Справа № 524/5989/13-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2013 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, 16.01.1977 року , працює директором Кременчуцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 27 Кременчуцької міської ради, проживає, ІНФОРМАЦІЯ_1.

за ч 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення по ч 1 ст 41 КУпАП, а саме: ст.ст. 29, 53, 57, 66, 67, 70, 71, 72, 79, 83, 94, 105, 107, 115, 116 КЗпП України, ст.ст. 21 Закону України « Про відпустки», ст. 24, 30 Закону України „Про оплату праці

В ході перевірки було встановлено порушення вимоги ст. 29 КЗпП України, до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов»язаний ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором, проінструктувати працівника з техніки безпеки і протипожежної охорони.

Порушуються вимоги ч. 1 ст. 53 КЗпП України, якою визначено, що напередодні святкових і неробочих днів ( ст. 73 КЗпПУ) тривалість роботи працівників скорочується на одну годину як при п»ятиденному, так і при шестиденному робочому тижні.

Порушуються вимоги ст. 57 КЗпП України, якою визначено, що час початку і закінчення щоденної роботи ( зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством. Окремим категоріям працівників ( сторожам) не визначено правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності, час початку і закінчення щоденної роботи ( зміни), підтвердження при перевірці не надано.

Порушуються вимогами ч. 1 ст. 66 КЗпП України, якою визначено, що працівникам надається перерва для відпочинку і харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва не включається в робочий час. Час початку і закінчення перерви встановлюється правилами внутрішнього трудового розпорядку. Для працівників, які працюють по змінному графіку роботи, а саме: сторожів, не встановлений час початку і закінчення перерви для відпочинку і харчування.

Порушуються вимоги ст. 67 КЗпП України, якою визначено, що при п»ятиденному робочому тижні працівникам надаються два вихідних дні на тиждень, а при шестиденному робочому тижні один вихідний день. Загальним вихідним днем є неділя. Другий вихідний день при п»ятиденному робочому тижні, якщо він не визначений законодавством, визначається графіком роботи підприємства, установи, організації, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації, і як правило має надаватись підряд з загальним вихідним днем.

Порушуються вимоги ст. 70 КЗпП України, якою визначено, що тривалість щотижневого безперервного відпочинку повинна бути не менш як сорок дві години на тиждень.

Порушуються вимоги ст. 71 КЗпП України, якою визначено, що робота у вихідні дні забороняється. Залучення окремих працівників до роботи у ці дні допускається тільки з дозволу виборного органу первинної профспілкової організації і лише у виняткових випадках, що визначаються законодавством. Залучення працівників до роботи у вихідні дні проводиться за письмовим наказом власника або уповноваженого ним органу.

Порушуються вимоги ст. 72 КЗпП України, якою визначено, що робота у вихідний день може компенсуватись, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі. Оплата за роботу у вихідний день обчислюється за правилами ст. 107 КЗпПУ.

Порушуються вимоги ст. 79 КЗпП України, окремим категоріям працівників черговість надання відпусток не визначена графіками, а також надані графіки не затверджені власником або уповноваженим ним органом за походженням з виборним органом первинної профспілкової організації та відсутнє підтвердження доведення їх до відома всіх працівників.

Порушуються вимоги ст. 83 КЗпП України, якою визначено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Порушуються вимоги ч. 1 ст. 94 КЗпП України та ч. 1 ст. 1 Закону України « Про оплату праці», якими визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. В окремих випадках заробітна плата працівникам не виплачується за виконану ними роботу.

Порушуються вимоги ч. 2 ст. 97 КЗпП України та частина 1 ст. 15 Закону України « Про оплату праці» в частині яких визначено, що умови оплати праці визначаються у колективному договорі. Умови оплати праці не визначені у колективному договорі.

Порушуються вимоги ст. 105 КЗпП України, якою визначено, що працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд зі своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором обо»язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, проводиться доплата за виконання обов»язків тимчасово відсутнього працівника.

Порушуються вимоги ст. 107 КЗпП України, якою визначено, що робота у святковий і неробочий день оплачується у подвійному розмірі. Оплата у зазначеному розмірі проводиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день. За бажанням працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку. В окремих випадках не проводиться нарахування та виплата заробітної плати за роботу у святкові дні.

Порушуються вимоги ч. 3 ст. 115 КЗпП України та ч. 3 ст. 24 закону України « Про оплату праці», якими визначено, що розмір заробітної плати за першу половину місяця становить не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки працівника. Розмір заробітної плати за першу половину місяця менше оплати праці ніж фактично відпрацьований час з розрахунку посадового окладу.

Порушуються вимоги ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України « Про відпустки», якими визначено, що заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Порушуються вимоги ч. 1 ст. 116 КЗпП України, якою визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від установи, в день звільнення не проводиться.

Порушуються вимоги ч. 5 ст. 24 Закону України « Про оплату праці», якою визначено, що за особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватись через установи банків на вказаний ними рахунок. Працівникам закладу виплата заробітної плати проводиться шляхом перерахування коштів на розрахункові рахунки АТ Банк « Фінанси та кредит». Письмові заяви працівників про надання згоди на виплату заробітної плати через установу банку при перевірці не надано.

Порушуються вимоги ч. 2 ст. 30 Закону України « Про оплату праці», якою визначено, що роботодавець зобов»язаний забезпечити достовірний облік виконаної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат та оплату праці у встановленому порядку. В закладі не забезпечено достовірний облік виконуваної працівником роботи та бухгалтерський облік витрат на оплату праці.

Порушуються вимоги п.2.1 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, якою визначено, що трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами.

Порушуються вимоги п. 2. 5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, якою визначено, що із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу про призначення на роботу, переведення і звільнення, власник або уповноважений ним орган зобов»язаний ознайомити працівника під розписку в особовій картці( типова відомча форма № П-2).

Порушуються вимоги абзацу 3 п. 7.1 глави 7 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яким визначено, що Книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них ведеться відділом кадрів або іншим підрозділом підприємства, який здійснює оформлення прийняття і звільнення працівників.

ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився по невідомій суду причині про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

На момент винесення постанови закінчились строки, передбачені ч 2 ст 38 КпАП України, накладення адміністративного стягнення, тому відповідно до вимог ст 247 КпАП України провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ч 1 ст. 41, ч. 2 ст. 38, п 7 ст. 247, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення за ч 1 ст. 41 КпАП України закрити в звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена прокурором , особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

На постанову по справі про адміністративне правопорушення прокурором може бути внесено подання упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги та внесення подання або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Постанова може бути пред»явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СУДДЯ: Е.І.Каліновська