Справа № 456/6443/13-п
Провадження № 3/456/1848/2013
ПОСТАНОВА

іменем України

30.12.2013 року Суддя Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області Сас С.С., розглянувши справу про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, голова Стрийської
районної державної адміністрації
Львівської області, прож. АДРЕСА_1

за ст. 122-2 КУпАП,

в
с т а н о в и в :

Згідно протоколу про
адміністративне правопорушення, 27.11.2013
року о 18.00 год., ОСОБА_1, керуючи
автомобілем AUDI А6, д.н.з. НОМЕР_1, на 583 км +
900 м. автодороги Київ-Чоп не виконав
вимогу патрульного автомобіля про
зупинку транспортного засобу, який
рухався в супроводі сирени та
проблискових маячків синього та
червоного кольору.

В судовому засіданні особа, яка
притягається до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що
27.11.2013 р. керував автомобілем AUDI А6, д.н.з.
НОМЕР_1 дорогою Київ-Чоп та в
Миколаївському районі був зупинений
працівниками ДАІ, які йому повідомили,
що він не зупинився на вимогу
патрульного автомобіля про зупинку
транспортного засобу. Він пояснив, що
не бачив працівників ДАІ, патрульного
автомобіля не помітив, а коли почув
звуковий сигнал, відразу ж зупинився.

Інспектор з дізнання ВДАІ
Миколаївського РВ ГУМВС України у
Львівській області Томенко А.І. в
судовому засіданні пояснив, що дійсно
водій автомобіля AUDI А6, д.н.з. НОМЕР_1
ОСОБА_1 не виконав вимогу патрульного
автомобіля про зупинку транспортного
засобу, який рухався в супроводі сирени
та проблискових маячків синього та
червоного кольору.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який
просить провадження в справі закрити
на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, інспектора
з дізнання ВДАІ Миколаївського РВ
ГУМВС України у Львівській області
Томенка А.І., дослідивши матеріали
справи та оглянувши відеозапис з місця
події, представлений в судове
засідання інспектором, суд вважає, що в
діях ОСОБА_1 відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

До вказаних висновків суд прийшов
виходячи з наступного.

Об'єктивна сторона
правопорушення, передбаченого ст. 122-2
КУпАП полягає у невиконанні водіями
вимог працівника міліції про зупинку
транспортного засобу.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення серії
ВС1 №354330 від 27.11.2013 р., ОСОБА_1 ставиться
в вину порушення п.8.9 (б) Правил
дорожнього руху.

Пунктом 8.9 (б) Правил дорожнього
руху передбачено, що вимога про зупинку
транспортного засобу подається
працівником міліції з допомогою
увімкненого проблискового маячка
синього і червоного або лише червоного
кольору та (або) спеціального звукового
сигналу.

Відповідно до п.3.2 Правил, у
випадку наближення транспортного
засобу з ввімкненими проблисковими
маячками синього і червоного або лише
червоного кольору, водії інших
транспортних засобів зобов'язані
зупинитися біля правого краю проїзної
частини (на правому узбіччі).

Даючи пояснення в судовому
засіданні, ОСОБА_1 пояснив, що його
працівники ДАІ жестом жезла та
сигналом свистка не зупиняли, що коли
він почув звуковий сигнал патрульного
автомобіля, одразу ж зупинився.

Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
кожен, кого обвинувачено у вчиненні
кримінального правопорушення,
вважається невинуватим доти, доки його
вину не буде доведено згідно закону.

Відповідно до ст. 62 Конституції
України, обвинувачення не може
ґрунтуватися на доказах, одержаних
незаконним шляхом, а також на
припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Визначення поняття презумпції
невинуватості закріплено в рішенні по
справі Minelli v. Switzerland. У цій справі
заявник скаржився на порушення
презумпції невинуватості за п. 2 статті
6 Конвенції у зв'язку з тим, що
національним судом заявнику було
призначено сплатити судові витрати та
компенсацію, не зважаючи на те, що
кримінальне переслідування щодо нього
було припинено зі сплином строку
давності. Суд ухвалив, що: "без
доведення попередньої вини
обвинуваченого в порядку,
встановленому законом, і зокрема, без
надання обвинуваченому можливості
скористатися правом на захист, судове
рішення відносно нього породжує
відчуття того, що обвинувачений є
справді винним".

Більше того, в справі Barbera, Messegue et
Jabardo v. Spain Суд зазначив, що: "п. 2 статті 6
вимагає, щоб при здійсненні своїх
повноважень судді відійшли від
упередженої думки, що підсудний вчинив
злочинне діяння, так як обов'язок
доведення цього лежить на
обвинуваченні та будь-який сумнів
трактується на користь підсудного. З
цього принципу слідує також, що
обов'язком обвинувачення є
інформування особи про висунуті
обвинувачення, щоб вона могла
підготувати та належним чином
представити аргументи на свій захист".

Відповідно до ст. 251 КУпАП
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь - які фактичні
дані на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
відповідальності, свідків, тощо.

В матеріалах справи відсутні
будь-які дані, які б спростовували
твердження ОСОБА_1 щодо відсутності у
нього умислу на скоєння
правопорушення, передбаченого ст. 122-2
КУпАП. Натомість його твердження про
відсутність складу правопорушення
об'єктивно підтверджується
відеозаписом, який наданий в судовому
засіданні інспектором з дізнання ВДАІ
Миколаївського РВ ГУМВС України у
Львівській області Томенком А.І.,
переглянутий судом в присутності
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, з
якого, навпаки, вбачається, що коли повз
патрульний автомобіль проїхав
автомобіль ОСОБА_1, він почав
переслідувати такий, з увімкнутим
звуковим сигналом, і за кілька хвилин,
водій автомобіля AUDI А6, д.н.з. НОМЕР_1,
ОСОБА_1 зупинив транспортний засіб і
з'їхав на обочину. А тому відсутні
підстави вважати, що особою, яка
притягається до адміністративної
відповідальності порушено вимоги п.8.9
(б) ПДР.

Інших фактів та доказів, які б
безспірно підтверджували факт
вчинення ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 122-2
КУпАП суду не надано, не містять таких
доказів і матеріали справи. Сам по собі
факт переслідування і зупинки
працівниками міліції автомобіля, яким
керував ОСОБА_1 не може свідчити про
наявність в діях останнього складу
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ст. 122-2 КУпАП. За своїм
змістом склад адміністративного
правопорушення за ст. 122-2 КУпАП
передбачає умисну форму вини особи, яка
не виконує доведену до неї
відповідними методами і засобами
вимогу про зупинку транспортного
засобу.

Крім цього, склавши щодо ОСОБА_1
протокол про адміністративне
правопорушення за ст. 122-2 КУпАП,
працівник ДАЇ не зазначив наявність
об'єктивної необхідності зупинки
транспортного засобу, та понятих або
свідків, які б підтвердили вину
правопорушника.

Будь-які інші докази, передбачені
ст. 251 КУпАП, які б встановлювали
наявність адміністративного
правопорушення та винність ОСОБА_1 у
його вчиненні, окрім протоколу про
адміністративне правопорушення, в
матеріалах справи відсутні.

За змістом ст. 247 КУпАП відсутність
події правопорушення означає, що
відсутнє діяння, яке підпадає під
ознаки адміністративного проступку.
Відсутність складу адміністративного
правопорушення означає, що діяння, яке
ставилося в провину правопорушнику,
ним вчинено але відсутні обов'язкові
ознаки, що характеризують суб'єкт,
суб'єктивну сторону, об'єкт і об'єктивну
сторону цього правопорушення.

Аналіз зазначених вище доказів,
переконує суд в тому, що в даному
випадку відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 122-2 КУпАП, оскільки
прямих, безспірних і безсумнівних
доказів порушення ОСОБА_1 п.8.9 (б) Правил
дорожнього руху, в ході судового
засідання не здобуто та вини в судовому
засіданні не встановлено. Тому
провадження по справі слід закрити на
підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 284 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне
правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-2
КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю
складу адміністративного
правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області протягом
десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сас
С.С.