Справа № 152/181/13- п
П О С Т А Н О В А

08 лютого 2013 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1

з участю ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли від державного інспектора праці ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_4, інваліда ІІІ групи, директора СТОВ «Колос» с. Хоменки Шаргородського району Вінницької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ч. 1 ст.41 ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 ОСОБА_4, а саме: будучи директором СТОВ «Колос» с. Хоменки Шаргородського району порушив: 1) вимоги ст. 95 КЗпПУ щодо недотримання розміру мінімальної заробітної плати в підприємстві, наприклад сторожу ОСОБА_5 за відпрацьовані 133 години у листопаді 2012 року нараховано заробітну плату в сумі 708 грн., трактористу ОСОБА_4 за відпрацьовану 81 годину у грудні 2012 року нараховано заробітну плату в сумі 406,40 грн., робітнику ОСОБА_6 за відпрацьовані 35 годин у грудні 2012 року нараховано заробітну плату в сумі 200 грн; 2) вимоги ст. 96 КЗпПУ щодо формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) на основі тарифної ставки робітника першого розряду, що встановлюється у розмірі, який перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів), проте, на підприємстві, станом на час проведення перевірки, штатним розписом розміри посадових окладів бухгалтера І категорії, обліковця молочнотоварної ферми, завідувача сховища, які кваліфікуються за законом, є однаковими і дорівнюють розміру мінімальної заробітної плати; 3) ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», якою встановлено періодичність виплати заробітної плати працівникам не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, проте станом на 14.01.2013 року в підприємстві не виплачено заробітну плату працівникам за грудень 2012 року.

В суді ОСОБА_2 винним себе визнав. Пояснив, що дійсно державним інспектором праці було зроблено зауваження щодо порушення законодавства про працю, а саме: ст. ст. 95, 96, КЗпПУ та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», про що було направлено підприємству припис про усунення порушень. На даний час всі порушення трудового законодавства усунуті.

Проаналізувавши документи, пояснення ОСОБА_2, вважаю, що інспектором праці територіальної державної інспекції праці ОСОБА_3 доведено винуватість ОСОБА_2 у порушенні вимог законодавства про працю, а саме: ст. ст. 95, 96 КЗпПУ, та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці».

Відтак, в діях ОСОБА_2 вбачаю склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України порушення вимог законодавства про працю.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 283,284 КпАП України

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 (пятсот десять) гривень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд.

Суддя