АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/791/20/2013
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2013 року м. Херсон

Суддя апеляційного суду Херсонської області Заіченко В.Л., з участю правопорушника ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 21.12.2012 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП щодо нього, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 21.12.2012 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, ідентифікаційний код не встановлений, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2550,00 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят) гривень.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню за те, що він 12.10.2012 року о 23 годині 20 хвилин в м.Херсоні по вул. 200 років Херсону керував автомобілем «СУБАРУ Фористер», реєстраційний державний номер № НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, зокрема: різкий запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння очей, нечітка мова. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права без повного та всебічного з'ясування обставин справи, мотивуючи тим, що обставини події викладені у протоколі про адміністративне правопорушення - не відповідають дійсним та фактичним обставинам справи. Крім того, вказує на те, що суд першої інстанції в своїй постанові не врахував і не зазначив пояснення свідка ОСОБА_2, який також був присутній 12.10.2012 року в судовому засіданні та давав пояснення при розгляді справи. Таким чином, оскаржувана постанова на його погляд суперечить фактичним обставинам справи, поясненням всіх свідків, які були на місці події, його поясненням та ґрунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях інспектора ДАІ та свідків зі сторони інспектора. Просить постанову суду першої інстанції -скасувати.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він 22.10.2012 року в вечірній час заїхав на своєму автомобілі СУБАРУ Фористер», реєстраційний державний номер № НОМЕР_1, на стоянку біля свого будинку. Вийшовши з машини, він поставив її на сигналізацію. Та коли він став відходити від автомобіля то під'їхали працівники ДАІ та попросили у нього документи на автомобіль Приблизно 20 хвилин вони перевіряли його автомобіль на угон, а потім заявили, що підозрюють, що він знаходиться в стані алкогольного оп'яніння і необхідно подути в алкотестер, чи пройти медичний огляд на що він відмовився в присутності двох свідків, т.я. вважає, що вимоги працівників ДАІ були незаконні.

З пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що в його присутності ОСОБА_1 на пропозицію працівників ДАІ пройти медичний огляд на предмет вживання алкоголю відмовився.

З пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що 22.10.2012 року приблизно в 23 години, він бачив як у дворі біля будинків стояв автомобіль ОСОБА_1., який знаходився на невеликій стоянці, а також приблизно в п'яти метрах стояв автомобіль ДАІ. При цьому ОСОБА_1. розмовляв з працівником ДАІ.

Заслухавши пояснення правопорушника, свідків, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Протокол по справі про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1, в якому ним власноручним підписом засвідчено факт відмови від проходження медичного огляду та постанова суду щодо нього, відповідають вимогам ст. ст. 254-256, 283 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та наданими поясненнями свідка ОСОБА_3, допитаними в судовому засіданні апеляційної інстанції -ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР України, а тому підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА2 № 363831 від 12.10.2012 року, в якому ОСОБА_1 під час його складання власноручним підписом засвідчив факт відмови від проходження медичного огляду на стан сп'яніння; протоколом судового засідання від 21.12.2012 року, в якому сам правопорушник був присутнім, надавав пояснення та докази, а також були допитані а суді першої інстанції свідки: інспектор ДАІ ОСОБА_6 ОСОБА_3, ОСОБА_7; наданими свідченнями в судовому засідання апеляційного розгляду свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтверджують винність правопорушника.

За вчинене ОСОБА_1 правопорушення передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП, але як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, у якості нормативного акту, який передбачає відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення, вказана ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки останній повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (в матеріалах справи містяться відомості про те, що ОСОБА_1 згідно постанови Суворовського районного суду м. Херсона від 04.10.2012 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення від 25.08.2012 року, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП). Проте, під час розгляду даного адміністративного матеріалу, ОСОБА_1 надав до суду першої інстанції постанову апеляційного суду Херсонської області від 13.12.2012 року, якою постанова Суворовського районного суду м. Херсона від 04.10.2012 року була скасована та провадження у справі закрито на підставі ст.. 38 КУпАП. За таких обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно кваліфіковано вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та вид адміністративного стягнення, застосований до правопорушника відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним правопорушення.

Інші доводи апелянта, а саме його пояснення про те: що 12.10.2012 року о 23:20 годині його інспектор зупинив не за кермом автомобіля, а коли він рухався як пішохід і таким чином вони діяли не правомірно, що його вина ґрунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях інспектора ДАІ та свідків зі сторони інспектора, що суддя не об'єктивно, не всебічно та неповно з'ясував всі обставини справи - суд розцінює як спосіб ухилитися від відповідальності та такими, що не відповідають дійсності, голослівними, безпідставними та необґрунтованими.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, правильно врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, те, що раніше він притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи, у зв'язку з чим висновок суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 21 грудня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП щодо нього - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області В.Л.Заіченко