АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ
№ провадження 33/781/559/13
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2013 року. Суддя
апеляційного суду Кіровоградської
області Ремез П.М., за участю прокурора
Мунтяна О.В. та представника особи, що
притягується до адміністративної
відповідальності - адвоката ОСОБА_3,
розглянув у порядку апеляційного
перегляду справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
прокурора прокуратури м. Олександрії
Кіровоградської області Д. Булахова на
постанову Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 03 грудня 2013 року відносно

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює на
посаді міського голови міста
Олександрії, проживає за адресою:
АДРЕСА_1,

закрито провадження у справі про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ст. 172-7 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення,

ВСТАНОВИВ

Постановою судді Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 03 грудня 2013 року відносно
ОСОБА_5 закрито провадження у справі
про притягнення до адміністративної
відповідальності за ст.172-7 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247
КУпАП, у зв'язку із відсутністю у діях
останнього складу адміністративного
правопорушення.

Як убачається із постанови суду
відносно ОСОБА_5 04 жовтня 2013 року
складено протокол про вчинення ним
адміністративного правопорушення,
ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
корупційного правопорушення, суть
котрого полягає у наступному.

ОСОБА_5 є посадовою особою місцевого
самоврядування 3-ї категорії 1-го рангу,
тобто суб'єктом відповідальності за
корупційні правопорушення згідно з п.п.
«в» п.1 ч.1 ст. 4 Закону України від 07.04.11
року № 3206-УІ «Про засади запобігання і
протидії корупції». Повноваження
ОСОБА_5 визнано постановою
Олександрійської міської виборчої
комісії № 135, від 05.11.2010 року та рішенням
першої сесії VI скликання від 12.11.2010
року.

03.06.2013 року на розгляд 59 чергової сесії
Олександрійської міської ради 6
скликання був підготовлений і
погоджений, у тому числі й міським
головою ОСОБА_5, та затверджений
останнім проект рішення
Олександрійської міської ради «Про
викуп земельних ділянок», у п. 2 якого
зазначено: «Дати дозвіл на відведення у
власність (шляхом викупу) ОСОБА_7,
ОСОБА_6 та ОСОБА_8 земельної ділянки
площею 11457,04 кв. м. по АДРЕСА_2 для
будівництва, обслуговування
засолочної бази та овочепереробного
цеху за рахунок земель запасу,
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення Олександрійської міської
ради. Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 є близькими
особами (рідні батько та син), та
особисто мали спільний інтерес в
частині прийняття рішення про
відведення у власність земельної
ділянки по АДРЕСА_2, шляхом викупу, а
тому згідно положень цієї ж статті
Закону мав місце конфлікт інтересів -
суперечність між особистими майновими
інтересами особи та її службовими
повноваженнями, наявність якої може
вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих їй службових
повноважень. Статтею 12-1 Закону України
«Про службу в органах місцевого
самоврядування» передбачено, що у разі
виникнення конфлікту інтересів
протягом строку здійснення
повноважень міський голова
зобов'язаний негайно доповісти про це
відповідній раді та вжити всіх
необхідних заходів, спрямованих на
запобігання конфлікту інтересів.

Таким чином, міський голова м.
Олександрії ОСОБА_5, перед розглядом
питання відносно відведення у
власність (шляхом викупу) ОСОБА_7,
ОСОБА_6 та ОСОБА_8 земельної ділянки
площею 11457,04 кв.м. по АДРЕСА_2, повинен
був повідомити присутніх на сесії ради
депутатів щодо наявності конфлікту
інтересів та особисто не приймати
участь у голосуванні. Всупереч вимог
чинного законодавства, 03.06 2013 року під
час розгляду проекту рішення «Про
викуп земельних ділянок» на засіданні
сесії Олександрійської міської ради 6
скликання, міський голова ОСОБА_5 не
повідомивши присутніх на сесії
депутатів про наявність конфлікту
інтересів, проголосував особисто за
прийняття даного рішення.

Таким чином, міський голова ОСОБА_5, у
порушення ст. 14 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», ст. 12-1 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування», не доповів раді про
наявність конфлікту інтересів та не
вжив необхідних заходів, спрямованих
на запобігання конфлікту інтересів, та
03.06.2013 року погодив, поставив на розгляд
59 чергової сесії Олександрійської
міської ради 6 скликання, проголосував
«за», та затвердив проект рішення
Олександрійської міської ради «Про
викуп земельних ділянок», ОСОБА_7,
ОСОБА_6 та ОСОБА_8 земельної ділянки
площею 11457,04 кв. м. по АДРЕСА_2 для
будівництва, обслуговування
засолочної бази та овочепереробного
цеху за рахунок земель запасу,
промисловості, транспорту, в'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення Олександрійської міської
ради, чим скоїв адміністративне
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ст. 172-7 КУпАП.

Суд першої інстанції на підставі
досліджених у судовому засіданні
доказів матеріалів справи, дійшов до
висновку про відсутність
суперечностей, - конфлікту, між
особистими інтересами міського голови
м. Олександрія ОСОБА_5 та його
службовими повноваженнями в момент
прийняття рішення про виділення
земельної ділянки ОСОБА_8, які вплинули
чи могли вплинути на об'єктивність або
неупередженість прийняття рішень, а
також на вчинення чи не вчинення дій
під час виконання наданих йому
службових повноважень, що свідчить про
відсутність у діях міського голови м.
Олександрії ОСОБА_5 складу
корупційного правопорушення.

За вказаних підстав судом першої
інстанції провадження у справі про
притягнення ОСОБА_5 до
адміністративної відповідальності за
ст. 172-7 КУпАП закрито, за відсутністю у
діях ОСОБА_5 складу адміністративного
правопорушення.

У апеляційній скарзі прокурор просить
постанову суду першої інстанції
скасувати, постановити нову постанову,
якою ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні
адміністративного корупційного
правопорушення, передбаченого ст. 172-7
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та накласти на ОСОБА_5
стягнення у виді штрафу у розмірі ста
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані наступними доводами.

Вважає, що суд безпідставно дійшов
висновку про відсутність
суперечностей між особистими
інтересами міського голови м.
Олександрії ОСОБА_5 та його службовими
повноваженнями у момент прийняття
рішення про виділення земельної
ділянки ОСОБА_8, які вплинули чи могли
вплинути на об'єктивність та
неупередженість прийняття рішення.

Вказує, що ОСОБА_5 , будучи згідно з пп.
«в» п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
засади запобігання та протидії
корупції», суб'єктом відповідальності
за корупційні правопорушення, при
цьому, всупереч вимог чинного
законодавства, під час розгляду
проекту рішення «Про викуп земельних
ділянок» на засіданні сесії
Олександрійської міської ради 6
скликання, де розглядалось питання
відносно відведення у власність шляхом
викупу ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 (синові
ОСОБА_5) земельної ділянки, не повідомив
присутніх на сесії депутатів про
наявність конфлікту інтересів, та
проголосував особисто за прийняття
даного рішення. Вважає, що такі дії
міського голови створили об'єктивну
можливість для настання негативних
наслідків у вигляді завдання збитків
державі, третім особам, чим порушено
вимоги ст. 14 Закону України «Про засади
запобігання та протидії корупції», за
що передбачена відповідальність ст. 172-7
КУпАП.

Також, прокурор у своїй апеляції
посилається на порушення ОСОБА_5
правил етичної поведінки державного
службовця під час виникнення конфлікту
інтересів, що їх визначено положеннями
Закону України «Про правила етичної
поведінки».

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши думку прокурора, який
підтримав доводи апеляції у повному
обсязі та просив скасувати постанову
суду першої інстанції, визнати ОСОБА_5
винним у вчиненні адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ст. 172-7 Кодексу України
про адміністративні правопорушення та
накласти на ОСОБА_5 стягнення у вигляді
штрафу у розмірі ста двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, пояснення представника
ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3, який
заперечив задоволення апеляції
прокурора та просив постанову суду
залишити без зміни, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляції,
суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 172-7 КУпАП
відповідальність за вказане
адміністративне правопорушення настає
у разі неповідомлення особою
безпосереднього керівника у випадках,
передбачених законом, про наявність
конфлікту інтересів.

Положеннями Закону України «Про засади
запобігання та протидії корупції»
визначено поняття конфлікт інтересів,
як суперечність між інтересами особи
та її службовими повноваженнями,
наявність якої може вплинути на
об'єктивність або неупередженість
прийняття рішень, а також на вчинення
чи не вчинення дій під час виконання
наданих їй службових повноважень.

Таким чином, конфлікт інтересів має
місце тоді, коли вказана суперечність
фактично вплинула чи могла вплинути на
об'єктивність або неупередженість
прийняття рішень, на вчинення чи не
вчинення дій під час виконання наданих
особі службових повноважень.

Однак, матеріалами справи не доведено
наявність таких суперечностей між
особистими інтересами міського голови
м. Олександрії ОСОБА_5 та його
службовими повноваженнями у момент
прийняття рішення про виділення
земельної ділянки ОСОБА_7, ОСОБА_6 та
ОСОБА_8

За змістом протоколу про
адміністративне правопорушення від 04
жовтня 2013 року, суть адміністративного
корупційного правопорушення,
вчиненого ОСОБА_5 полягає в тому, що він,
будучи міським головою, достовірно
обізнаним із вимогами Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», порушив вимоги в частині
недопущення будь-якої можливості
виникнення конфлікту інтересів,
свідомо та умисно 03.06.2013 року погодив,
поставив на розгляд 59 чергової сесії
Олександрійської міської ради 6
скликання, проголосував «за», та
затвердив проект рішення
Олександрійської міської ради «Про
викуп земельних ділянок», ОСОБА_7,
ОСОБА_6 та своєму синові ОСОБА_8, а саме
земельної ділянки площею 11457,04 кв. м. по
АДРЕСА_2.

Разом із тим, як установлено по справі,
у тому числі й показаннями ряду
свідків, що їх допитано судом першої
інстанції, а саме ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та
ОСОБА_15, з яких вбачається, що 03.06.2013
року міський голова ОСОБА_5 погодив та
поставив на розгляд 59 чергової сесії
Олександрійської міської ради 6
скликання, а з показань свідків ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18 також і те, що він
проголосував «за», та затвердив проект
рішення Олександрійської міської ради
«Про викуп земельних ділянок», ОСОБА_7,
ОСОБА_6 та ОСОБА_8, тобто діяв у межах
своїх посадових обов'язків.

За поясненнями свідків, конфлікту
особистих та службових інтересів у
міського голови під час вирішення
вказаного питання не виникало.

Крім того, по справі установлено, що
ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8, котрим надано
дозвіл на викуп земельної ділянки, до
цього орендували вказану земельну
ділянку, яку їм передано в оренду з 2011
року тимчасово на три роки, а ще раніше,
тобто у 2008 році вказані особи придбали
у власність об'єкти нерухомості,
розташовані на вказаній земельній
ділянці, однак на той момент на посаді
міського голови перебував не ОСОБА_5, а
інша особа.

Особи, які б бажали придбати вказану
вище земельну ділянку, крім ОСОБА_7,
ОСОБА_6 та ОСОБА_8, на момент вирішення
питання про надання дозволу на викуп та
у процесі його вирішення, відсутні.

Слід також зазначити, що вирішення
питання про передачу земельної ділянки
ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відбувалось не
особисто та одноособово ОСОБА_5, а
відбувалось поетапно і рішення
приймалось колегіальним органом, -
тобто, вирішувалось виконавчим
комітетом, у відповідних комісіях
Олександрійської міської ради, та на
сесії ради, із дотриманням
передбаченої законом процедури.

Відтак, доказами по справи не доведено
наявність суперечностей між
особистими інтересами міського голови
м. Олександрія ОСОБА_5 та його
службовими повноваженнями в момент
прийняття рішення про виділення
земельної ділянки ОСОБА_8, у чому саме
полягав цей конфлікт інтересів, та у
чому виявилось використання міським
головою службових повноважень в
особистих інтересах.

Також, у матеріалах справи відсутні
жодні докази спричинення чи настання
можливості спричинення міським
головою м. Олександрія ОСОБА_5, в
результаті прийняття вказаного
рішення, шкоди чи порушення інтересів
держави, громади або окремої особи, або
ж наявність у нього особистого
корисливого інтересу.

