АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ
№ провадження 33/781/553/13
Головуючий у суді І-ї
інстанції Павелко І.Л.
Доповідач у суді
ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2013 року. Суддя апеляційного
суду Кіровоградської області Ремез
П.М., за участю скаржника ОСОБА_3,
розглянувши у порядку апеляційного
перегляду справу про адміністративне
правопорушення за скаргою ОСОБА_3 на
постанову Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 02 грудня 2013 року
відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера,
проживаючого АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ

Постановою судді Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 02
грудня 2013 року на ОСОБА_3 накладене
адміністративне стягнення за ч.1 ст.130
КпАП України у виді позбавлення права
керування усіма видами транспортних
засобів строком на 1 рік.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він
07.10.2013 року о 20 год. 50 хв. по вул.
Ж.Революції в м. Кіровограді керував
автомобілем ВАЗ 21121, державний номер
НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного
сп'яніння (різкий запах алкоголю з
ротової порожнини), від проведення
медичного огляду за допомогою
спеціального приладу «Драгер» та від
проходження медичного огляду в КП КОНД
на стан алкогольного сп'яніння
відмовився у присутності двох свідків,
чим порушив вимоги п. 2.5 Правил
дорожнього руху та скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить постанову районного суду
скасувати та закрити провадження у
справі, при цьому вказує на те, що у
порушення вимог ст. 268 КУпАП дану справу
розглянуто у його відсутність. На
судові засідання 29.10.2013 року, 11.11.2013 року
та 20.11.2013 року він не з'явився з поважних
причин і дійсно надав до суду довідку №
185 від 14.10.2013 року, у якій конкретно
вказано про його хворобу, а саме
перелом ноги та орієнтовний термін
лікування 2.5 місяці. Іншого документа
протягом хвороби йому не видавали. Крім
того, за його клопотання судові
засідання переносились до 02.12.2013 року,
що свідчить про те, що суд рахував його
відсутність з поважних причин. Також,
аналогічне клопотання про перенесення
розгляду справи через його хворобу,
призначеної на 02.12.2013 року, він направив
до суду поштою 29.11.2013 року, яке згідно
поштового повідомлення, вручено
представникові суду ОСОБА_6 02.12.2013 року,
тому є хибним твердження суду про те, що
він не подав заяв та клопотань про
перенесення розгляду справи. Протягом
його хвороби до 10.12.2013 року він міг
пересуватися лише на милицях, з
рекомендацією лікаря про обмеження
руху. Також, вказує і на те, що він
проживає у віддаленому районі м.
Кіровограда район Стара Балашівка,
найближча зупинка громадського
транспорту на відстані 200-250 метрів, до
приміщення суду прямого маршруту
немає, тому йому необхідно робити
пересадку у центрі міста, що є
небезпечним під час руху на милицях, а
кабінет суду № 20, розташований аж на
третьому поверсі, що також є
небезпечним при пересуванні на
милицях, тому за вказаних обставин він
відлучався з місця проживання лише для
лікування з метою щоб не пошкодити
прооперовану ногу. Стосовно фактичних
обставин справи категорично заперечує
керування автомобілем 07.10.2013 року у
стані алкогольного сп'яніння. При цьому
він допускає, що на момент його зупинки
співробітниками ДАІ від нього міг бути
відчутний запах спирту, оскільки за
декілька хвилин до того випадку він
обробив поранену ногу, що помилково
сприйняли як запах алкоголю з рота.

Перед початком апеляційного розгляду
справи скаржник звернувся до суду із
заявою про зміну своїх апеляційних
вимог і фактично просив змінити
постанову районного суду та замінити
йому адміністративне стягнення на
штраф або громадські роботи.

До апеляційного суду на розгляд даної
справи, викликався також і працівник
ДАІ, який склав адміністративний
протокол та свідки по даній справі,
однак останні в судове засідання не
з'явилися і не повідомили суд про
поважність причин своєї неявки, при
цьому повідомлялися належним чином.
Незважаючи на це, суд вважає можливим, з
урахуванням того, що скаржник змінив
свої апеляційні вимоги, розглянути
справу при даній явці.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення ОСОБА_3, який в
суді апеляційної інстанції змінену
апеляційну скаргу і просив постанову
суду змінити в частині накладеного
стягнення, замінивши його на будь-яке
інше стягнення в межах санкції даної
статті, вивчивши доводи апеляції
вважаю, що змінена апеляція скаржника
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП
відповідальність за вказане
адміністративне правопорушення настає
у разі керування транспортними
засобами особами в стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують їх увагу та швидкість реакції,
а так само за відмову особи, яка керує
транспортним засобом від проходження,
відповідно до встановленого порядку
огляду на стан сп'яніння.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251
КУпАП районний суд об'єктивно з'ясував
обставини даної справи і, врахувавши
досліджені по справі докази, правильно
дійшов висновку про наявність в діях
ОСОБА_3 складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1
КУпАП, оскільки останній порушив
вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху
України і його вина підтверджується
адміністративним протоколом серії АБ2
№ 897554 від 07.10.2013 року, а також визнанням
своєї провини правопорушником та
поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5
(а.с.2-5).

