Справа № 3-4828/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2013 року суддя Соломянського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., за участю прокурора Коваль М.М., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України ГУ в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце роботи і посада: головний спеціаліст відділу моніторингу виконання документів управління документального забезпечення секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1, за ознаками адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст.172-4 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В

Відносно ОСОБА_2 оперуповноваженим в особливо важливих справах УБОЗ ГУМВС України в м. Києві капітаном міліції ОСОБА_3 20.04.2013 року складено протокол №31 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-4 КпАП України, яке проявляється в тому, що ОСОБА_2, будучи державним службовцем 11 рангу та суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з п. в ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», працюючи на посаді головного консультанта відділу моніторингу виконання документів управління документального забезпечення секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів, порушила вимоги ч. 1 ст. 7 даного Закону, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до Наказу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 540/к від 05.12.2011 року ОСОБА_2 призначено на посаду головного консультанта відділу моніторингу виконання документів управління документального забезпечення секретаріату Комісії з посадовим окладом згідно зі штатним розписом, збереженням раніше присвоєного рангу державного службовця та встановлених надбавок і доплат.

Згідно з Наказом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 50/к від 23.11.2010 року ОСОБА_2 присвоєно одинадцятий ранг державного службовця.

03.09.2007 року ОСОБА_2 прийнято присягу державного службовця та 05.07.2011 року попереджено про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про засади запобігання і протидії корупції» стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави, що спрямовані на запобігання і протидію корупції.

Водночас, відповідно до Наказу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 136-к/тр від 08.04.2013 року ОСОБА_2 переведено на посаду головного спеціаліста сектору моніторингу виконання документів управління документального забезпечення секретаріату Комісії.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЗУ «Про державну службу» на державних службовців поширюються обмеження, передбачені ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, в тому числі державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування, забороняється займатися іншою оплачуваною або підприємницькою діяльністю (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту), якщо інше не передбачено Конституцією (254к/96-ВР) або законами України.

Також відповідно до ч. З ст. 26 ЗУ «Про вибори народних депутатів України» до складу окружної чи дільничної виборчої комісії не можуть входити, зокрема, посадові та службові особи органів державної влади.

Разом з тим, ОСОБА_2, будучи державним службовцем, всупереч вимог вищезазначених Законів, 29.08.2012 року подала заяву на участь у роботі дільничної виборчої комісії з чергових виборів народних депутатів України 28.10.2012 року виборчої дільниці № 800668 одномандатного виборчого округу № 220, в якій зазначила, що до числа осіб, щодо яких статтею 26 ЗУ «Про вибори народних депутатів України» передбачено обмеження, не належить.

Згідно з даними листа голови окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу № 220 вих. № 02/06 - 13 від 17.06.2013 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до ЗУ «Про вибори народних депутатів України» за поданням партії «Реформи і порядок» рішенням окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу № 220 від 26.09.2012 року була включена до складу дільничної виборчої комісії № 800668 та здійснювала повноваження члена цієї виборчої комісії відповідно статусу.

Також згідно з вказаним листом ОСОБА_4 за роботу 28 та 29 жовтня 2012 року в вищезазначеній дільничній виборчій комісії одномандатного виборчого округу № 220 отримала грошову винагороду в розмірі 313,04 грн. (на руки - 256,50 грн.), та премію - 74,96 грн. (на руки - 61,0 грн.).

Крім того, згідно з п. 11 ч. 6 ст. 36 вищезазначеного Закону члени виборчої комісії звільняються від виконання своїх службових обов'язків за місцем постійної роботи на час, необхідний для здійснення обов'язків члена комісії, на підставі письмового повідомлення голови, заступника голови чи секретаря відповідної виборчої комісії про скликання засідання комісії або рішення виборчої комісії про залучення члена комісії до участі в інших заходах, передбачених цим Законом.

Згідно з листом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 20-7176/13 від 17.06.2013 року ОСОБА_2 з 23.11.2010 року по теперішній час працює в секретаріаті Комісії.

