Справа №: 310/4275/13-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2013 рокум. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Пшеничний І. А., розглянувши матеріал, який надійшов з Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, пенсіонеру, яка має індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Толстого, 10

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

09 квітня 2013 року, об 11 год. 00 хв., ОСОБА_1 допустила, що її собака за кличкою «Барон» вибіг на вулицю з подвіря за адресою: м. Бердянськ, вул. Толстого, 10, та напав на ОСОБА_2, якому пошкодив шкіряні штани. Таким чином своїми діями ОСОБА_1 порушила правила тримання собак.

У суді ОСОБА_1 свою провину у вчиненому правопорушенні не визнала та пояснила, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. 09.04.2013 року вона знаходилася вдома, та біля її будинку за вказівкою ОСОБА_2 бригада робітників копали траншею. Раніше ОСОБА_2 узгодив з нею, що буде проводити кабель та копати біля обочини. Однак, вийшовши на вулицю, вона побачила, що двоє працівників копають траншею на тротуарі. Після цього вона вказала ОСОБА_2 на це, але він почав її ображати та штовхати. У цей момент з відкритої хвіртки вибіг її пес за кличкою «Барон». Однак він нікого не кусав, а тільки гавкав на ОСОБА_2 Просить визнати її невинуватою. Стверджує, що шкіряні штани ОСОБА_2 пошкодив сам.

Однак, незважаючи на невизнання своєї вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, підтверджується показами потерпілого, свідками та доказами по справі, які були досліджені у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 09.04.2013 року найнята ним бригада копала траншею під електрокабель за адресою: м. Бердянськ, вул. Толстого, 20А, де він будує будинок. Приблизно об 11 год. до нього підійшов один з робітників та сказав, що мешканка будинку №10 заважає їм працювати та забороняє копати біля її будинку. Коли він підійшов до будинку, то сказав ОСОБА_1, що у нього наявні усі документи на проведення робіт, однак вона відреагувала неадекватно. Розмова відбувалася на підвищених тонах. У цей час з відкритої хвіртки на воротах у подвірї ОСОБА_1 вибіг собака, який схопив його позаду за ліву штанину шкіряних штанів, вирвав шматок шкіри зі штанів та втік. Вказує, що вирваний шматок зі штанів він не знайшов та під час укусу собака до його шкіри не дістався, тому до лікарні він не звертався.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що у звязку зі зверненням ОСОБА_2 про пошкодження його майна була проведена перевірка, за результатами якої він дійшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається правопорушення, передбачене ч.2 ст.154 КУпАП. Підтверджує, що шкода була заподіяна тільки майну ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 09.04.2013 року за усною домовленістю з ОСОБА_2 він разом з ОСОБА_5 копав траншею під електрокабель біля будинку №10 по вул. Толстого. Приблизно об 11 годині, він бачив як з відкритої хвіртки у подвірї цього будинку вибіг собака, який схопив ОСОБА_6 позаду за штани, а коли потерпілий намагався відштовхнути собаку, то собака вирвав зі штанів шматок та втік. У цей момент він знаходився позаду ОСОБА_2, а ОСОБА_1 знаходилась попереду потерпілого, тому вона могла не бачити, як собака вирвав шматок зі шкіряних брюк. Крім того, він стверджував, що вказана собака також кидалася на його і ОСОБА_7 та намагалася вкусити.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 також підтверджується іншими доказами по справі по адміністративне правопорушення, які були досліджені у судовому засіданні:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 18.04.2013 року (а. с. 1) та висновком про результати розгляду звернення ОСОБА_2 (а. с. 2), згідно яких було прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП;

- протоколом огляду від 16.04.2013 року (а. с. 6), згідно якого були оглянуті належні ОСОБА_2 шкіряні штани «Swakara», які на лівій штанині мали відсутність шматка шкіри;

- протоколом огляду від 17.04.2013 року (а. с. 8), згідно якого був оглянутий належний ОСОБА_1 собака за кличкою «Барон»;

- поясненнями потерпілого ОСОБА_2 (а. с. 10) про те, що 09.04.2013 року з відкритої хвіртки на воротах у подвірї ОСОБА_1 вибіг собака, який схопив його за ліву штанину шкіряних штанів, вирвав шматок шкіри зі штанів та втік;

- поясненнями свідка ОСОБА_7 (а. с. 12) про те, що 09.04.2013 року він бачив як з хвіртки подвіря будинку ОСОБА_1 вибіг собака, який вкусив ОСОБА_6 за ліву ногу та порвав кожані штани;

- поясненнями свідка ОСОБА_4 (а.с.13) про те, що 09.04.2013 року він бачив, як з відкритої хвіртки у подвірї будинку ОСОБА_1 вибіг собака, який схопив ОСОБА_6 за штани, вирвав шматок шкіри та втік;

- поясненнями свідка ОСОБА_8 (а.с.14) про те, що 09.04.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проходив конфлікт, при тому її собака знаходилася на подвірї, де гавкала на сторонніх.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважаю, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.154 КУпАП, як порушення правил тримання собак, що спричинили заподіяння шкоди майну людей.

Також, суддя бере до уваги, що відповідно до п.2 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР від 17.06.1980 року власники собак зобовязані суворо дотримуватися санітарно-гігієнічних норм і правил їх тримання при умові обовязкового забезпечення безпеки людей. Однак у супереч вимогам п. п „в п.3 вказаних Правил ОСОБА_1 не забезпечила вільний вигул своєї собаки у ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні), на привязі або без неї.

Твердження ОСОБА_1 про те, що адміністративне правопорушення, вона не вчинила, розцінюю як спосіб захисту та її бажання уникнути адміністративної відповідальності, але їй провина підтверджується доказами, відносно яких у судді немає сумніву в їх достовірності, достатності та допустимості.

Крім того, у ході судового розгляду справи були оглянуті шкіряні штани потерпілого ОСОБА_2, згідно якого на лівій штанині позаду знизу наявний отвір, краї якого булі рвані.

Враховуючи, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання та досягла пенсійного віку, суддя дійшов до висновку про визнання її винною у вчиненні вказаного правопорушення та призначення її адміністративного стягнення у вигляді мінімального штрафу та конфіскації тварини.

Керуючись ст. ст. 154ч.2, 213, 221, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, та піддати її адміністративному стягненню у вигляді штрафу 51 грн. 00 коп., з конфіскацією тварини собаки за кличкою «Барон».

Суму штрафу стягнути: державний бюджет м. Бердянська 21081100 на р/р 0011 Банк одержувач: ГУДКУ у Запорізькій області, м. Запоріжжя, МФО 813015, адміністративні штрафи.

Речовий доказ: шкіряні штани «Swakara», які відповідно до розписки від 16.04.2013 року передані на зберігання ОСОБА_2, повернути власнику ОСОБА_2.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення сторони можуть подати апеляційну скаргу, а прокурор внести подання до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд.

Суддя І. А. Пшеничний