Апеляційний суд міста Севастополя
Справа № 33/797/167/13
Головуючий в першій інстанції:
Категорія: ст.472 МК України
Доповідач: Кабаль І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2013 року Суддя судової палати з
кримінальних справ Апеляційного суду
міста Севастополя Кабаль І.І.,за участю:

прокурора- Гоголєва О.М.,

представника Севастопольської митниці
- Бабчука С.Г.,

представника ОСОБА_5- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду в місті Севастополі апеляційну
скаргу представника ОСОБА_5- ОСОБА_6 на
постанову судді Ленінського районного
суду міста Севастополя від 26 листопада
2013 року, якою

ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2
року в м.Ленінграді, РФ, громадянин РФ,
працює на посаді капітана судна «НС
ELIDA» (прапор Ліберія), що проживає за
адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.472 Митного кодексу
України та притягнутий до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 23587,20 гривень
з конфіскацією товару - мастила марки
«Taro Special НТ70» в кількості 416 літрів (2
бочок по 208 л.), мастила марки «Veritas 800 Marine
ЗО» у кількості 208 літрів (1 бочка),
мастила марки «Rando HDZ 46» у кількості 208
літрів (1 бочка), загальною кількістю 832
літри, також стягнуто в дохід держави
судовий збір в розмірі 34,41 гривень,

в с т а н о в и в:

Згідно з постановою Ленінського
районного суду від 26 листопада 2013 року
ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення за
наступних обставин.

На території причалу 238
«Севастопольського морського рибного
порту» 12 серпня 2013 року о 23 год. 50 хв. під
час здійснення митного огляду танкеру
«НС ELIDA» (прапор Ліберія), який прибув з
порту Мідія (Румунія) в порт
Севастополь з метою навантаження
нафто-продукції, був встановлений факт
недекларування, тобто незаявлення за
встановленою формою капітаном «НС ELIDA»
(прапор Ліберія), ОСОБА_5 товарів:
мастила марки «Taro Special НТ70» в кількості
416 літрів (2 бочок по 208 л.), мастила марки
«Veritas 800 Marine ЗО» у кількості 208 літрів (1
бочка), мастила марки «Rando HDZ 46» у
кількості 208 літрів (1 бочка), загальною
кількістю 832 літри.

Вказане мастило було виявлено в ході
митного огляду службових приміщень
танкера «НС ELIDA» (прапор Ліберія),
знаходилось у танках запасу у
машинному відділенні судна та
підлягало обов`язковому декларуванню
при переміщенні через митний кордон
України, але не було заявлено за
встановленою формою у документах, які
були подані митному органу капітаном
танкера «НС ELIDA» (прапор Ліберія),
ОСОБА_5, а також не було заявлено усно.

Таким чином, капітан танкера «НС ELIDA»
(прапор Ліберія) ОСОБА_5 не
задекларував, тобто не заявив за
встановленою формою точні та
достовірні відомості про наявність на
борту судна вищевказаного товару.

Своїми діями ОСОБА_5 допустив порушення
митних правил України та скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.472 Митного кодексу
України, а саме: недекларування
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, тобто незаявлення за
встановленою формою точних та
достовірних відомостей (наявність,
найменування та назва,кількість) про
товари, які підлягають обов`язковому
декларуванню у разі переміщення через
митний кордон України.

Не погодившись з постановою суду,
захисник ОСОБА_6, діючи в інтересах
ОСОБА_5, подав до Апеляційного суду м.
Севастополя апеляційну скаргу, в якій
просить постанову скасувати, а
провадження по справі закрити.

Апеляція мотивована тим, що висновки
суду щодо факту недекларування, тобто
незаявлення у встановленій формі
капітаном «НС ELIDA» (прапор Ліберія)
ОСОБА_5 товарів, є необґрунтованими, не
узгоджуються з матеріалами справи і
фактичними обставинами, виявленими під
час митного огляду судна.

