АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД містаКИЄВА
Справа № 33/796/1179/13
Категорія: ч. 1 ст. 172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 вересня 2013 року
м. Київ

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
м. Києва -

Коваль С.М., за участю прокурора
прокуратури Київської області -
Чепіжак І.І., особи, яку

притягнуто до адміністративної
відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши
у відкритому

судовому засіданні в приміщенні
Апеляційного суду м. Києва апеляційну
скаргу

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5

року народження, уродженця м. Уфи,
громадянина України, працюючого
начальником відділу переробки
Аграрного фонду Міністерства аграрної
політики і продовольства України,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді
Шевченківського районного суду м.
Києва від 25 липня 2013 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_3 визнано
винним у вчиненні адміністративного
корупційного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та
застосовано до нього адміністративне
стягнення у виді штрафу на користь
держави в розмірі 10 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 170 гривень.

Як встановив суддя Шевченківського
районного суду м. Києва в постанові,
ОСОБА_3 займаючи, згідно наказу № 235-К
від 08.06.2012 року, посаду начальника
відділу переробки Аграрного фонду
Міністерства аграрної політики і
продовольства України, будучи
посадовою особою юридичної особи
публічного права, станом на 06.06.2013 року
не подав за місцем роботи декларацію
про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
2012 рук, що передбачено Законом України
«Про засади запобігання і протидії
корупції».

Не погоджуючись із зазначеною
постановою суду, ОСОБА_3 подав до
Апеляційного суду м. Києва скаргу, в
якій просить зазначену постанову судді
скасувати та закрити провадження по
справі. При цьому апелянт посилається
на незаконність та
необґрунтованістьпостанови судді, а
також невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи. Зазначає,
що в його діях відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
оскільки умислу на приховування
статків та доходів у нього не було, а
несвоєчасність подання декларації
стала наслідком несприятливих
обставин, пов'язаних із його
недостатньою поінформованістю про
необхідність її подання, через
неналежне виконання трудових
обов'язків начальника юридичного
відділу та відділу кадрів Аграрного
фонду. Також вказує, що ним за місцем
роботи було подано декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру за 2012 рік, що він
вперше вчинив правопорушення, за
місцем роботи характеризується
виключно позитивно, має на утриманні
двох малолітніх дітей, 2000 року та 2006
року народження, свою вину визнає
повністю та щиро кається у вчиненому.
Зазначає, що при вчиненні
правопорушення, ним не було завдано
шкоди (збитків) ні державі, ні іншим
особам (їх правам та інтересам), а тому
вважає, що вчинене правопорушення
являється малозначним та просить на
підставі ст. 22 КУпАП скасувати
постанову районного суду та прийняти
нову, якою звільнити його від
адміністративної відповідальності,
передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП через
малозначність вчиненого ним
правопорушення та обмежитись усним
зауваженням.

Суд апеляційної інстанці, заслухавши
доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, який
підтримав апеляційну скаргу, пояснення
прокурора, який заперечував проти
задоволення апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляції, вважає, що
вона підлягає задоволенню з таких
підстав.

Часиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена
адміністративна відповідальність за
неподання або несовєчасне подання
декларації про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру,
передбаченої Законом України «Про
засади запобігання і протидії
корупції».

Відповідно до пункту 1 підпункту «а»
пункту 2 частини 1 статті 4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» суб'єктами
відповідальності за корупційні
правопорушення є посадові особи
юридичних осіб публічного права, які не
зазначені в пункті 1 частини 1 цієї
статті, але одержують заробітну плату
за рахунок державного чи місцевого
бюджету.

З довідки про доходи ОСОБА_3 за 2012 рік
вбачається, що заробітна плата
виплачена йому за бюджетні кошти. А
тому, ОСОБА_3, як посадова особа
юридичної особи публічного права, яка
одержує заробітну плату за рахунок
бюджету, на виконання вимог ст. 12 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» до 1 квітня 2013 року
зобов'язаний був подати за місцем
роботи декларацію про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру за минулий 2012 рік. Декларацію
ОСОБА_3 було подано 3 липня 2013 року, що
підтверджується даними декларації. Не
оспорювались зазначені обставини і
самим ОСОБА_3 під час розгляду
апеляційної скарги в апеляційному
суді.

Разом з тим, приймаючи рішення про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності,
суддею районного суду не в достатній
мірі було враховано, що даний проступок
став наслідком недостатньої його
поінформованості про необхідність
подання декларації, що підтверджується
даними, які містяться у довідці в. о.
начальника відділу кадрів Аграрного
фонду (а.с.8) щодо кількості осіб, які не
подали декларацію про доходи за 2012 рік
та за результатами проведеної
службової перевірки встановлено, що
начальником юридичного відділу та
начальником відділу кадрів були
неналежним чином виконані трудові
обов'язки щодо організації та контролю
виконання посадовими особами
Аграрного фонду вимог Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» (а.с. 23-25).

Про те, що ОСОБА_3 не мав наміру
приховувати свої статки та доходи,
свідчить факт подання ним 03.07.2013
рокудекларації за 2012 рік за місцем
роботи (а.с. 31-39), відповідно до якої,
його доходами являлась заробітна
плата. Інших доходів ОСОБА_3 не мав, що
на думку суду свідчить про незначну
суспільну шкоду його вчинку.

Зазначене правопорушення не становить
великої суспільної небезпеки та
вказаним правопорушенням не було
завдано збитків державним чи
суспільним інтересам. ОСОБА_3 розкаявся
у вчиненому і не дивлячись на
несвоєчасність, подав декларацію про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру, що свдчить про
його бажання виправити свій проступок.

Крім того, ОСОБА_3 вперше вчинив
проступок за який передбачено
адміністративну відповідальність, за
місцем роботи характеризується
виключно з позитивної сторони, має на
утриманні двох малолітніх дітей, 2000 р.
та 2006 р. народження.

Оцінюючи в сукупності дії, наслідки та
ставлення ОСОБА_3 до вказаних дій, з
урахуванням даних, що характеризують
його особу, відсутності суспільної
шкідливості діяння, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, постанова суду першої
інстанції скасуванню, з ухваленням
нової постанови про звільнення ОСОБА_3
від адміністративної відповідальності
у зв'язку з малозначністю вчиненого ним
адміністративного правопорушення й
можливістю обмежитися усним
зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О
В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Постанову судді Шевченківського
районногго суду міста Києва від 25 липня
2013 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172-6 КУпАП, та застосовано до нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу на користь держави в розмірі 10
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 170 гривень -
скасувати.

Звільнити ОСОБА_3 від адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративонго правопорушення,
передбіченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у
зв'язку з малозначністю вчиненого ним
адміністративного правопорушення й
обмежитись усним зауваженням.

Постанова є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва
С.М. Коваль