене стверджується також доводами самого ж апелянта у поданій ним апеляційній скарзі, з яких слідує, що за вказаних обставин зазначені предмети порушення митних правил переміщувалися ОСОБА_3 в транспортному засобі під обшивкою ящику, розташованому під нижнім спальним місцем кабіни водія, що свідчить саме про приховування ним тютюнових виробів від митного контролю.

Та обставина, що ОСОБА_3 помилково не задекларував тютюнові вироби через незнання законів не звільняє його від адміністративної відповідальності, оскільки ст.68 Конституції України передбачено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Разом з тим, доводи апелянта про порушення його прав під час розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, зокрема на участь у розгляді справи знайшли своє підтвердження, виходячи з наступного.

Так, в порушення вимог ст.ст. 268, 277-2, 278 п.3 КУпАП, ст.ст. 466,486,489,497,498,501, 509 ч.3, 526 ч.3 МК України суддею не перевірено чи сповіщено не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді осіб, які беруть участь у розгляді справи, справу розглянуто в судовому засіданні без участі як представника митного органу, так і особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про сповіщення яких жодних даних немає, що свідчить про порушення права ОСОБА_3 на захист, а представника митного органу на підтримання позиції цього органу щодо притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до вимог ч.4 ст.526 МК України, ч.1 ст.268 КУпАП про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний митний орган; справа про адміністративне правопорушення (про порушення митних правил) розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Такі дані у справі відсутні.

Однак, частиною 8 статті 294 КУпАП не передбачено повноважень апеляційного суду щодо скасування постанови судді першої інстанції у звязку із порушенням зазначених вище вимог закону з направленням справи на новий розгляд.

Апеляційний суд також відзначає, що під час розгляду справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_3 суддею першої інстанції не враховано розяснень, що містяться в п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил від 03.06.2005 № 8, з яких слідує, що суди при притягненні осіб до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за які передбачено обовязкову конфіскацію предметів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками) та транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів через митний кордон України, також мають враховувати: обсяги конструктивних змін, внесених у ці предмети або транспортні засоби з метою приховування товарів; співвідношення вартості й кількості товару, який був предметом порушення митних правил з вартістю транспортного засобу, в якому цей товар переміщувався; інші обставини, - та за наявності підстав обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю правопорушення на підставі статті 22 КпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 вперше притягується до адміністративної відповідальності. Вартість зазначеного транспортного засобу (83 779,43 грн.), який не містить жодних конструктивних змін, виготовлених сховищ (тайників), є значно вищою за вартість товару, який був предметом порушення митних правил (2 790 грн.), а отже перший підлягає поверненню власнику або його представникові, у звязку із чим оскаржену постанову в цій частині слід змінити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 529 ч.5 МК України, ст.ст. 22,289,294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 ОСОБА_3 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.03.2013.

Апеляційну скаргу задовольнити частково, змінити постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.03.2013 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч.1 ст.483 МК України, повернути ОСОБА_3 або його представникові вилучений транспортний засіб ДАФ (DAF), 2000 року випуску, реєстраційний номерний знак 4Z66623, № шасі XLRTE47XS0E522167 та технічний паспорт (реєстраційне посвідчення) № UAK 180607 від 28.05.2012.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя