Справа № 3/237/469/13
Постанова
Іменем України
Суддя Марїнського районного суду Пономарьов О.П., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Територіальної державної інспекції праці у Донецькій області у відношенні директора директора Марїнського районного спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, що мешкає за адресою: Донецька область, Калінінський р-н., м. Донецьк, вул..Дзержинського, 53/5, за ст. 41 ч. 1 КпАП України-
12 квітня 2013 року на адресу Марїнського районного суду надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 41 ч.1 КпАП України.
05 квітня 2013 року Територіальною державною інспекцією праці у Донецькій області проведено перевірку додержання чинного законодавства про працю директором Марїнського районного спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України, ОСОБА_1 В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 працює директором Марїнського районного спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України з 18 квітня 1971 року, на підставі вимог ст..21 КЗпП України виступає однією із сторін трудового договору і як роботодавець повинен забезпечити реалізацію трудових прав громадян. Однак, ОСОБА_1 порушив вимоги чинного законодавства та вчинив адміністративне правопорушення, а саме:
1. На підприємстві працівники не ознайомлюються з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором, що свідчить про неправомірні дії які привели до триваючого порушення вимог ст. 29 КЗпП України.
2. На підприємстві тривалість робочого часу у деяких працівників перевищує 40 годин на тиждень. Так, наприклад старшим інструктором ОСОБА_2 у грудні 2012 року було відпрацьовано 228 годин за 21 робочий день, що свідчить про неправомірні дії які привели до триваючого порушення вимог ч. 1 ст. 50 КЗпП України.
3. На підприємстві деяким працівникам не надаються щорічні та додаткові відпустки. Так, наприклад методисту ОСОБА_3 на протязі 2011-2012 років не надавалась додаткова відпустка за роботу на компютері тривалістю 4 календарних дні, інструктору ОСОБА_4 не надавались щорічні відпустки за 2002-2012 роки, що свідчить про неправомірні дії які привели до триваючого порушення вимог ст.ст.75, 76 КЗпП України.
4. На підприємстві графік відпусток на 2013 рік не було погоджено з представником трудового колективу і не доведено до відома всіх працівників, що свідчить про неправомірні дії які привели до порушення вимог ч. 4 ст. 79 КЗпП України.
5. На підприємстві мають місце випадки ненадання деяким працівникам щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд. Так, наприклад старшому інструктору ОСОБА_5 наказом № 15 від 22 жовтня 2012 року надано щорічну та додаткову відпустки з 23 жовтня 2012 року лише за період праці з 25 липня 2010 року по 25 жовтня 2011 року, помічнику директора ОСОБА_3 наказом № 12 від 01 жовтня 2012 року та наказом № 17 від 02 листопада 2012 року було надано лише частини щорічної відпустки терміном по 10 календарних днів за період праці з 18 жовтня 2010 року по 18 жовтня 2011 року. Зазначене свідчить про неправомірні дії які привели до триваючого порушення вимог ч. 5 ст. 80 КЗпП України.
6. На підприємстві робота в надурочний час не оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. Так, наприклад інструктором ОСОБА_6 у жовтні 2012 року при місячній нормі у 184 години відпрацьовано 202 години, старшим інструктором ОСОБА_2 у грудні 2012 року при місячній нормі у 167 годин було відпрацьовано 228 годин, а заробітна плата їм в подвійному розмірі годинної ставки за надурочно відпрацьований час не була нарахована та виплачена, що свідчить неправомірні дії які привели до триваючого порушення вимог ст. 106 КЗпП України.
7. На підприємстві оплата за роботу у святкові і неробочі дні не проводиться у подвійному розмірі. Так, наприклад наказом № 62 від 30 травня 2012 року ОСОБА_7 було призначено відповідальним черговим по СТК у не робочий день 04 червня 2012 року з 6-00 до 18-00 год., наказом № 121 від 18 грудня 2012 року було призначено відповідальним черговим по СТК у святковий день 07 січня 2013 року з 7-00 до 18-00 год., а заробітна плата у подвійному розмірі їй не була нарахована та виплачена, свідчить про неправомірні дії які привели до триваючого порушення вимог ст. 107 КЗпП України.
8. На підприємстві заробітна плата працівникам за час щорічної відпустки виплачується пізніш ніж за 3 дня до її наступу. Так, наприклад наказом № 22 від 29 листопада 2012 року було надано щорічну відпустку інструктору ОСОБА_6 з 29 листопада 2012 року, а заробітну плату за термін відпустки було виплачено 07 грудня 2012 року, наказом від 15 грудня 2012 року було надано щорічну відпустку інструктору ОСОБА_8 з 15 грудня 2012 року, а заробітну плату за термін відпустки було виплачено 08 січня 2013 року, що свідчить про неправомірні дії які привели до порушення вимог ч.4 ст.115 КЗпП України., ст. 21 Закону України «Про відпустки».
9. На підприємстві робота у вихідний день не компенсується за згодою сторін іншим днем відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі. Так, наприклад наказом № 62 від 30 травня 2012 року методиста ОСОБА_3 було призначено відповідальним черговим по СТК у вихідний день 02 червня 2012 року з 6-00 до 18-00 год., наказом № 65 від 22 червня 2012 року було призначено відповідальним черговим по СТК у вихідний день 29 червня 2012 року з 6-00 до 18-00 год., наказом № 121 від 18 грудня 2012 року було призначено відповідальним черговим по СТК у вихідний день 05 січня 2013 року з 7-00 до 18-00 год., а заробітна плата у подвійному розмірі їй не була нарахована та виплачена або компенсація іншим днем відпочинку не була здійснена, що свідчить про неправомірні дії, які привели до порушення вимог ст.72 КЗпП України.
ОСОБА_1 в судове засідання зявився, свою провину у вчиненому правопорушенні визнав в повному обсязі, просив суворо не карати.
Дослідивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення № 05-37-038/0015 від 05 квітня 2013 року (відповідає вимогам ст. 256 КпАП України), прихожу до висновку про те, що ОСОБА_1, своїми діями скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 41 ч.1 КпАП України.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення зясовую: що ОСОБА_1 є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КпАП України, правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, помякшуючих та обтяжуючих обставин не встановлено.
При обранні міри адміністративного стягнення, враховую обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, характеристику правопорушника, вважаю, що відносно ОСОБА_1 достатньо застосувати адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу в межах санкції статті, як таким що буде достатнім для запобігання скоєння правопорушення в майбутньому.
На підставі викладеного, ст. 41 ч.1 КпАП України, керуючись ст. ст. 279, 280, 283, 284 КпАП України,-
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним в скоєні правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України та притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 (пятсот десять) грн. в дохід держави.
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд
Суддя (підпис) О.П. Пономарьов
Суддя
Дата документу 29.04.2013