Справа № 458/1134/13-п
Головуючий у 1 інстанції: Федитник і.Д..
Провадження № 33/783/556/13
Доповідач: Голубицький С. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2013 року
м. Львів

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ та справ про
адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Львівської області
Голубицький С.С., за участю заявника
ОСОБА_2 та захисника - адвоката ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Посад-Покровська Білозерського району
Херсонської області, мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, з
середньою освітою, одруженого,
тимчасово не працюючого,

на постанову Турківського районного
суду Львівської області від 08 липня 2013
року у справі про адміністративне
правопорушення.

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 173
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у виді 40 (сорока) годин
громадських робіт.

Як вбачається з постанови, ОСОБА_2
визнано винним в тому, що він 27.05.2013 року
близько 10 год. 00 хв. в м. Турка на майдані
Шевченка, 26-«б» зайшовши в приміщення
службового кабінету заступника
начальника відділу ДВС Турківського
РУЮ ОСОБА_4 в присутності сторонніх
осіб обзивав його нецензурними словами
чим порушив громадський порядок та
спокій громадян.

В апеляції ОСОБА_2, покликаючись на
незаконність постанови, через
однобічність і неповноту,
невідповідність наведених в ній
висновків, фактичним обставинам
справи, просить суд апеляційної
інстанції постанову скасувати і
закрити провадження у справі через
відсутність у його діях складу
правопорушення.

Вислухавши виступ заявника ОСОБА_2 та
його захисника - адвоката ОСОБА_3 на
підтримку доводів апеляції, дослідивши
матеріали справи, допитавши свідків,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд встановив
наступне.

Суд першої інстанції однобічно й
неповно дослідив докази у справі,
внаслідок чого неправильно встановив
фактичні обставини справи та
постановив незаконне рішення.

Так, допитаний апеляційним судом з
приводу обставин справи ОСОБА_2
пояснив, що наведені у постанові
районного суду висновки не
відповідають дійсності, оскільки він
даного адміністративного
правопорушення не вчиняв і 27 травня 2013
року весь день знаходився вдома по
місцю проживання в с. В. Висоцьке
Турківського району та в м. Турка не
приїжджав. Зазначив, що у нього з ДІМ
Турківського РВ ГУ МВСУ у Львівській
області ОСОБА_5 напружені, недружні
стосунки і останній його оговорює.

Як вбачається із змісту постанови, при
розгляді справи суд не взяв до уваги
покази ОСОБА_2, який своєї вини у
вчиненні правопорушення не визнав і
пояснив, що він ОСОБА_4 не обзивав, та
взяв до уваги протокол про
адміністра-тивне правопорушення і
письмові пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, недовіряти яким не мав підстав.

Однак із правильністю цього висновку
не можна погодитись з наступних
підстав.

З наявного в матеріалах справи
протоколу № 0208540 про адміністративне
правопорушення складеного старшим
дільничним інспектором Турківського
РВ ГУ МВС України у Львівській області
ОСОБА_5 19.06.2013 року в с. В.Висоцьке
Турківського району вбачається, що
27.05.2013 року біля 10.00. год. у приміщенні
відділу ДВС Турківського РУЮ на пл.
Майдан Незалежності, 26 ОСОБА_2 зайшов до
кабінету заступника начальника
відділу гр. ОСОБА_4 де безпідставно
пристав до нього і в присутності
сторонніх осіб обзивав його
нецензурними словами, чим порушив
громадський порядок і спокій громадян,
тобто вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 173
КУпАП.

Свідками правопорушення у протоколі
зазначено гр. ОСОБА_7, ОСОБА_6 та самого
ОСОБА_4, які всі є працівниками відділу
ДВС Турківського РУЮ.

Згідно записів дільничного інспектора
міліції в протоколі, ОСОБА_2 від дачі
пояснень з приводу обставин справи та
від підпису в протоколі відмовився.

Сам ОСОБА_2 з цим категорично не
погодився і в апеляційному суді
пояснив, що з протоколом його ніхто не
ознайомлював і пояснень ніхто не
відбирав, про наявність вказаного
протоколу він довідався лише 08.08.2013
року при розгляді справи в районному
суді.

Допитаний апеляційним судом в якості
свідка дільничний інспектор
Турківського РВ ГУ МВС України у
Львівській області ОСОБА_5 викладені
ним у протоколі дані підтвердив та
пояснив, що протокол був ним складений
19.06.2013 року по місцю проживання ОСОБА_2 в
с. Верхнє Висоцьке Турківського району.
При цьому ОСОБА_2 був ним ознайомлений
із протоколом та надати будь-які
письмові пояснення з приводу
правопорушення, а також від підпису в
протоколі відмовився.