З огляду на викладене, апеляційний суд
приходить до висновку, що у матеріалах
справи відсутні докази наявності
конфлікту інтересів міського голови м.
Олександрія ОСОБА_5 у розумінні ст. 172-7
КУпАП.

Стосовно доводів апеляційної скарги
прокурора з приводу порушення ОСОБА_5
правил етичної поведінки державного
службовця у разі виникнення конфлікту
інтересів, що їх визначено положеннями
Закону України «Про правила етичної
поведінки», у розумінні положень ст.ст.
1 та 18 вказаного Закону, де визначено
поняття особистих інтересів
державного службовця та визначено
відповідальність за порушення правил
етичної поведінки, - вказані доводи є
необґрунтованими.

Положення зазначеного Закону є,
фактично, відсилочними, так як для
визначення понять як конфлікт
інтересів державного службовця, як те
указано у Законі, слід вживати у
значенні, визначеному Законом України
«Про засади запобігання та протидії
корупції»; а положеннями ст. 18 Закону
України «Про правила етичної
поведінки» визначено настання
відповідальності за порушення правил
етичної поведінки, що тягне за собою
дисциплінарну, адміністративну,
кримінальну та матеріальну
відповідальність із урахуванням
особливостей правового статусу осіб,
уповноважених на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування.

Однак, судом вже надано юридичної
оцінки діям міського голови м.
Олександрії ОСОБА_5 у площині положень
Закону України «Про засади запобігання
та протидії корупції», при цьому не
виявлено достатніх доказів щодо
наявності конфлікту службових та
особистих інтересів вказаного
державного службовця, у тому значенні,
що передбачено Закон України «Про
засади запобігання та протидії
корупції».

Доводи апеляції прокурора і про те, що
ОСОБА_5 не повідомив присутніх на сесії
депутатів про наявність конфлікту
інтересів, та проголосував особисто за
прийняття даного рішення також
ґрунтуються лише на суперечливих
доказах по справі, а тому не можуть бути
враховані судом, як достовірний доказ
по справі, оскільки більшість свідків
допитаних по даній справи, а саме
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та
ОСОБА_15 підтвердили, що напередодні
сесії начальник управління ОСОБА_13
повідомив депутатів про те, що ОСОБА_5
звернувся із заявою до постійних
депутатських комісій про відмову в
голосуванні по земельному питанню про
надання дозволу на викуп земельної
ділянки його синові, про що ОСОБА_13
також доповідав і на сесії міської
ради, а лише два свідка допитані судом
по даній справі, а саме ОСОБА_16 та
ОСОБА_17, заперечували даний факт, однак
суд вважає необхідним критично
віднестись до вказаних показань
свідків, оскільки як видно з долученого
до справи протоколу № 59, сесії міської
ради від 03.06.2013 року (а.с.125), при
вирішенні даного питання за
проголосувало 38 депутатів. До того ж,
лише вищевказані два свідка наполягали
на тому, що ОСОБА_5 також голосував «за»
по даному питанню, однак інші свідки по
справі вказану обставину не
підтвердили. При цьому, слід звернути
увагу на те, що саме ОСОБА_16
запропонував депутатам міської ради
проголосувати за вилучення цієї
земельної ділянки з проекту рішення,
проте за його пропозицію проголосувало
лише три депутата і вона не прийнята, що
не може свідчити про його
неупередженість при вирішенні даного
питання.

За таких обставин справи, апеляційний
суд дійшов висновку що зібраними по
даній справі доказами не підтверджена
вина правопорушника у вчиненні ним
неповідомлення про наявність
конфлікту інтересів, відповідно до
вимог ст. 14 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції» та ст.
12-1 Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування».

На підставі викладеного апеляційний
суд приходить до висновку, що судом
першої інстанції належним чином
виконано вимоги ст. 245 КУпАП про
всебічне, повне та об'єктивне
дослідження всіх обставин справи, а
тому відсутні підстави для задоволення
апеляції скаржника та скасування
постанови суду.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора
прокуратури м. Олександрії
Кіровоградської області Булахова Д.В. -
залишити без задоволення, а постанову
судді Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 03 грудня 2013 року відносно
ОСОБА_5 - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню у
касаційному порядку не підлягає.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Ремез П.М.