ПОСТАНОВА

іменем України

11.12.2013 року м.
Дніпропетровськ

Суддя Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська
Воробйов В.Л., розглянувши справу про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Дніпропетровська,
громадянина України, не працюючого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
згідно заяви ОСОБА_1 в органах ДАІ м.
Дніпропетровська фактично
проживаючого АДРЕСА_2
(Амур-Нижньодніпровський район м.
Дніпропетровська), в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

16.11.2013 року о 01-55, ОСОБА_1, в районі е/о №
192 по вул. Набережна Заводська у м.
Дніпропетровську, керував автомобілем
«Тойота Авенсіс» № НОМЕР_1, з явними
ознаками алкогольного сп'яніння (запах
алкоголю з порожнини рота, не виразна
мова), був зупинений інспектором ДПС,
для проходження медичного огляду на
стан сп'яніння, на що він відмовився у
присутності двох свідків, чим порушив
п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 до суду не з"явився, клопотання
про відкладення розгляду справи від
нього не надходили.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був своєчасно
повідомлений про місце і час розгляду
справи працівниками ДАІ, під час
складання протоколу, тому вважаю за
можливе на підставі ч.1 ст.268 КУпАП
розглядати справу у його відсутність.

Обставини справи підтверджуються:

- протоколом про адміністративне
правопорушення серії АБ2 № 834407 від
16.11.2013 року, де викладені обставини
скоєння правопорушником ОСОБА_1
адміністративного правопорушення;

- письмовими поясненнями свідків
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 їх даними при
складанні протоколу про
адміністративне правопорушення, про
те, що в їх присутності водій ОСОБА_1
відмовився пройти медичний огляд з
метою виявлення стану сп'яніння також
відмовився від дачі будь-яких
письмових пояснень та підписати
протокол;

- рапортом працівника ДПС від 16.11.2013
року;

- письмовими поясненнями працівника
охорони автомобільної стоянки Пряхіна
О.А..

Дослідивши наявні докази, вважаю, що
ОСОБА_1 винний в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як
управління транспортними засобами
особами в стані алкогольного,
наркотичного або іншого сп'яніння, або
під впливом лікарських препаратів, які
знижують їх увагу і швидкість реакції,
а також передача управління
транспортним засобом особі, яка
знаходиться в стані такого сп'яніння
або під впливом лікарських препаратів,
а так само відмова особи, яка управляє
транспортним засобом, від проходження
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан алкогольного,
наркотичного або іншого сп'яніння, або
відносно вживання лікарських
препаратів, що знижують увагу і
швидкість реакції.

При розгляді адміністративної справи
встановлено, що посвідчення на право
керування транспортним засобом
відповідної категорії у ОСОБА_1 органи
ДАІ не вилучали, а адміністративна
справа взагалі не містить відомості
про те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення
на право керування транспортним
засобом відповідної категорії, про що
органи ДАІ повинні були суду надати
відомості, які могли бути підставою для
призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами, а також,
враховуючи те, що зазначення такої
інформації є обов'язком працівників
ДАІ, які оформлюють матеріали для
спрямування їх до суду.

Тому, суд, з огляду на викладене,
призначаючи ОСОБА_1 покарання у вигляді
штрафу, керується вимогами ч.3 п.28
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 23.12.2005 року №14 «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті», про те, що «суди не вправі
застосовувати позбавлення права
керувати транспортними засобами й
тоді, коли винна особа вже позбавлена
такого права або взагалі його не мала».

Призначаючи вид адміністративного
стягнення, враховую характер і міру
громадської небезпеки скоєного, особу
правопорушника, те, що ОСОБА_1 не надав
суду відомостей, про оскарження
обставин адміністративного
правопорушення та кваліфікацію його
дій, відсутні відомості про те, що він у
минулому притягався до
адміністративної відповідальності, в
тому числі і за аналогічні
правопорушення, збитки у разі його дій
нікому не завдані, негативних або
тяжких наслідків для інших фізичних чи
юридичних осіб не настало.

При цьому суд констатує відсутність
обставин, що у відповідності до ст.35
КУпАП обтяжують відповідальність
ОСОБА_1 за адміністративне
правопорушення.

У зв'язку з викладеним, вважаю
можливим призначити ОСОБА_1
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст.283,284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і піддати
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу у розмірі 3400 (три тисячі
чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
(, одержувач УДКСУ в АНД
районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області МФО 805012
р/рахунок 0003 код надходжень КЕКД
22030001 ОКПО 37989300 банк отримувача ГУ
ДКСУ у Дніпропетровської області м.
Дніпропетровськ) 34 гривні 41 копійку
судового збору.

Скарга на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подана протягом 10 днів з дня
винесення постанови.

Суддя
В.Л.Воробйов