Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №313/895/13-п Головуючий в 1 інст. Нагорний А.О.
Провадження №33/778/334/13 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.41 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2013 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Булейко О.Л., розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора Веселівського району Запорізької області ОСОБА_2 на постанову Веселівського районного суду Запорізької області від 25 червня 2013 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у с.Пушкіно Веселівського району Запорізької області, громадянина України, працюючого керівником ФГ Таврія, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

звільнено від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, у звязку із малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Згідно з постановою суду, заступником начальника відділу державним інспектором праці ОСОБА_4 07 червня 2013 року відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення №08-10-0024/0621, в якому зазначено, що під час перевірки ФГ Таврія-4, яке розташоване за юридичною адресою: Запорізька область, Веселівський район, с.Братолюбівка, вул.Східна 1-а, встановлено порушення ОСОБА_3 вимог ст.24 КЗпП України, а саме: ОСОБА_3 маючи організаційно-розпорядчі повноваження допустив на збір черешні працівників, які не були прийняті на роботу, без укладення трудового договору, та наказа про прийом їх на роботу, таким чином порушив вимоги ст. 24 КЗПУ.

В апеляції прокурор просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову із зміною заходу стягнення в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.41 КУпАП, та накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що висновки суду про відсутність суспільної шкоди від вчиненого ОСОБА_3 діяння є обґрунтованими, як і висновок про ненавмисне вчинення останнім адміністративного правопорушення. Крім того вказує на те, що ОСОБА_3 не надав суду докази про усунення виявлених порушень.

Перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи викладені в апеляції, суддя приходить до висновку, що остання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, зазначеного в постанові, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи, є обґрунтованими, та прокурором не оспорюються.

Разом з тим, звільняючи ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення, суд не розглянув всі необхідні для вирішення справи обставини, адміністративного правопорушення, не оцінив його наслідки, не переконався, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, не дослідив в повному обсязі обстановку, в якій вчинене правопорушення, особистість порушника, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, тощо.

Лише аналіз та правова оцінка зазначених вище даних дозволили б суду вирішити питання щодо можливості звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності з оголошенням йому усного зауваження.

Крім того, відповідно до вимог ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, усне зауваження може бути оголошено у судовому засіданні лише у присутності особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, для того, щоб ця особа усвідомила протиправність своєї поведінки, аби не допускати подібного в майбутньому.

Вивченням матеріалів справи було встановлено, що ОСОБА_3 у судовому засіданні участі не брав, а тому у суді виключається можливість звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого правопорушення, з оголошенням усного зауваження.

У звязку з викладеним постанова суду першої інстанції, в частині звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності у звязку із малозначністю скоєного правопорушення, не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції скасувавши постанову, має право закрити провадження по справі чи прийняти нову постанову.

З урахуванням викладеного, фактичних обставин справи, а також того, що ОСОБА_3 не надав суду доказів щодо усунення ним виявлених порушень, враховуючи вимоги ст.33 КУпАП, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_3 мінімальне стягнення, яке передбачено санкцією статті за скоєне ним правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

апеляцію прокурора задовольнити.

Постанову Веселівського районного суду Запорізької області від 25 червня 2013 року відносно ОСОБА_3, в частині звільнення останнього від адміністративної відповідальності у звязку із малозначністю скоєного правопорушення, скасувати.

Накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 (пятсот десять) гривень, за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1