Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/175/13 Головуючий в 1-й інстанції Артемова Л.Г.
Категорія - ст.130 ч.2 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2013 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2013 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2013 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП притягнутий:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, не працюючий, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, який 28.02.2013 р. постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2013 р. був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП;

- з накладенням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Як зазначено в постанові, 17 лютого 2013 року о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_2 на вул. Сосновій в м. Запоріжжі керував автомобілем марки Фольксваген д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: збуджений стан, тремтіння пальців рук, відсутня реакція зінець очей на світло. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність оскаржуваної постанови через те, що за наявності суперечливих в протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях свідків даних щодо знаходження його у стані спяніння /чи то алкогольного чи то наркотичного/, суддя розглянув справу у його відсутність та свідків, внаслідок чого позбавив його права керування транспортними засобами строком на 2 роки. Крім того, зазначає, що працівники ДАІ у відсутність законних підстав для його зупинки, а саме: порушення ПДР, незаконне заволодіння транспортним засобом чи його використання, зокрема залишення місця ДТП, зупинили його та склали протокол про адміністративне правопорушення про начебто керування автомобілем у нетверезому стані та стані наркотичного спяніння, що не відповідає дійсності, оскільки він наркотиків не вживає та не керує транспортним засобом після вживання спиртних напоїв. Тому просить винести рішення, яким провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Повернути водійське посвідчення, вилучене працівниками ДАІ.

Апеляційний розгляд зазначеної справи було призначено на 23.04.2013 р., зявившись до судового засідання ОСОБА_2 підтримавши свою апеляційну скаргу зазначив, що у стані наркотичного спяніння не знаходився, не відмовлявся від проходження медичного огляду для перевірки на стан спяніння але дуже поспішав та хотів пройти потім цей огляд самостійно, оскільки не довіряє працівникам ДАІ, які прискіпливо до нього відносяться і постійно без законних на то підстав зупиняють, у звязку з чим на дії працівників ДАІ ним було подано скаргу, про результати розгляду якої йому нічого невідомо. Також вказав, що у той же день через 3-4 години після його зупинки, самостійно пройшов медичний огляд, яким у нього будь-яких ознак спяніння не виявлено.

За клопотанням ОСОБА_2 до матеріалів справи було долучено копію висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1445 від 06.02.2013 р., який стосується попередньої справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а також квитанцію та копію посвідчення № 2053 про надання сімї ОСОБА_2 пільг, передбачених законодавством для багатодітних сімей.

В судовому засіданні 23.04.2013 р. ОСОБА_2 заявив клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому можливості забрати в лікарні висновки його медичного огляду на стан спяніння, який він самостійно пройшов 17.02.2013 р. та залучення для надання пояснень в засіданні апеляційної інстанції свідків вказаної події.

За клопотанням ОСОБА_2 розгляд справи було перенесено на 25 квітня 2013 р. на 11 годину.

Разом з тим, з невідомих підстав, ОСОБА_2 в засідання апеляційної інстанції 25.04.2013 р. не зявився, хоча був присутнім в попередньому судовому засіданні, внаслідок чого йому було відомо день та час, на який було відкладено розгляд справи, про що в свою чергу свідчить і його розписка про отримання судової повістки, ці обставини вказують на те, що ОСОБА_2 був обізнаний про час та місце розгляду справи. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

За таких обставин, згідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП вважаю можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_2

Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження дослідженими суддею в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія АА2 № 728591 від 17.02.2013 р. /а.с.3/, поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 /а.с.4/, рапортом працівника міліції ОСОБА_5 /а.с.5/, копією постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2013 р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП /а.с.8-9/, які вказували на порушення ОСОБА_2 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, в засіданні апеляційної інстанції 23.04.2013 р. був оглянутий відеозапис зроблений працівниками ДАІ при зупинці ОСОБА_2, який також був предметом огляду в суді першої інстанції. Під час огляду цього відеозапису чітко видно, що ОСОБА_2 на неодноразові вимоги працівників ДАІ пройти медичний огляд для перевірки стану спяніння, в порушення вимог п.2.5 ПДР України від проходження такого огляду відмовився.

Таким чином, суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, враховуючи факт притягнення ОСОБА_2 постановою судді від 28.02.2013 р. до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому долучена за клопотанням ОСОБА_2 копія висновку лікаря № 1445 від 06.02.2013 р. на підтвердження його доводів щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за яке він був притягнутий постановою судді 28.02.2013 р., не заслуговує на увагу, оскільки ця постанова ніким не оскаржена, зокрема і самим ОСОБА_2 і набрала законної сили.

Доводи ОСОБА_2 щодо не усунення в судовому засіданні суперечностей у протоколі та поясненнях свідках щодо того, в якому стані спяніння він знаходився, є безпідставними. Оскільки і в протоколі про адміністративне правопорушення від 17.02.2013 р. і в поясненнях свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 зазначено на підозру наявності його в стані наркотичного спяніння, від перевірки якого в порушення встановленого законом порядку він відмовився.

Крім того, необґрунтованими є і його посилання щодо розгляду справи у його відсутність, оскільки згідно до матеріалів справи він був повідомлений про час та місце розгляду, про що свідчить поштове повідомлення про отримання ним 02.03.2013 р. судової повістки /а.с.10/. При цьому знаходження його за межами міста Запоріжжя за відсутності клопотання про відкладення розгляду справи не може свідчити про порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Не виклик в судове засідання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 також не може слугувати підставою для визнання рішення суду незаконним, оскільки надані ними пояснення узгоджувалися з іншими матеріалами справи і не викликали сумнівів щодо їх правдивості або суперечності, які б зумовлювали необхідність їх виклику до засідання та усунення цих суперечностей.

Не заслуговують на увагу і його доводи стосовно незаконності дій працівників ДАІ щодо його безпідставної зупинки, оскільки правомірність їх дій підтверджена матеріалами справи.

Посилання ОСОБА_2 щодо не знаходження у стані, як наркотичного, так і алкогольного спяніння на час зупинки працівниками ДАІ, його відмова від медичного огляду на перевірку такого стану є невиправданою.

Крім того, надавши ОСОБА_2 можливість представити суду апеляційної інстанції докази на підтвердження своєї позиції, він своїм правом не скористався.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, суддя прийняв правильне рішення по справі та вірно притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та призначив йому відповідно до вимог ст.ст. 23, 33, КУпАП стягнення в межах санкції частини цієї статті у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

За таких обставин, не вбачаю підстав для скасування чи зміни постанови судді по обставинам, вказаним в апеляційній скарзі ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2013 року, якою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу залишити без зміни.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1