Так, пояснення головного інспектора
оперативно-аналітичного відділу
Управління боротьби з контрабандою та
митними правопорушеннями
Севастопольської митниці Міндоходів
ОСОБА_9 суперечить службовій записці та
протоколу в частині встановлення
фактичного місця знаходження мастила.
В акті від 12.08.2013 року, складеного
ОСОБА_9, також відсутні відомості про
фактичне місце знаходження мастила
загальною кількістю 832 літри, та
фактичні заміри суднового мастила, а
саме: якої марки, у яких об`ємах та в
яких танках (бочках) знаходилось
мастило при проведенні замірів, яким
способом проводились заміри мастила і
з використанням яких приладів, а також
на підставі яких розрахунків, ОСОБА_9
був зроблений висновок про те, що саме
перевищення об`ємів склало мастило
марки «Taro Special НТ70» в кількості 416
літрів (2 бочок по 208 л.), мастила марки
«Veritas 800 Marine ЗО» у кількості 208 літрів (1
бочка), мастила марки «Rando HDZ 46» у
кількості 208 літрів (1 бочка). Це
свідчить про те, що виявлений ОСОБА_9
об`єм мастила у кількості 832 літри, є
надуманим та не відповідає дійсності.

В акті від 12.08.2013 року має місце
виправлення результатів заміру
суднового мастила, акт складений без
присутності свідків - незацікавлених
осіб,а підписаний представниками служб
контролюючого державного органу, які
входили в склад комісії.

У службовій записці та протоколі від
13.08.2013 року містяться недостовірні
відомості і не можуть являтися
доказами по справі.

Вважає, що капітаном танкера «НС ELIDA»
ОСОБА_5 був задекларований повний об`єм
суднового мастила, отриманий до заходу
в порт Севастополя.

Також, апелянт вказує, що в матеріалах
справи відсутнє пояснення самого
ОСОБА_5, написане власноруч, та морський
протест, наданий працівникам
Севастопольської митниці агентуюючою
компанією «Конкордія-Юг». Не було
прийнято до уваги, що на судні був
запущений судновий котел, внаслідок
чого мастило змінило свою температуру
в сторону збільшення, результатом чого
є збільшення його об`єму.

Сам протокол від 13.08.2013 року складений в
порушення вимог ст.494 Митного кодексу
України: факт порушення митних правил
виявлений 12.08.2013 року, а протокол
складений 13.08.2013 року; у протоколі
відсутнє місце його складення, вказане
лише місто Севастополь, особою, яка
склала протокол, особі, яка
притягується до адміністративній
відповідальності, не були роз`яснені
права, що порушує його права на захист;
до протоколу не були долучені
пояснення ОСОБА_5, надані ним 12.08.2013
року; екземпляр протоколу не був
направлений особі, яка притягується до
адміністративної відповідальності у
встановлений законом строк.

В матеріалах справи відсутній документ
- акт, на підставі якого працівником
митного органу було тимчасово вилучено
мастило.

Судом першої інстанції були порушені
норми процесуального закону, оскільки
суд розглянув справу у відсутності
ОСОБА_5 та його представника, без
належного повідомлення про час та
місце слухання справи.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_5 викликався на 30.12.2013 року на 13:00
годин, але не з'явився, відповідно до ч.6
ст.294 КпАП України апеляційний суд
продовжує розгляд справи у його
відсутності, за участю його
представника.

Заслухавши доводи представника ОСОБА_5-
захисника ОСОБА_6, самого ОСОБА_5, даними
у судовому засіданні 27.12.2013 року в
підтримання апеляції, думку прокурора
та представника Севастопольської
митниці, які заперечували проти
задоволення апеляційної скарги,
обговоривши та перевіривши доводи
апеляційної скарги, вважаю, що
підстав для її задоволення немає з
наступних підстав.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 свою
провину не визнає і оскаржує постанову,
його вина у вчиненні адміністративного
правопорушення підтверджується
матеріалами справи:

- протоколом про порушення митних
правил № 0178/12300/13 від 13.08.2013 р. (арк.с.3-6);

- службовою запискою від 13.08.2013 р. (
а.с.1-2);

- описом предметів від 14.08.2013 р. (а.с.13);

- актом заміру та визначення
кількості судових запасів
паливно-мастильних матеріалів на
танкері від 12.08.2013 р. (а.с.21);

- поясненням ОСОБА_8 від 13.11.2013 р. (а.с.14);

- поясненнями ОСОБА_9 від 27.08.2013 р. (
а.с.15-17);

- копією генеральної декларації
компанії «Конкордія-Юг» від 12.08.2013 р.
(а.с.22);

- копією вантажної декларації від 12.08.2013
р. ( а.с.23);

- копією судових припасів від 12.08.2013 р.
(а.с.24-25);

- висновком Центрального митного
управління лабораторних досліджень і
експертної роботи ДМС України від
05.09.2013 № 106 (а.с.29-32);

Аналізуючи викладені докази в їх
сукупності, суд першої інстанції
дійшов до правильного висновку про
доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.472 Митного Кодексу
України.

