Справа № 661/5652/13-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2013 року

Суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Пилипенко С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Територіальної державної інспекції праці у Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого директором КП «Таврійський водоканал», ІПН НОМЕР_1, за ст. 41 ч. 1 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 11.11.2013 року вбачається, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора КП «Таврійський водоканал», розташованого за адресою: Херсонська область, м. Таврійськ, провул. Комунальний, 3 за період з 01.07.2013 року по 07.11.2013 року допустив порушення законодавства про працю відповідальність за які передбачено ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: в порушення вимог ч. 1 ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, не проводиться в день звільнення. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, не проводиться в день звільнення. Так ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були звільненні 01.08.2013 року, а остаточний розрахунок отримали 07.11.2013 року.

В порушення вимог ч. 1 ст. 117 КЗпПУ у разі невиплати в день звільнення всіх коштів працівнику не виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були звільненні 01.08.2013 року, а остаточний розрахунок отримали 07.11.2013 року. Середній заробіток за весь час затримки їм не був нарахований і не виплачений.

Існує випадок коли із записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу про звільнення, працівника не ознайомили під розписку в особовій картці. Так ОСОБА_2 при звільненні 01.08.2013 року не ознайомили під розписку із записом про звільнення в особовій картці, що порушує вимоги п. 2,5 Гл. 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив розглядати справу у його відсутність.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, жодних доказів щодо його невинуватості в інкримінуємому правопорушенні суду не надано. Вина його також підтверджується зібраними по справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 11.11.2013 року, актом перевірки, та іншими матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 283 КУпАП.-

п о с т а н о в и в :

Піддати ОСОБА_1 за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ст. 41 ч. 1 КУпАП, адміністративному стягненню у виді штрафу 510,00 грн. в дохід держави (р/р 0012, МФО 852010, , отримувач: УДКУ у м. Новій Каховці, банк - ГУДКУ у Херсонській області).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 34,41 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подання прокурора, подані після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України.

При оскарженні або опротестуванні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги або протесту без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 307 КУпАП, якою передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на таку постанов не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Постанова суду набирає законної сили 16 грудня 2013 року.

Постанова в частинні адміністративного стягнення у вигляді штрафу може бути пред`явлена до виконання до 04 березня 2014 року.

Постанова в частині стягнення судового збору може бути пред`явлена до виконання до 15 грудня 2014 року.

Суддя С. В. Пилипенко