Як вбачається з протоколу про вчинення
адміністративного правопорушення -
07.10.2013 року о 20 год. 50 хв. по вул.
Ж.Революції в м. Кіровограді ОСОБА_3
керував автомобілем ВАЗ 21121, державний
номер НОМЕР_1, з явними ознаками
алкогольного сп'яніння, від проведення
медичного огляду за допомогою
спеціального приладу «Драгер» та від
проходження медичного огляду в КП КОНД
на стан алкогольного сп'яніння
відмовився у присутності двох свідків.
З протоколом ОСОБА_3 ознайомлений і по
суті порушення на окремому аркуші
пояснив, що дійсно 07.10.2013 року о 20 год. 50
хв. по вул. Ж.Революції в м. Кіровограді
керував автомобілем ВАЗ 21121, д/н НОМЕР_1,
від проходження медичного огляду за
допомогою спеціального приладу
«Драгер» та проходження медичного
огляду в КП КОНД на стан алкогольного
сп'яніння відмовився у присутності
двох свідків.

Аналогічні пояснення з цього приводу
надали і свідки по справі ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

ОСОБА_3 апеляційному суду пояснив, що
дійсно 07.10.2013 року о 20 год. 50 хв. по вул.
Ж.Революції в м. Кіровограді він
керував автомобілем ВАЗ і направлявся
до лікарні швидкої допомоги, оскільки
перед цим пошкодив прооперовану ногу і
йому потрібна була медична допомога.
Оскільки з травмованою ногою йому
незручно було керувати автомобілем,
тому рухався він по дорозі не зовсім
впевнено і ця обставина визвала
підозру у працівників міліції, які його
зупинили та пропонували пройти
медичний огляд на стан алкогольного
сп'яніння, однак він дійсно відмовився
від цього, оскільки поспішав до лікарні
для отримання медичної допомоги, а саме
знеболюючого уколу у зв'язку з
загостренням болю прооперованої ноги,
яку він перед цим з необережності
пошкодив. Однак стверджував про те, що
насправді у той вечір він був тверезий.
При цьому, своєї провини в порушенні п.
2.5 Правил дорожнього руху не
заперечував, але просив врахувати
обставини справи, при яких він вчинив
вказане правопорушення, його стан
здоров'я, а саме те що він продовжує
лікуватись з приводу отриманої травми
ноги, позитивну характеристику з місця
проживання, а також і те, що він вперше
притягується до адміністративної
відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 33 КУпАП при
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи
суддя під час розгляду даної справи
належним чином не врахував вимоги
ст.ст. 33, 280 КУпАП та призначив ОСОБА_3
стягнення без всебічного врахування
даних про його особу, який вперше
притягується до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення,
визнав свою вину у вчиненні
правопорушення та щиро кається в
скоєному, позитивно характеризується
по місцю проживання, є пенсіонером,
продовжує лікування у зв'язку з
переломом ноги та потребує у
подальшому видалення з травмованої
ноги металоконструкцій, що
підтверджується наданими до
апеляційного суду відповідними
довідками з місця проживання та
лікування скаржника, а також
відсутність по даній справі обставин,
що обтяжують відповідальність.

Також слід звернути увагу і на те, що в
матеріалах справи відсутні будь-які
дані про виконання інспектором ДАІ
вимог ст. 266 ч.1 і 7 КУпАП, тобто про
відсторонення правопорушника від
керування транспортним засобом,
відповідно до ч.1 вказаної статті та про
передачу керування автомобілем
уповноваженій ним особі, яка має
посвідчення водія відповідної
категорії, відповідно до ч.7 вказаної
статті, а також дані про вилучення
автомобіля у правопорушника та
доставку його на штрафмайданчик ДАІ, що
за вказаних обставин справи ставить
під сумнів обґрунтованість підстав,
вказаних інспектором ДАІ в
адміністративному протоколі, з приводу
того, що ОСОБА_3 дійсно керував
автомобілем з явними ознаками
алкогольного сп'яніння.

А тому, з урахуванням вищезазначених
обставин та особи правопорушника
районний суд помилково обрав скаржнику
такий суворий вид адміністративного
стягнення, а саме позбавлення права
керування усіма видами транспортних
засобів строком на 1 рік, який за
наведених вище обставин справи та з
урахуванням особи правопорушника, є
надто суворим стягненням.

Вказані обставини визнаю такими, що
дають підстави змінити постанову суду
в частині призначеного стягнення,
врахувавши при цьому, що скаржник
проживає у такому районі міста, що є
віддаленим від центра, хворіє, потребує
додаткового лікування, що потребує
постійного відвідування лікарняних
закладів, що зумовлює потребу у
використанні власного автомобіля та
наявності для цього посвідчення водія
відповідних категорій, а тому вважаю
можливим змінити йому вид
адміністративного стягнення на
максимальний розмір штрафу,
передбачений санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суддя
судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області,

ПОСТАНОВИВ:

Змінену апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити, а постанову судді
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 02 грудня 2013 року
відносно нього відносно нього змінити,
замінивши призначене йому
адміністративне стягнення за ст. 130 ч. 1
Кодексу України про адміністративні
правопорушення у виді позбавлення
права керування усіма видами
транспортних засобів строком на 1 рік,
на штраф у розмірі 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у розмірі 34 грн. 41 коп.

Постанова набирає законної сили
негайно, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Ремез П.М.