Доводи апелянта про те, що протокол про
адміністративного правопорушення
складено з порушенням вимог закону,
апеляційний суд вважає
необґрунтованими, оскільки протокол
про порушення митних правил № 0178/12300/13
від 13.08.2013 року був складений
уповноваженим на те працівником
Севастопольської митниці у
відповідності до вимог ст.494 Митного
кодексу України, а саме - містить дані
про дату і місце його складення; посаду,
прізвище, ім'я, по батькові посадової
особи, яка склала протокол; необхідні
для розгляду справи відомості про
особу, яка притягується до
відповідальності за порушення митних
правил; місце, час вчинення, вид та
характер порушення митних правил;
посилання на статтю цього Кодексу, що
передбачає адміністративну
відповідальність за таке порушення;
відомості щодо товарів та документів,
вилучених згідно із ст.511 цього
Кодексу.

Даючи пояснення в Апеляційному суді
27.12.2013 року, ОСОБА_5 не заперечував, що за
його клопотанням, враховуючи пізній
час, розгляд питання про порушення
митних правил був перенесений на
пізніший термін на 11 годину 12 серпня 2013
року, тобто посилання апелянта на
порушення строку складення протоколу
з неповажних причин безпідставне.

Як убачається з поштового
повідомлення, ОСОБА_5 направлялась
копія протоколу про адміністративне
правопорушення, але повернулось,
оскільки як пояснив ОСОБА_5, з 14 серпня
2013 року і до останніх чисел вказаного
місяця він знаходився у рейсі, що
спростовує доводи апелянта в частині
невручення копії протоколу.

Також безпідставними є доводи
апелянта, що при проведенні митного
огляду судна був порушений його
порядок і не був складений окремо акт
про вилучення бочок із мастилом, та що
понятими були зацікавлені особи із
контролюючих органів, які приймали
участь при проведенні перевірки, не
приймаються судом, оскільки вони не
суперечать вимогам ст. 494 Митного
кодексу України, яка не потребує
обов'язкової участі понятих при
проведенні митного огляду судна та
складення окремого акту тимчасового
вилучення товарів.

Згідно показань свідків
ОСОБА_10,ОСОБА_11, даних в Апеляційному
суді, вони приймали участь як поняті
під час складення протоколу про
порушення митних правил, де було
зафіксовано факт відмови капітана
судна ОСОБА_5 від дачі пояснень
службовим особам митниці.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_12 -інспектори
митниці, підтвердили вказані факти, та
доповнили, що забезпечити понятих при
проведенні митного огляду судна не
могли, враховуючи пізній час та
знаходження судна на режимному об'єкті.
Морський протест капітаном судна
ОСОБА_5 не заявлявся, і згідно вимог
закону міг бути направлений
адміністрації морського порту.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Митного кодексу
України, законодавство України з
питань державної митної справи
складається з Конституції України,
цього Кодексу, інших законів України,
що регулюють питання, зазначені в
статті 7 цього Кодексу, з міжнародних
договорів України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, а також з
нормативно-правових актів, виданих на
основі та на виконання цього Кодексу та
інших законодавчих актів.

Статтею 7 Митного кодексу України
передбачено, що встановлені порядок та
умови переміщення товарів через митний
кордон України, їх митний контроль та
митне оформлення, застосування
механізмів тарифного і нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності, запобігання та протидія
контрабанді, боротьба з порушеннями
митних правил та інші заходи,
спрямовані на реалізацію державної
політики в сфері державної митної
справи, становлять державну митну
справу.

При здійсненні митного контролю та
митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, що переміщуються через
митний кордон України, застосовуються
виключно норми законів України та
інших нормативно-правових актів з
питань державної митної справи, чинні
на день прийняття митної декларації
митним органом України (стаття 3
Митного кодексу України).

