Дата документу 02.08.2013
Справа № 334/4049/13-п
Провадження № 3/334/1046/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2013 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Державтоінспекції ГМВС України в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 3, кв. 7,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З представлених до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 будучи особою, яка протягом року, притягувалась до адміністративної відповідальності за скоєння аналогічного правопорушення, 12.05.2013 року о 01 годині 00 хвилин у м. Запоріжжі по вул. Набережна Магістраль, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального приладу Драгер та проходження медичного огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 проти протоколу заперечував у повному обсязі, вважаючи що зазначений протокол був складений з численними порушеннями Закону.

Так, ОСОБА_1 доводив суду, що 12 травня 2013 року, близько 00 години 50 хвилин він, керуючи автомобілем ЗАЗ 110307 ЗНГ номер державної реєстрації АР6481АІ, був зупинений співробітниками ДАІ біля мосту ім. Преображенського по вулиці Набережна Магістраль в місті Запоріжжі. Крім нього, автомобілів на дорозі більше не було, тому він зупинився на узбіччі, розуміючи, що зупиняють саме його. Екіпаж патрульного автомобіля складався з двох співробітників, які відмовилися представитися та пред'являти посвідчення.

На його прохання повідомити йому про причину зупинки його транспортного засобу, один із співробітників міліції сказав, що у нього є сумніви, що нібито він знаходиться в стані алкогольного сп'яніння. При цьому йому не запропонували пройти медичний огляд на стан сп'яніння. Через декілька хвилин на місце зупинки приїхав патрульний автомобіль з синіми номерами та маркуванням ДПС, а той автомобіль що безпідставно зупинив його, поїхав, не надавши жодних пояснень та будь-яких доказів у вчиненні адміністративного правопорушення. Потім інспектор, зупинив двох водіїв та повідомив їм, що він зупинений за те, що знаходиться в стані алкогольного сп'яніння та відмовляється пройти медичний огляд. Після цього, інспектор запропонував мені дмухнути у невідомий пристрій, на що він відмовився через те, що по-перше, не був ознайомлений з інструкцією даного приладу, по-друге, йому відомо, що показання приладу можуть фальсифікуватися співробітниками міліції. Далі інспектор запропонував йому поїхати до Запорізького обласного клінічного наркологічного диспансеру для проходження медичного огляду на предмет стану алкогольного сп'яніння, на що він також відмовився, знаючи, що дані отримані в ЗОКНД також можуть бути сфальсифіковані. Вважаючи, пояснення свідків, рапорт співробітника ДАІ та протокол про адміністративне правопорушення серії АА2 №740663 від 12.05.2013 року нікчемними, ОСОБА_1 просив суд закрити провадження по даній справі на підставі відсутньості у його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він у той день рухався на своєму автомобілі, коли близько часу ночі, йому подзвонив на мобільний телефон ОСОБА_1 і сказав, що його зупинили співробітники ДАІ, оскільки у них є сумніви, що нібито він знаходиться в стані алкогольного сп'яніння. Він йому запропонував відмовитися від проходження експертизи, оскільки він точно знав, що ОСОБА_1 не вживав спиртні напої в той день.

Викликані у судове засідання співробітники Державтоінспекції ГМВС України в Запорізькій області, які безпосередньо складали протокол серії АА2 №740663 від 12.05.2013 року у судове засідання двічі не зявилися за невідомими суду причинам. Про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що у матеріалах справи існують поштові повідомлення про отримання судової повістки.

Проте, з метою всебічного та обєктивного розгляду справи, суд викликав свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду під час складання протоколу.

У судовому засіданні зазначені свідки письмово підтвердили обставини справи, а саме: що ОСОБА_1, будучи зупинений співробітникамти міліції відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння. При цьому свідки додали суду, що ОСОБА_1 вів себе зухвало, виражався нецензурною лайкою.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130 КупАП.

Висновки суду ґрунтуються в наступному:

Статтею 277 КУпАП зазначено, що справи про адміністративне правопорушення розглядаються у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою) правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Так, адміністративна справа відносно ОСОБА_2 ненко С.Ю. надійшла до суду 16 травня 2013 року, після чого було призначено судове засідання на 30.05.2013 року, на яке правопорушник не зявився за невідомими суду обставинами. Після чого, справа неодноразово призначалася до слухання та відкладалася за клопотанням правопорушника, який заявляв клопотання про виклик свідків, які б могли підтвердити його покази та працівників міліції, які безпосередньо складали протокол. Проте жодного разу заявлені ним свдіки у судове засідання не зявлялися, зокрема свідка ОСОБА_2, покази якого судом не можуть прийнятися до уваги, оскільки він не був присутнім при зупиненні автомобіля ОСОБА_1 та складанні протоколу.

Крім того, ОСОБА_1 подавав до суду адміністративний позов про скасування протоколу серії АА2 №740663 від 12.05.2013 року, визначаючи при цьому, що діючим законодавством не передбачено оскарження протоколу про адміністративне правопорушення.

Така поведінка правопорушника була розцінена судом як намагання затянути розгляд адміністративної справи до закінчення строків для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Слід також зауважити, що у провадженні Ленінського районного суду знаходилася адміністративна справа відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, провадження по якої закрито у звязку зі спливом строків для притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому, при розгляді зазначеної справи, поведінка ОСОБА_1 була відповідною, а саме затягування розгляду справи без поважних причин.

Таким чином, виходячи з вищевикладенного, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

Показання ОСОБА_1, які він виклав у своєму клопотанні та проголосив їх у судовому засіданні суд знаходить необгрунтованими та недоведеними належними доказами.

З огляду на викладене, а також аналізу доказів у справі, враховуючи особу правопорушника, суд вважає доцільним накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді пятдесяти годин громадських робіт.

Керуючись ст.. 24, ч. 2 ст. 130, ст.. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1, винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді 50 годин громадських робіт.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя Н.Ю.Козлова