Разом з тим свідок ОСОБА_5 не зміг
пояснити апеляційному суду чому у
наявному в матеріалах справи висновку
від 11.06.2013, тобто ще до складення
протоколу про адміністративне
правопорушення, ним зазначено про
відмову ОСОБА_2 дати пояснення з
приводу обставин справи ( а.с. 7 ), не зміг
пояснити чому він відібрав пояснення
лише ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які
безпосередньо підпорядковані ОСОБА_4,
та не встановив і не відібрав пояснень
у інших свідків, прізвища яких
згадуються у поясненнях ОСОБА_4, а також
не зміг пояснити причину розбіжностей
свідків в поясненнях.

З висновку ДІМ ОСОБА_5 від 11.06.2013 року по
заяві ОСОБА_4 слідує, що 27.05.2013 року
близько 10-ої години у робочій кабінет
ОСОБА_4 спочатку зайшла ОСОБА_8, а потім
сам ОСОБА_2, який вступив у конфлікт з
ОСОБА_4 і в присутності працівників ДВС
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почав його обзивати
нецензурними словами, що не
узгоджується із іншими доказами у
справі.

Зокрема, з письмових пояснень свідка
ОСОБА_4 від 28.05.2013 року в матеріалах
справи вбачається, що до його
службового кабінету ОСОБА_2 увійшов
один та висунувши претензії щодо
виселення його дружини ОСОБА_8 почав
обзивати його нецензурними словами й
на зауваження не реагував ( а.с. 4 ).

Свідок ОСОБА_6 у своїх письмових
поясненнях від 04.06.2013 року вказав, що
27.05.2013 року близько 10-ої години до
службового кабінету ОСОБА_4 спочатку
увійшла ОСОБА_8, яка почала вести з ним
розмову, а потім до кабінету увійшов
ОСОБА_2 і при зустрічі з ОСОБА_4 почав
ображати його нецензурними словами (
а.с. 5 ).

Свідок ОСОБА_7 в своїх письмових
поясненнях від 02.06.2013 року вказав, що
27.05.2013 року близько 10-ої години в
службовий кабінет Турківського
районного відділу ДВС увійшла ОСОБА_8
та підійшла до столу ОСОБА_4. Слідом за
нею до кабінету увійшов ОСОБА_2 і почав
з'ясовувати з ОСОБА_4 обставини
виселення його дружини, під час чого
обзивав того нецензурними словами ( а.с.
6 ).

Як вбачається з постанови Турківського
районного суду від 08.08.2013 року у справі
про адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_8, остання близько 10-ої
години 27.05.2013 року перебувала у
приміщенні Турківського РВ ГУ МВС
України у Львівській області. З цього
випливає, що на момент вчинення
ЧЕРЕПАНОВИМ інкримінованого
правопорушення ОСОБА_8 перебувала у
іншому місці, що суперечить висновку
ДІМ ОСОБА_5 від 11.06.2013 року та поясненням
свідків ОСОБА_6 й ОСОБА_7 в матеріалах
справи.

Таким чином, районний суд поклав в
основу свого рішення докази, які
містять суперечності, а отже не можуть
вважатися допустимими.

З врахуванням викладеного апеляційний
суд приходить до висновку, що вина
ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного
правопорушення матеріалами справи не
доведена.

Згідно ст.ст. 245, 280 КУпАП при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення районний суд
зобов'язаний всебічно, повно та
об'єктивно з'ясувати всі обставини у
справі і вирішити питання чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа у його
вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності та
чи є обставини, що пом'якшують і
обтяжують її відповідальність, а також
інші питання, які мають значення для
правильного вирішення справи.

При розгляді справи суд першої
інстанції цих вимог закону не
дотримався, та допустив однобічність і
неповноту, внаслідок чого постановив
рішення на суперечливих доказах,
висновки якого не відповідають
фактичним обставинам справи, з
врахуванням чого його не можна вважати
законним, а тому оскаржувана постанова
підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у разі
відсутності події і складу
адміністративного правопорушення
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
підлягає закриттю.

З врахуванням наведеного апеляційний
суд приходить до висновку про
обґрунтованість апеляційної скарги, а
тому вважає необхідним її
задовольнити, постанову районного суду
скасувати і закрити провадження у
справі через відсутність в діях ОСОБА_2
складу адміністративного
правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП,
апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Постанову Турківського районного суду
Львівської області від 08 липня 2013 року,
якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 173 КУпАП скасувати, а
справу закрити через відсутність в
його діях складу правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя :
Голубицький С.С