Статтею 13 глави 2 "Сфера дії кодексу
торговельного мореплавства України"
Кодексу торговельного мореплавства
України від 23 травня 1995 року N 176/95-ВР
передбачено, що правила цього Кодексу
поширюються на морські судна - під час
їх прямування як морськими шляхами, так
і річками, озерами, водосховищами та
іншими водними шляхами, якщо
спеціальним законодавством чи
міжнародними договорами України не
встановлено інше.

Статтею 58 глави 2 «КАПІТАН СУДНА»
даного Кодексу встановлено, що капітан
судна внаслідок свого службового
становища визнається представником
судновласника і вантажовласника щодо
дій, викликаних потребами судна,
вантажу або плавання, а також позовів,
що стосуються довіреного йому майна,
якщо на місці немає інших
представників судновласника або
вантажовласника.

Таким чином, під час складення
протоколу про порушення митних правил
№0178/12300/13 капітан судна «НС ELIDA» (прапор
Ліберія) ОСОБА_5 є посадовою особою, що
відповідає вимогам пункту 43 ст.4
Митного кодексу України.

У відповідності з ч.1 ст.318 Митного
кодексу України, усі товари, що
переміщуються через митний кордон
України, підлягають митному контролю
та митному оформленню. Метою митного
оформлення є забезпечення дотримання
встановленого законодавством України
порядку переміщення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через митний кордон
України, а також забезпечення
статистичного обліку ввезення на митну
територію України, вивезення за її межі
і транзиту через її територію товарів.

Пунктом 57 ст.4 Митного кодексу України
встановлено, що товари - це будь-які
рухомі речі, у тому числі ті, на які
законом поширено режим нерухомої речі
(крім транспортних засобів
комерційного призначення), валютні
цінності, культурні цінності, а також
електроенергія, що переміщується
лініями електропередачі.

Згідно з п. 48 ст.4 Митного кодексу
України припаси:

а) товари, призначені для споживання
пасажирами та членами екіпажів (бригад)
на борту транспортних засобів,
незалежно від того, продаються ці
товари чи ні;

б) товари, необхідні для експлуатації і
технічного обслуговування
транспортних засобів на шляху
прямування та у пунктах проміжних
стоянок чи зупинок (у тому числі
пально-мастильні матеріали), крім
запасних частин та устаткування, які
знаходяться у транспортних засобах на
момент прибуття на митну територію
України або доставляються на них під
час перебування на цій території;

в) товари, які призначаються для
продажу на винос пасажирам та членам
екіпажів (бригад) транспортних засобів
і знаходяться у цих транспортних
засобах на момент прибуття на митну
територію України або доставляються на
них під час перебування на цій
території;

Дане визначення припасів у Митному
кодексі України аналогічне визначенню
у Кіотській конвенції "Про спрощення і
гармонізацію митних процедур" (Розділ 4,
Спеціальний додаток J):

- товари, необхiднi для експлуатації та
технічного обслуговування морських
(річкових) та повітряних суден або
потягів, у тому числі пальне та
мастильні матеріали, але крім запасних
частин та устаткування, які
знаходяться на момент прибуття на
борту морських (річкових) та повітряних
судів або у потягах, використовуваних
або призначених для використання в
міжнародних перевезеннях для платного
транспортування пасажирів або для
платного чи безоплатного промислового
або комерційного транспортування
товарів, або які доставляються на борт
таких суден або в такі потяги під час
їхнього перебування на митній
території.

Тобто припаси у розумінні Митного
кодексу України та Кіотської
конвенції є товаром.

Відповідно до ст.257 Митного кодексу
України «Процедура декларування»
декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення.

Декларування здійснюється не тільки за
митною декларацією, а також за іншими
встановленими формами документів.

Так, відповідно до додатку В до розділу
2 Конвенції ІМО основним документом про
суднові припаси, який містить
відомості, які вимагаються державною
владою при прибутті і вибутті судна, є
декларація про суднові припаси.
Відповідно до Конвенції про полегшення
міжнародного морського судноплавства
1965 року, Лондон (Конвенція ІМО) державна
влада приймає декларацію про суднові
припаси, датовану та засвідчену
капітаном або іншим представником
командного складу, який належним чином
уповноважений капітаном.

