Справа № 537/481/13- п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2013 року

суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з територіальної державної інспекції праці в Полтавській області, відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця Казахстана, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Кременчуці, працюючого директором товариства з обмеженою відповідальністю Інтер - Строй,

за ст.41 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2013 року працівниками територіальної державної інспекції праці при проведенні перевірки з питань дотримання законодавства про працю на ТОВ Інтер - Строй, яке знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Першотравнева, 52 Б, було виявлено порушення директором ОСОБА_2 норм трудового законодавства.

Так, порушено вимоги ст. 11 КЗпП України та статті 2 Закону України Про колективні договори і угоди, якими визначено, що на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають права юридичної особи, укладається колективний договір. На підприємстві колективний договір не укладено, підтвердження при перевірці не надано. Питання оплати праці не погоджені з втборним органом первинної профспілкової організації, що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності з інших уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Часстани першої статті 47 КЗпП України, якою визначено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначенні у статті 116 КЗпПУ. Так, згідно наказу № 05/11-5-К від 5.11.2012 року столяра будівельника ОСОБА_3 звільнено за власним бажанням згідно ст.. 38 КЗпПУ з 5.11.2012 року. У книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до неї відсутній підпис ОСОБА_3 про одержання трудової книжки, поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки не надіслане в день звільнення адміністрацією підприємства ОСОБА_3 під час перевірки підтвердженя не надано , розрахунок у строки, зазначені у статті 116 КЗпПУ не проведено. Виплата усіх сум, що належить йому від підприємства, проведена лише 3.01.2013 року.

Статті 96 КЗпПУ та частини третьої статті 6 Закону України Про оплату праці, якими визначено, що тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників залежно від їх кваліфікації та розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Так, відповідно до штатного розпису, затвердженого 4.09.2012 року посадовий оклад головного бухгалтера, інженера будівельника, столяра будівельника, слюсаря, технолога становить 1300 грн., згідно згідно діючого штатного розпису, затвердженого 1.12.2012 року, посадовий оклад головного бухгалтера , інженера будівельника, столяра будівельника, слюсаря, технолога становить 1319 грн. При встановленні окладів і нарахування заробітної плати не враховані міжпосадові (міжкваліфікаційні) співвідношення. Вказані працівники підприємства виконують роботи різної кваліфікації, що визначається за Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників та Класифікатором професій ДК 003-2010.

Частини пятої статті 97 КЗпП України та частини третьої статті 15 Закону України Про оплату праці, якими визначено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобовязань щодо оплати праці. Так, за даними підприємства на розрахунковий рахунок та в касу протягом липня грудня 2012 року надійшло 55025,73 грн., із них використано: на оплату податків та інших обовязкових платежів 10702,95 грн., оренду 7210 грн., адміністративні витрати 467,17 грн., розрахунки з постачальниками 19607,11 грн., сплачено ПДВ 3838 грн., податок на прибуток 519 грн., на оплату заробітної плати 18250,94 грн. При цьому при надходженні у грудні 2012 року грошових коштів на суму 2483,93 грн., дані кошти на виплату заробітної плати взагалі не використовувалися.

Частини першої та другої статті 115 КЗпП України та частина перша статті 24 Закону України Про оплату праці, якими визначено, що заробітна плата працівникам виплачується регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення пероду. За який здійснюється виплата. Так, наприклад за жовтень 2012 року заробітну плату за першу половину місяця виплачено працівникам 5.11.2012 року, заробітну плату за другу половину жовтня 2012 року 03.01.2013 року, за листопад 2012 року заробітну плату працівникам виплачено один раз на місяць 3.01.2013 року, за грудень 2012 року заробітна плата працівникам в сумі 6463 грн. на час здійснення перевірки не виплачена, підтверджуючі документи не надано.

Частиною першої статті 116 КЗпП України, якою визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Так, наказом № 05/12-2-К від 5.12.2012 року головного бухгалтера ОСОБА_4 звільнено за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України з 5.12.2012 року, наказом № 24/12-3-К інженера будівельника ОСОБА_5 звільнено за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпПУ з 12.12.2012 року. Повний розрахунок з працівниками в день звільнення не проведено. Належні працівникам кошти на час перевірки не виплачено. Наказом № 05/11-10-К від 5.11.2012 року монтажника ОСОБА_6 звільнено за власним бажанням згідно ст.. 38 КЗпП України з 5.11.2012 року, наказом № 05/11-5-К від 5.11.2012 року столяра будівельника ОСОБА_3 звільнено за власним бажанням згідно ст.. 38 КЗпП України з 5.11.2012 року, наказом № 05/11-09-К від 5.11.2012 року столяра ОСОБА_7 звільнено за власним бажанням згідно ст.. 38 КЗпП України з 5.11.2012 року. Виплата працівникам усіх сум, що належить їм від підприємства, проведена лише 3.01.2012 року.

Порушення вимог статті 142 КЗпП України, якою визначено, що трудовий розпорядок на підприємствах, установах, в організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації га основі типових правил. Трудовий розпорядок не визначений правилами внутрішнього трудового розпорядку. На підприємстві відсутні правила внутрішнього трудового розпорядку, підтвердження при перевірці не надано.

Порушення вимог пункту 2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, якою визначено, що із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу про призначення на роботу, переведення і звільнення, власник або уповноважений ним орган зобовязаний ознайомити працівника під розписку в особовій картці. Так в особових картках працівників ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 підписи працівників про ознайомлення з занесеними записами до трудової книжки відсутні.

Правопорушник в судовому засіданні визнав.

Вина ОСОБА_10. в порушенні законодавства про працю підтверджується матеріалами справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши представлені докази, судом встановлено, що ОСОБА_10. вчинено правопорушення, що виразилося в порушенні вимог законодавства про працю, яке є триваючим.

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_10 судом не виявлено.

Таким чином, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_10 слід притягнути до адміністративної відповідальності за встановлене правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції частини 1 статті 41 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.41 ч.1 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 піддати адміністративній відповідальності за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. в прибуток держави.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора до Апеляційного суду Полтавської області через місцевий суд.

Суддя: