Справа №468/1950/13-п
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2013 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, голови правління ПАТ Баштанський сирзавод, раніше до адміністративної відповідальності притягувався постановою Баштанського районного суду Миколаївської області від 27.03.2013 року за ст. 163-4 ч. 1, 163-1 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 грн.,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.163-1 ч. 2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується, що ним як головою правління ПАТ Баштанський сирзавод було допущено порушення встановленого порядку ведення податкового обліку, а саме: занижено податок на прибуток на суму 252977 грн., податок на додану вартість на суму 45000 грн., за актом перевірки №130/15-1/00446500 від 09.08.2013 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Баштанський сирзавод» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Бофор» за період діяльності з 01.08.2011 року по 31.08.2011 року.

ОСОБА_1 при розгляді справи в суді не визнав свою вину в інкримінованому порушенні, пояснивши, що між ПАТ «Баштанський сирзавод» та ТОВ «Бофор» було укладено реальну угоду поставки відповідної продукції, на підставі якої ПАТ «Баштанський сирзавод» було придбано у ТОВ «Бофор» напівфабрикати (масло підсирне) для виробництва власної продукції, за отримання якого були перераховані грошові кошти. Вказана продукція була поставлена до ПАТ «Баштанський сирзавод» 05.08.2011 року. Нараховані за результатами вказаної перевірки штрафні фінансові санкції були оскаржені ПАТ «Баштанський сирзавод» до Миколаївського окружного адміністративного суду, яким 18.09.2013 року було винесено постанову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали, що знаходяться в справі (протокол про адміністративне правопорушення; податкові повідомлення-рішення від 23.08.2013 року № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3; акт перевірки № 130/15-1/00446500 від 09.08.2013 року; зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки сум податкових зобовязань по переробній декларації; договір поставки від 04.05.2011 року; податкові накладні № 5,7,8 від 05.08.2011 року; податкові накладні № 10 та № 11 від 11.08.2011 року; накладні № 93 та № 94 від 05.08.2011 року, № 97 від 11.08.2013 року, № 99 від 26.08.2011 року, № 98 від 22.08.2011 року; копію постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.09.2013 року; копію журналу обліку продукції завезеної на територію ПАТ «Баштанський сирзавод»), суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого порушення, оскільки висновок особи, яка склала протокол, про наявність в діях ОСОБА_1 вказаного правопорушення, базується на припущеннях, не підтверджується сукупністю доказів, а, отже, не відповідає вимозі його достатності, що є підставою для закриття провадження у справі.

З тексту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що підставою його складення є відповідний акт перевірки №130/15-1/00446500 від 09.08.2013 року. Згідно з даним актом - при проведенні перевірки інспектор ДПІ прийшов до висновку, що укладені ТОВ Бофор та ПАТ Баштанський сирзавод правочини були укладені без мети реального настання правових наслідків та не мали товарного характеру - тому є такими, що вчиненні з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту.

При цьому, зміст протоколу, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не містить конкретного викладу обставин, механізму та суті інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, а містить лише узагальнене посилання на порушення порядку ведення податкового обліку та наслідки такого порушення.

Комплекс даних обставин суперечить принципу юридичної визначеності та порушує право особи чітко та однозначно знати, в чому вона обвинувачується або яке суспільно-шкідливе діяння їй інкримінується.

Натомість при розгляді справи в суді з пояснень ОСОБА_1М та матеріалів справи (договору поставки від 04.05.2011 року; податкових накладних № 5,7,8 від 05.08.2011 року; податкових накладних № 10 та № 11 від 11.08.2011 року; накладних № 93 та № 94 від 05.08.2011 року, № 97 від 11.08.2013 року, № 99 від 26.08.2011 року, № 98 від 22.08.2011 року; журналу обліку продукції завезеної на територію ПАТ «Баштанський сирзавод») встановлено, що ПАТ «Баштанський сирзавод» 04.05.2011 року уклало договір поставки з ТОВ «Бофор» про придбання масла підсирного, яке було оформлено відповідними накладними, факт поставки на територію ПАТ «Баштанський сирзавод» такого товару був зафіксований 05.08.2011 року в журналі охорони підприємства, що є підтвердженням того, що укладена між ПАТ «Баштанський сирзавод» та ТОВ «Босфор» угода є реальною, спрямованою на настання реальних правових наслідків.

До того, ж вказані вище висновки про відсутність мети на настання реальних правових наслідків правочину (про вчинення фіктивного правочину) є такими, що виходять за межі компетенції інспектора, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину.

Відповідно до ч.1-2 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Такий правочин визнається недійсним судом.

Аналіз процитованих вище норм однозначно вказує на наступне якщо наявні обґрунтовані підстави вважати, що укладений між сторонами правочин має ознаки фіктивності (тобто правочин не спрямований на настання реальних правових наслідків), оскільки не має правового спрямування, то такий правочин є дійсним поки судом у встановленому законом порядку не буде встановлено протилежне. При цьому, по-перше, ДПІ не надано жодних судових рішень про визнання укладених ТОВ Бофор та ПАТ Баштанський сирзавод правочинів недійсними через їх фіктивність, тому дані правочини жодним чином не можуть бути доказом вини ОСОБА_1 в порушенні законодавства про податковий облік та не можуть бути доказом порушення ОСОБА_1 положень ст. 163-1 ч.2 КУпАП, оскільки прямо та безпосередньо ведення ПАТ Баштанський сирзавод податкового обліку не стосуються взагалі, а можуть мати лише опосередкований вплив на наявність податкової заборгованості у підприємства і лише за умови належного встановлення недійсності вказаних правочинів. У будь-якому разі, особа має нести відповідальність за власну винну (умисну чи необережну) протиправну поведінку та не може нести відповідальності за дії третіх осіб чи події, які від її волі не залежать.

Таким чином, при розгляді справи в суді не встановлено фактичних даних на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч.2 КУпАП, а висновки особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, ґрунтуються на припущеннях та є субєктивною думкою. Надані на розгляд судді неповні матеріали про адміністративне правопорушення матеріали не спростовують встановлених вище судом обставин.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 за ст. 163-1 ч.2 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності в звязку з недоведеністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч.2 КУпАП, оскільки висновок особи, яка склала протокол, не підтверджується сукупністю доказів, ґрунтується на припущеннях та субєктивній думці і не має обєктивного підтвердження, спростовується комплексом досліджених доказів та встановлених обставин справи, а, отже, не відповідає вимозі його достатності, що є підставою для закриття провадження в справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 252, 280, 283,291,294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 163-1 ч. 2 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч.2 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: