АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 33/786/318/2013
Категорія ст.130 КУпАП
Головуючий у 1-й інстанції Струков О.М.
Доповідач ап. інст. Ландар О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2013 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Ландар О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Октябрського районного суду Полтавської області від 15 жовтня 2013 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Донецька, жителя АДРЕСА_1, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого,-

піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2, визнано винуватим у тому, що він 10 серпня 2013 року о 05 год. 35 хв. у м.Полтаві на вул. Комсомольській керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування постанови місцевого суду та закриття провадження по справі за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення посилаючись на те, що у ході провадження по справі було порушено його право на захист, саме рішення було винесено з порушенням норм процесуального права, ґрунтується на недостовірних доказах, стверджує, що автомобілем того ранку керував не він, а знайома ОСОБА_3

Заслухавши ОСОБА_2, його представника ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та долучені до скарги документи, вважаю, що принесена апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Твердження ОСОБА_2, що під час провадження по справі було порушено його право на захист є безпідставними, не заслуговують на увагу і спростовуються матеріалам справи.

Як видно із змісту протоколу про адміністративне правопорушення при його складанні уповноважені на те посадові особи роз'яснювали ОСОБА_2 його права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП, повідомили, про дату і час розгляду протоколу в суді, про що ОСОБА_2 засвідчив своїм підписом у ньому.

Згідно з вимогами чинного законодавства останньому також була надана можливість власноруч викласти у протоколі свої пояснення з приводу правопорушення, був виданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом та копія протоколу, що підтвердив сам ОСОБА_2 в ході апеляційного розгляду.

Процесуальні права ОСОБА_2, тому числі і мати захисника, були роз'яснені і судом першої інстанції. При цьому, як видно із наявних у справі документів, він свої права не тільки знав, а і активно використовував - надав суду письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, складений юристом на 4 арк. з додатками, заявляв клопотання про допит свідків, задавав їм запитання. Сама справа була розглянута судом не в один день, а за чотири судових засідання, протягом яких він мав реальну можливість запросити і скористатися послугами любого захисника.

Хід судового слідства, зафіксований у протоколі судового засідання, свідчить і про те, що розглядаючи справу, суд, всупереч тверджень апелянта, дотримався вимог ст.245КПК України про повне, всебічне й об'єктивне з'ясування усіх обставин справи та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, за обставин, наведених у постанові суду, є правильним і грунтується та сукупності безпосередньо досліджених судом доказів.

Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення факт його вчинення був зафіксований інспекторами ДАІ о 5 год.35хв.

Допитані в ході судового розгляду працівники ДПС ВДАІ ПМУ ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що під час несення служби вони помітили автомобіль «Wolkswagen Passat», що рухався по вул.Комсомольській та щоб зупинити його включили проблискові маячки, але водій, зупинившись позаду припаркованого автомобіля ВАЗ у районі «Дельта банку», мерщій направився в арку між будинками. Коли його зупинили, при встановленні особи водія, яким виявився ОСОБА_2, було помічені ознаки сп'яніння, а тому він був доставлений у наркодиспансер та освідуваний, після чого був складений протокол про порушення ПДР.

Те, що співробітники ДАІ переслідували та за допомогою проблискових маячків зупиняли автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2, а не під'їхали до нього, коли ОСОБА_2 нібито сидів на пасажирському сидінні і не рухався, як стверджується це у апеляції, підтвердив і випадковий свідок ОСОБА_7, водій припаркованого автомобіля ВАЗ, за яким зупинився ОСОБА_2

Із висновку медичного огляду, проведеного 10.08.13р. о 6 год.08хв. у Полтавському обласному наркодиспансері слідує, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Наведені докази, що викривають вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130КУпАП повністю узгоджуються між собою, є належними і допустимими, і ніяких підстав сумніватися у їх достовірності немає, тоді як пояснення ОСОБА_2 є непослідовними, нелогічними, а відтак суд вмотивовано не прийняв їх до уваги, як і показанням заявлених ним свідків ОСОБА_8, знайомих правопорушника.

Так, не заперечуючи, що він всю ніч був у нічному клубі де вживав спиртні напої, залишивши за рогом автомобіль, ОСОБА_2 в суді першої інстанції стверджував, що свідків послідуючих ранкових подій з працівниками ДАІ у нього не було, бо друзі, з якими він відпочивав (ОСОБА_9 і ОСОБА_10), перед цим пішли додому, а свою знайому ОСОБА_3, з якою він ніби то домовився, що вона приїде забрати автомобіль, він вирішив не будити і вона прибула на місце лише тоді, коли складаючи протокол працівники ДАІ хотіли доправити його автомобіль на штрафний майданчик.

Проте у апеляційній скарзі, всупереч попереднім поясненням, він покликався на те, що свідками цих подій були ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_3, та у письмовому клопотанні, заявленому під час апеляційного розгляду, просив їх допитати, не обґрунтовуючи, як того вимагає ч.7ст.294 КУпАП причин, з яких таке клопотання не заявлялося у місцевому суді, причин зміни свідчень, у зв'язку з чим воно було відхилено.

Наведене вочевидь ставить під сумнів щирість показань апелянта.

За таких обставин слід визнати, що зібрані по справі докази поза межами розумного сумніву, повністю викривають ОСОБА_2 як особу, що у стані алкогольного сп'яніння керувала транспортним засобом і такі його протиправні дії вірно кваліфіковані судом за ч.1ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення за вчинене накладено у межах санкції статті цього закону і є справедливим.

Таким чином, постанова судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.10.2013 року є законною і обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Октябрського районного м. Полтави від 15 жовтня 2013 року щодо нього - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Ландар О.В.