районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________
Справа №
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 вересня 2012 року
м.
Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.
Миколаєва Чернієнко С.А. за участю
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
представника потерпілого ОСОБА_1,
розглянувши справу про притягнення

ОСОБА_2, який народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у
с. Пилипівка Фастівського району
Київської області, є громадянином
України, працює оператором котельні
ВЧД-13 «Укрзалізниця м. Миколаїв»,
проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення,
передбаченого ст. 173 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
(далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення, 02 серпня 2013 року,
близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_2, знаходячись
у громадському місці - біля собору,
розташованого за адресою: м. Миколаїв,
вул. Лягіна, 10, образливо чіплявся до
громадян, а саме хватав за руку владику
ОСОБА_6, погрожував останньому фізичною
розправою, на зауваження не реагував,
чим порушив громадський порядок.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 винним у
чиненні зазначеного вище
правопорушення себе не визнав та
пояснив, що 02 вересня 2013 року, близько 13
год. 00 хв., він прийшов до вказаного у
протоколі храму, щоб зустрітися із
митрополитом ОСОБА_6, для чого
звернувся до чергового храму, щоб той
передав його прохання митрополиту.
Згодом до нього вийшов митрополит, з
ним був ОСОБА_3 і якась жінка. Він
попросив дозволу митрополита
звернутися до останнього, на що той дав
свою згоду. Далі він спитав, чому його
дружину не допускають співати у
церковному хорі, на що митрополит
нічого не відповів. Він став
висловлювати митрополиту свої
зауваження з приводу того, що деякі
обряди, які здійснюються у храмі, не
відповідають святому писанню.
Митрополит сказав йому, хто ти такий,
щоб задавати такі запитання і
висловлювати такі зауваження, та пішов.
На тому місці залишився ОСОБА_3 та якась
жінка. Він дістав євангеліє та почав
його зачитувати. ОСОБА_3 намагався його
побити, але він заборонив йому це
робити. Потім він пішов з місця події.
Образливих слів він не казав, за руки
митрополита він не хватав, фізичною
розправою нікому не погрожував.

Опитані під час розгляду справи свідки
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що вони
були присутніми, у том місці і у той час,
коли відбувалися події, викладені у
протоколі про адміністративне
правопорушення, а також те, що ОСОБА_2
під час цих подій владику ОСОБА_6 за
руки не хватав та в їх присутності йому
фізичною розправою не погрожував.
Також ці свідки повідомили, що ОСОБА_2,
розмовляючи з митрополитом ОСОБА_6,
висловлював зауваження з проводу того,
що деякі обряди у церкві не
відповідають святому писанню, що дуже
образило їх та митрополита. Крім цього,
ОСОБА_2 пропонував ОСОБА_3, щоб той
передав митрополиту «Благую весть», а
саме, щоб ОСОБА_6 перерахував усі гроші,
які є в нього і в його оточення, на
розрахунковий рахунок дружини ОСОБА_2 і
надавав при цьому написаний на папері
банківський рахунок.

Опитана під час розгляду справи свідок
ОСОБА_5 повідомила, що, знаходячись біля
вказаного вище храму, вона чула, що у
дворі відбувався якийсь конфлікт, з
приводу чого конфлікт - їй не було чути,
а також вона не бачила дій сторін
конфлікту. Згодом з двору храму вийшов
ОСОБА_2 і сказав їй, що владика має
віддати йому гроші, машини, квартиру,
або він його «грохне», що її дуже
обурило.

Факт погрози розправою над
митрополитом, повідомлений ОСОБА_5,
ОСОБА_2 в категоричній формі
заперечував, зауваживши, що ці
пояснення не відповідають дійсності,
як і сам факт його спілкування з нею.

Як слідує з наведених вище досліджених
доказів, відомості про те, що під час
зазначених у протоколі подій ОСОБА_2
хватав митрополита за руки та публічно
погрожував йому фізичною розправою і
при цьому не реагував на зауваження,
під час розгляду справи свого
підтвердження не знайшли.

Встановлені під час розгляду обставини
вказують на те, що мотивом дій ОСОБА_2
була його незгода із певними діями
митрополита і порядком проведення
обрядів у церкві, які на його думку, не
відповідають святому писанню, що він і
висловив митрополиту.

Статтею 173 КУпАП, передбачено
відповідальність за дрібне
хуліганство, тобто за нецензурну лайку
в громадських місцях, образливе
чіпляння до громадян та інші подібні
дії, що порушують громадській порядок
та спокій громадян. Це правопорушення
характеризується прямим умислом,
спрямованим на порушення громадського
порядку і так званим «хуліганським
мотивом» - відсутністю приводу, або
значного приводу для таких дій
правопорушника. Метою хуліганських дій
є неправомірне протиставлення особою
себе суспільству шляхом попрання чи
зневажливого ставлення до
встановлених законом або таких, що
склалися у суспільстві, правил
поведінки.

Метою ж вказаних дій ОСОБА_2 було
висловлення незгоди із певними діями
митрополита та порядком проведення
певних обрядів у церкві.

З точки зору законодавства України,
такі дії не є неправомірними, оскільки
згідно ст. 34 Конституції України,
кожному гарантується право на свободу
думки і слова, на вільне вираження
своїх поглядів і переконань.

Пояснення ОСОБА_5 щодо висловлення
ОСОБА_2 наміру вчинення розправи над
митрополитом, якщо той не віддасть
належне йому майно, враховуючи
категоричне заперечення цього факту
ОСОБА_2 і відсутність інших доказів на
його підтвердження, вважаю недостатнім
для висновку про доведеність факту
такого висловлювання. Кім цього, факт
такого висловлювання у відсутність
інших осіб - не публічно, не утворює
складу правопорушення, передбаченого
ст. 173 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що склад
правопорушення, передбаченого ст. 173
КУпАП, у діях ОСОБА_2 відсутній, у
зв'язку з чим, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП,
провадження у справі підлягає
закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1
ст. 247, ст. 283, п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ст. 173
КУпАП, - закрити у зв'язку з відсутністю
в його діях складу цього
правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня
її винесення до Апеляційного суду
Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
може бути подано скаргу потерпілим, а
також внесено протест прокурором.

Суддя: