Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/597/13 Головуючий в 1-й інстанції Кіяшко В.О.
Категорія ст. 188-1 ч.2 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2013 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., розглянувши матеріали справи за клопотанням прокурора Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_2 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 серпня 2013 року відносно ОСОБА_3, та апеляційну скаргу,

в с т а н о в и в:

постановою судді Вільнянського району Запорізької області від 15 серпня 2013 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.188-1 КУпАП відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої на посаді начальника Управління фінансів Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області (юридична адреса: 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 12), зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СА № 425383, ІПН НОМЕР_1,

на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрито у звязку з відсутністю в діях останньої складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Як зазначено в постанові, 08.07.2013 року начальником відділу державним інспектором праці ОСОБА_4, проведена перевірка Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, згідно якої встановлено порушення трудового законодавства, а саме порушення нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів. Відповідно до звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2012 рік, в управлінні, при середньообліковій штатній кількості працівників облікового складу у 11 осіб не було працевлаштовано жодного інваліда. Станом на день перевірки порушення триває жодного інваліда, при чисельній кількості працівників управлення 12,5 одиниць, не працевлаштовано, що є порушенням вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Обставини правопорушення викладені в протоколі про адміністративне правопорушення № 08-02-0026/0749 від 08.07.2013 року.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-1 КУпАП, суд мотивував свої висновки наступним.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - для підприємств, установ, організацій…, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 4 % середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу…

Тобто на кожні 25 працівників, один, відповідно до наведеного Закону, має бути інвалідом.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, чисельність працівників Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, складає тільки 12 чоловік, а тому вимоги ст. 19 Закону України « Про основаи соціальної захищеності інвалідів в Україні», не порушено.

19.11.2013 року прокурор Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження наведеної вище постанови, в якому зазначає, що про існування цієї постанови йому стало відомо лише 06.11.2013 року, з моменту отримання листа Територіальної державної інспекції з питань праці в Запорізькій області від 23.10.2013 р. за вих. № 02-08/4884, а тому не міг своєчасно оскаржити вказане рішення суду.

Також прокурором подана апеляційна скарга на вказане рішення суду.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що прокурору необхідно відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 290, 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором протягом десяти днів з дня її винесення.

Посилання прокурора у клопотанні, що про існування постанови суду відносно ОСОБА_3 йому стало відомо лише після отримання 06.11.2013 року листа Територіальної державної інспекції з питань праці в Запорізькій області від 23.10.2013 р. за вих. № 02-08/4884, не може свідчити про наявність у нього поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження наведеного вище судового рішення.

Так, виходячи зі змісту ст. 250 КУпАП прокурор виконуючи свої професійні обовязки здійснює нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення, а тому враховуючи ці положення закону, прокурору ніщо не перешкоджало бути обізнаним про час та місце розгляду справи відносно ОСОБА_3, про результати її розгляду та при наявності незгоди з судовим рішенням, подати на нього у 10-ти денний строк апеляційну скаргу, як це передбачено законом.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, навіть з часу, а саме з 06.11.2013 року, як на це посилається прокурор у своєму клопотанні, йому стало відомо про існування постанови, апеляційна скарга на вказане судове рішення, разом з тим, подана ним лише 19.11.2013 року, що свідчить про пропуск прокурором наведеного строку навіть з часу коли йому стало відомо про цю постанову.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, не вбачаю підстав, які б свідчили про наявність у прокурора обєктивних причин пропуску строку на оскарження зазначеної постанови, внаслідок чого вважаю необхідним у поновленні цього строку прокурору відмовити і відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП повернути апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 250, 290, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

відмовити у задоволенні клопотання прокурора Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_2 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 серпня 2013 року відносно ОСОБА_3.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП повернути прокурору подану апеляційну скаргу.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1