Відповідно до довідки головного державного фінансового інспектора Держфінінспекції в м. Києві ОСОБА_5 від 19.06.2013 року головному консультанту відділу моніторингу виконання документів управління документального забезпечення секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів Грабовій А.В. за час роботи на дільничної виборчої комісії №800668 одномандатного виборчого округу № 220 нарахована заробітна плата в сумі 388,0 грн., з яких утримано 70,5 грн. і виплачено 317,5 грн.

Як випливає з пояснень, отриманих оперуповноваженим в особливо важливих справах УБОЗ ГУМВС України в м. Києві капітаном міліції ОСОБА_3 19.05.2013 року від ОСОБА_2, остання від надання пояснень на підставі ст.63 Конституції України відмовилась.

Таким чином, ОСОБА_2 будучи державним службовцем, перебуваючи на посаді головного консультанта відділу моніторингу виконання документів управління документального забезпечення секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Механізаторів, 9, порушила встановлені законом обмеження щодо заняття іншою оплачуваною діяльністю, а саме працювала на посаді члена дільничної виборчої комісії № 800668 одномандатного виборчого округу № 220, за що їй нарахована заробітна плата в сумі 388,0 грн., з яких утримано 70,5 грн. і виплачено 317,5 грн., чим вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зазначила про невідповідність дати складання протоколу про адміністративне правопорушення, яким, нібито, було розпочате провадження у справі, та часом проведення перевірки оперуповноваженим в особливо важливих справах УБОЗ ГУМВС України в м. Києві щодо встановлення порушення.

Прокурор, не оспорюючи даних обставин, посилався на технічну помилку при оформленні протоколу.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України завданням судді при розгляді справ про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 278 КпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує таке питання як: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Порушення справи про адміністративне правопорушення вчиняється за наслідками адміністративного проступку. Зазначені дії закріплюються складанням протоколу, що є єдиною підставою для розгляду адміністративної справи про будь-яке правопорушення. Інші документи не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, але на їх основі може бути складено протокол.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення має важливе значення для процесу доказування за умови, якщо він правильно складений, тому в протоколі повинні об'єктивно відбиватися відо мості, що мають значення для розгляду справи по суті.

Зокрема, порядок оформлення протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 172-4 КпАП України визначено Інструкцією МВС України з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення N 185 від 22.02.2001року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за N 272/5463, згідно з яким зміст протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка його склала; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З огляду на викладене, докладний опис події вчиненого проступку необхідний для її правильної кваліфікації, тобто для визначення статті Особливої частини Кодексу або статті закону, що передбачає адміністративну відповідальність за подібні діяння.

Також необхідним є вказівка на час учинення проступку та його виявлення, оскільки це має важливе значення через те, що ст.38 КпАП України встановлено строки накладення адміністративного стягнення та їх перебіг.

Крім того, слід зазначити, що протокол є підсумком адміністративного розслідування і початком провадження в адміністративній справі.

Враховуючи зазначене, вбачається, що підставою для складання протоколу є отримання достатніх даних, які свідчать про наявність в діянні особи ознак корупційного ді яння або іншого правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Разом з тим, з дослідження протоколу №31 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-4 КпАП України від 20.04.2013 року відносно ОСОБА_2 вбачається невиконання вимог ст. 256 КпАП України, оскільки викладенні в ньому відомості, які, нібито, свідчать про вчинення корупційного правопорушення та стали підставою для порушення провадження у справі, отримані на підставі письмових доказів отриманих в проміжок часу після складання протоколу про адміністративне правопорушення, тоді як виявлення факту здійснення адміністративного правопорушення встановлюється в процесі або за наслідками перевірки, що ставить під сумнів правильність складання відповідного протоколу та викладених в ньому обставин, а також наявність підстав для його складання на той час.

Стаття 7 КпАП України встановлює, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ч.3 статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про недотримання вимог ч.1 ст. 256 КпАП України при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, у звязку з чим адміністративний матеріал підлягає поверненню для дооформлення.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст. 172-4, ст.ст. 245, 256, 278, 283, 284, 294 КпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В

Направити адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-4 КпАП України до Управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України ГУ в м. Києві для дооформлення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через районний суд, шляхом подання скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: