Провадження по справі 3/122/2301/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2013 року Залізничний районний
суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого, судді - Корогодіної О.Е.,

при секретарі - Житєлєві К.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Сімферополі
справу про порушення митних правил, що
поступила з Кримської митниці відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.
Новосибірськ, паспорт НОМЕР_1,
виданий 28.04.12 органом видачі ФМС 24014, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_1, працює
перукарем,

за ст. 472 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

17.07.13 на території ПАТ «Сімферополь»
здійснювався митний контроль ручної
поклажі і багажу пасажирів, що
слідували авіарейсом № 862 -
Сімферополь-Санк-Петербург».

Під час митного контролю у громадянки
Російської Федерації ОСОБА_1, що
слідувала вказаним авіарейсом за
допомогою рентген - апарату було
виявлено одну монету, що знаходилися в
дамській сумці в гаманці без ознак
приховування, яка не була
задекларована в митній декларації від
17.07.2013. Зазначені дії мають ознаки
порушення митних правил, передбачених
ст. 472 МК України.

До суду правопорушник не з'явилася,
повідомлена про час і місце розгляду
справи належним чином та своєчасно,
про причину неявки суду не повідомила.
При складенні протоколу про порушення
митних правил надала пояснення, зі
змісту яких убачається, що виявлену у
неї монету не заявила через незнання
законодавства.

Суд, відповідно до ст. 526 МК України,
вважає можливим розглянути справу про
порушення митних правил у відсутність
особи, яка притягується до
відповідальності.

Заслухавши пояснення представника
митниці, який підтримав подання,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку про наявність у діях
правопорушника складу порушення
митних правил за ст. 472 МК України.

Статтею 472 МК України встановлено
відповідальність за недекларування
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення, що
переміщуються через митний кордон
України, тобто незаявлення за
встановленою формою точних та
достовірних відомостей (наявність,
найменування або назва, кількість тощо)
про товари, транспортні засоби
комерційного призначення, які
підлягають обов'язковому декларуванню
у разі переміщення через митний кордон
України.

Судом встановлено, що 17.07.13 на території
ПАТ «Сімферополь» здійснювався митний
контроль ручної поклажі і багажу
пасажирів, що слідували авіарейсом № 862
- Сімферополь-Санк-Петербург».

Під час митного контролю у громадянки
Російської Федерації ОСОБА_1, що
слідувала вказаним авіарейсом за
допомогою рентген - апарату було
виявлено одну монету, що знаходилися в
дамській сумці в гаманці без ознак
приховування, яка не була
задекларована в митній декларації від
17.07.2013.

Згідно експертного висновку Кримської
республіканської установи Центральний
музей Тавріди» № 202, вилучена у ОСОБА_1,
монета номіналом «КОПЕЙКА», 1866 р.в.
Росія, Ніколай І, медь, має історичне та
культурне значення, включення до
Державного реєстру національного
культурного надбання недоцільно,
вартість - 15 грн.

Згідно ст. 8 Угоди про вивезення та
ввезення культурних цінностей від 28.09.01
(багатостороння угода СНД,
ратифікована Законом України від 11.01.06
№33 04-1V),культурні цінності, що
ввозяться на територію держави Сторони
фізичними та юридичними особами,
незалежно від форми власності на них і
способу їхнього проходження,
підлягають декларуванню під час
митного оформлення, що здійснюється
уповноваженим державним органом.

У відповідності із ст. 13 Закону України
«Про вивезення, ввезення та повернення
культурних цінностей» від 21.09.99 №
1068-ХІУ, культурні цінності при
вивезенні з території України
потребують спеціального дозволу
свідоцтва) на право вивезення
культурних цінностей.

Вищезазначених дозвільних документів
(свідоцтва на право вивезення
культурних цінностей) ОСОБА_1 не мала.

За даним фактом ОСОБА_1 пояснила, що
виявлену у неї монету не заявила через
незнання законодавства.

Таким чином, в діях громадянки
Російської Федерації ОСОБА_1
вбачаються ознаки порушення митних
правил, відповідальність за яке
передбачена ст. 472 МК України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 472 МК України
підтверджується зібраними у справі
доказами у їх сукупності.

За таких обставин, ОСОБА_1 необхідно
піддати адміністративному стягненню
за порушення митних правил за ст. 472 МК
України, у межах санкції цієї статті, у
вигляді штрафу в дохід держави, який
становить вартість безпосереднього
предмету порушення, з урахуванням
внесеної в рахунок сплати штрафу суми,
з конфіскацією безпосереднього
предмету порушення правил.

На підставі ст. 472 МК України, керуючись
ст.ст. 464, 465, 522, 526-529, ст.ст. 283-285, 294 КУпАП
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м.
Новосибірськ, громадянику Російської
Федерації, визнати винною у порушенні
митних правил за ст. 472 МК України та
піддати адміністративному стягненню
за даною статтею у вигляді штрафу в
дохід держави в розмірі 15 грн.,
звернувши стягнення на грошові кошти в
розмірі 15 грн., внесені ОСОБА_1 в рахунок
забезпечення штрафу до прибуткового
ордера № 20 від 17.07.2013 року в загальній
сумі 50 грн., повернувши ОСОБА_1 зайво
внесені 35 грн., з конфіскацією
безпосереднього предмету
правопорушення: монета номіналом
«КОПЕЙКА», вилученої прибутковою
накладною № 40.13 від 17.07.2013 року, яка
зберігається на складі Кримської
митниці Міндоходів. Стягнути з ОСОБА_1 в
дохід держави судовий збір у розмірі 34
грн. 41 коп.

Постанова судді у справах про
адміністративне правопорушення
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги чи
протесту прокурора, за винятком
постанов про застосування стягнення,
передбаченого статтею 32 цього Кодексу,
а також постанов, прийнятих за
результатами розгляду справ про
адміністративні правопорушення,
передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності,
її законним представником, захисником,
потерпілим, його представником або на
неї може бути внесено протест
прокурора протягом десяти днів з дня
винесення постанови. Апеляційна
скарга, протест прокурора, подані після
закінчення цього строку, повертаються
апеляційним судом особі, яка її подала,
якщо вона не заявляє клопотання про
поновлення цього строку, а також якщо у
поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, протест прокурора
подаються до відповідного
апеляційного суду через місцевий суд,
який виніс постанову. Місцевий суд
протягом трьох днів надсилає
апеляційну скаргу, протест прокурора
разом із справою у відповідний
апеляційний суд.

Суддя Залізничного районного

суду м. Сімферополь АР Крим
О.Е. Корогодіна