Також, згідно з Кіотською конвенцією (п.
7 «Рекомендоване правило», Розділ 4,
Спеціальний додаток J) у декларації на
припаси, яка подається митній службі
під час прибуття морського (річкового)
судна на митну територію, повинна
враховуватися кiлькiсть припасів, які
видаються з дозволу митної служби з
припасів, що знаходяться на борту
судна, при цьому подання митній службі
окремої форми стосовно цих припасів не
вимагається.

Отже, в декларації про припаси
вказується повна кількість припасів,
враховуючи й ту її частину що буде
видаватися з дозволу митного органу.

Разом з тим, митні органи мають таке
право вимагати надання митної
декларації на припаси. Це право
передбачено п. 6 «Рекомендоване
правило», Розділу 4, Спеціального
додатку J Кіотської конвенції, а саме - у
випадку, коли митна служба вимагає
декларацію на припаси, які знаходяться
на борту морських (річкових) суден, що
прибувають на митну територію,
передбачувана інформація, обмежується
мінімумом даних, необхідних для
митного контролю.

Аналогічні вимоги існують й у митному
законодавстві України. А саме, статтею
225 Митного кодексу України, встановлено
порядок декларування, згідно до якого,
«у митній декларації на припаси або в
документі, що її замінює, які подаються
під час прибуття транспортного засобу
на митну територію України, повинна
враховуватися кількість припасів, які
видаються з дозволу митного органу з
числа припасів, що знаходяться на борту
цього засобу, при цьому на зазначену
кількість припасів окрема митна
декларація або документ, що її замінює,
не подаються». Тобто, в декларації про
припаси вказується повна кількість
припасів, яка знаходиться на борту
судна. Одним з таких документів при
перевезенні водним транспортом є
встановлена п. 1. 2) в) статті 335 Митного
кодексу України «декларація про
припаси (суднові припаси), яка містить,
зокрема, відомості про найменування
суднових припасів, що є в наявності на
судні, та їх кількість».

Таким чином, законодавством
передбачено здійснення обліку
припасів, які знаходяться на борту
суден закордонного плавання, як форми
митного контролю та митного
оформлення, за які відповідає капітан
судна.

Під час проведення митного контролю
був складений акт заміру та визначення
кількості суднових запасів
паливно-мастильних матеріалів на
танкері від 12.08.2013 р., встановлено не
задекларованих 4 бочки з мастилом
загальною кількістю 832 літри. Акт
складався в присутності представника
танкера - старшого механіка ОСОБА_8,
який в подальшому відмовився від
підписання акту ( а.с.21).

Посилання апелянта на грубе порушення
вимог ч.4 ст.526 Митного кодексу України
про неповідомлення судом першої
інстанції належним чином ОСОБА_5 та
його представника про час та місце
розгляду протоколу про
адміністративне правопорушення,
безпідставні, оскільки згідно
повідомлення від 05.09.2013 року, з яким був
ознайомлений адвокат ОСОБА_6 під
підпис, справа призначена до розгляду
на 26 листопада 2013 року о 10:00 год. ( а.с.34).

26 листопада 2013 року Ленінським
районним судом м.Севастополя
адміністративний матеріал був
розглянутий по суті.

Враховуючи вищенаведені обставини,
апеляційний суд вважає, що підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції немає.

Керуючись ст.472 МК України, ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5-
захисника ОСОБА_6, залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
міста Севастополя від 26 листопада 2013
року стосовно ОСОБА_5, визнаного винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.472
Митного кодексу України, та
притягнутого до адміністративної
відповідальності у виді штрафу у
розмірі 23587,20 гривень з конфіскацією
товару- мастила марки «Taro Special НТ70» в
кількості 416 літрів (2 бочок по 208 л.),
мастила марки «Veritas 800 Marine ЗО» у
кількості 208 літрів (1 бочка), мастила
марки «Rando HDZ 46» у кількості 208 літрів (1
бочка), загальною кількістю 832 літри, та
стягнення в дохід держави судового
збору в розмірі 34,41 гривень, - залишити
без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Севастополя І.І. Кабаль