НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

02 грудня 2013 року Справа № 322/1137/13-п

(Провадження № 3/322/386/13)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов до суду 19.11.2013 з Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 ОСОБА_1 Григоровича, директора товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба», що знаходиться за адресою: вул. Миру, 21, с. Зелене Новомиколаївського району Запорізької області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 18.11.2013 № 08-23-0009/1446, складеного головним державним інспектором праці ОСОБА_2, з вини ОСОБА_3: працівники ТОВ «Дружба» згідно з графіками щорічних відпусток на 2012 та 2013 роки не повідомлялися і не повідомляються письмово про дату початку відпустки за два тижні, що є порушенням ч. 5 ст. 79 КЗпП України; працівникам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не нарахована та не виплачена заробітна плата у подвійному розмірі за надурочно відпрацьований час відповідно 49 та 48 годин за жовтень 2013 року, що є порушенням ч. 1 ст. 106 КЗпП України; працівнику ОСОБА_6, задіяному на роботах зі шкідливими умовами праці, у тому числі на посівах протруєного насіння тощо, не доплачена заробітна плата у підвищеному розмірі додатково 12 % за травень 2013 року, що є порушенням ст. 100 КЗпП України та п. 12 додатку до розділу № 5 колективного договору на 2013 рік, яким передбачено доплату за шкідливість 12%; працівникам ОСОБА_7 надана щорічна відпустка з 05.08.2013, а заробітна плата за весь час щорічної відпустки виплачена 21.08.2013 замість не пізніше ніж за три дні до початку відпустки, що є порушенням ч. 4 ст. 115 КЗпП України; звільненому працівнику ОСОБА_8 з 04.05.2013 виплачені розрахункові кошти 07.05.2013., а звільненій ОСОБА_9 з 07.11.2013 на час перевірки з 14.11.2013 розрахункові кошти не нараховані та не виплачені в день звільнення, що є порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України; не виплачено середню заробітну плату за 3 дні звільненому працівнику ОСОБА_8 з 04.05.2013 та звільненій ОСОБА_9 з 07.11.2013 за період з дня звільнення і по час виплати розрахункових, що є порушенням ч. 1 ст. 117 КЗпП України; звільненому працівнику ОСОБА_10 з 19.11.2012 не нарахована та не виплачена компенсація за 1 день невикористаної щорічної відпустки, що є порушенням ч. 1 ст. 83 КЗпП України; правила внутрішнього трудового розпорядку не затверджені трудовим колективом за поданням власника або уповноваженого ним органу, що є порушенням ст. 142 КЗпП України.

На підставі наведеного інспектором зроблено висновок про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 41 ОСОБА_1.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписуючи протокол, надала письмові пояснення, в яких визнала вчинення нею зазначених порушень та зобовязалась усунути їх в строк до 09.12.2013.

До протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження обставин, що зазначені у ньому, додано копію акту перевірки від 18.11.2013 № 08 23 00091740.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 визнав факт вчинення ним вищезазначених порушень, а також зазначив, що вказані в протоколі порушення були усунуті ним, на підтвердження чого надав довідку від 19.11.2013.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Відповідно до статті 9 ОСОБА_1 адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 41 ОСОБА_1 передбачена відповідальність, зокрема за порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вищезазначеними доказами та не заперечуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, суддя зазначає про закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративних стягнень за деякими з вказаних порушень законодавства про працю, які не є триваючими, а саме:

- працівнику ОСОБА_7 надана щорічна відпустка з 05.08.2013, а заробітна плата за весь час щорічної відпустки виплачена 21.08.2013 замість не пізніше ніж за три дні до початку відпустки, що є порушенням ч. 4 ст. 115 КЗпП України, строк накладення стягнення закінчився 21.11.2013;

- звільненому працівнику ОСОБА_8 з 04.05.2013 виплачені розрахункові кошти 07.05.2013, строк накладення стягнення закінчився 07.08.2013.

Також безпідставним та передчасним є посилання у протоколі на наявність порушення ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в частині невиплати середньої заробітної плати звільненій ОСОБА_9 за період з дня звільнення, 07.11.2013, по час виплати розрахункових, оскільки під час перевірки було встановлено, що розрахунок із зазначеним працівником не було проведено.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку про наявність у діях та бездіяльності ОСОБА_3 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 ОСОБА_1.

Обставинами, що помякшують відповідальність ОСОБА_3, відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 34 ОСОБА_1, є щире розкаяння винного та добровільне відшкодування ним завданих працівникам збитків. Суддею взято до уваги і той факт, що розмір завданих збитків є незначним, а допущені порушення вимог законодавства про працю не призвели до істотного порушення прав працівників.

За правилом ст. 22 ОСОБА_1, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності з огляду на малозначність вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 22, 221, 283-285, 289, 294 ОСОБА_1, суддя

постановив:

Закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 41 ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 зі звільненням його від адміністративної відповідальності, з огляду на малозначність вчиненого ним правопорушення, обмежившись оголошенням ОСОБА_3 усного зауваження.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.С. Гасанбеков