Справа №150/379/13-п
Провадження по справі №3/150/145/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2013 року
с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду
Вінницької області С.П. Суперсон,

при секретарі Гендзьорі О.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли
від Чернівецького ВДАІ УМВС України у
Вінницькій області, про притягнення до
адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,
громадянина України

за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1
КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення серії АА 2 №278394 26.03.2013
року о 00 год. 20 хв. в м. Жмеринка по вул.
Київській Жмеринського району
Вінницької області водій ОСОБА_1
керував автомобілем ВАЗ-21063, державний
номерний знак НОМЕР_1 в стані
алкогольного сп*яніння. Огляд водія для
визначення стану алкогольного
сп*яніння проводився за допомогою
алкотеста DRAGER, прилад ARBL №0884, принтер
ARВМ №5319, тест №1139.

В протоколі зазначено, що своїми діями
ОСОБА_1 вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1
КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою
вину у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України,
визнав. Однак, зауважив, що на той час
діяти іншим чином в обстановці, що
склалася він не мав можливості.
Пояснив, що 25 березня 2013 року приїхав до
м. Жмеринка Жмеринського району
Вінницької області погостювати до
свого товариша ОСОБА_2, з яким увечері
вжив алкогольні напої. Вночі 26 березня
2013 року ОСОБА_2 попросив терміново
доставити автомобілем до місцевої
лікарні малолітню доньку, яка
потребувала невідкладної медичної
допомоги. Відмовити товаришу у
терміновій та необхідній допомозі
ОСОБА_1 не міг, оскільки, його дитина
перебувала у край важкому стані, а тому
з метою збереження життя дитині,
уникнення тяжких наслідків її здоров*ю
та життю в цілому, вирішив відвезти їх
в лікарню. Однак, повертаючись з
лікарні по вул.. Київській м. Жмеринка,
ОСОБА_1 зупинили працівники міліції.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він
проживає в м. Жмеринка Жмеринського
району. 25 березня 2013 року до нього
приїхав товариш ОСОБА_1, з яким увечері
вжили алкогольні напої. Вночі 26 березня
2013 року його малолітній доньці, яка
страждає важким хронічним
захворюванням, стало погано, стан
здоров*я її погіршився, внаслідок чого
дитина втратила свідомість. З огляду на
такий стан речей ОСОБА_2, будучи у
безвихідному становищі, звернувся до
ОСОБА_1 із проханням доставити
автомобілем його малолітню доньку до
лікарні. ОСОБА_1 погодився відвезти їх в
лікарню для надання дитині
невідкладної медичної допомоги.

Беручи до уваги покази ОСОБА_1, свідка
ОСОБА_2, дослідивши та оцінивши в
сукупності матеріали справи про
адміністративне правопорушення,
приходжу до висновку про наступне.

ОСОБА_1 не міг діяти інакше в
обстановці, що склалася 26 березня 2013
року, оскільки саме його допомога щодо
надання транспортної послуги
малолітньої дитини в доставці
останньої в лікарню, була крайнє
необхідною, адже вирішувалось питання
не лише про здоров*я людини, а про її
життя. Слід врахувати також і те, що
керування транспортним засобом ОСОБА_3
в стані алкогольного сп*яніння не
завдало шкоди іншим учасникам
дорожнього руху, а лише принесло
позитивний результат - врятовано життя
дитини.

Враховуючи вище викладені обставини,
приходжу до висновку, що дія ОСОБА_1
/керування автомобілем в стані
алкогольного сп*яніння/, за яку
передбачено відповідальність КпАП
України /ст.130 ч.1/, не є
адміністративним правопорушенням, так
як вчинена в стані крайньої
необхідності, тобто для усунення
небезпеки, яка загрожувала здоров*ю та
життю людини.

Статтею 18 КпАП України встановлено, що
не є адміністративним правопорушенням
дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом
або іншими законами, що встановлюють
відповідальність за адміністративні
правопорушення, але вчинена в стані
крайньої необхідності, тобто для
усунення небезпеки, яка загрожує
державному або громадському порядку,
власності, правам і свободам громадян,
установленому порядку управління, якщо
ця небезпека за даних обставин не могла
бути усунута іншими засобами і якщо
заподіяна шкода є менш значною, ніж
відвернена шкода.

Відповідно до п.4 ст.247 КпАП України
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю в разі вчинення дії
особою в стані крайньої необхідності
або необхідної оборони.

Дослідивши та оцінивши в сукупності
всі обставини справи, керуючись
законом та правосвідомістю, приходжу
висновку про закриття провадження в
справі в силу пункту 4 статті 247 КпАП
України.

На підставі викладеного та керуючись
п.4 ст.247, ст.280, ст.283, ст.284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.130 ч.1 КпАП України
відносно ОСОБА_1 закрити, у зв'язку із
вчиненням ним дії в стані крайньої
необхідності.

Постанова може бути оскаржена особою,
відносно якої винесено постанову, її
законним представником, захисником,
або на неї може бути внесено протест
прокурора протягом десяти днів з дня
винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з
поважних причин цей строк може бути
поновлено органом, правомочним
розглядати дану справу.

Суддя:
Суперсон С.П.