Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1822/13-п
Провадження № 3/321/634/2013
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2013 року смт. Михайлівка

Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Шамота Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Михайлівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, мешкаючої за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Пушкіна, 373, не працюючої,

за ч. 1 ст. 180-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗП № 122863 від 24 серпня 2013 року зазначено, що 24 серпня 2013 року, приблизно о 22 годині 10 хвилин, реалізатор кафе-бару «Максимум» ОСОБА_1 допустила перебування у зазначеному закладі неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, без супроводу батьків або законних представників.

Під час розгляду адміністративного матеріалу ОСОБА_1 пояснила, що вона дійсно 24 серпня 2013 року, приблизно о 22 годині 10 хвилин, перебувала у кафе-барі «Максимум», коли була проведена перевірка, в результаті якої було виявлено, що в цьому закладі перебуває неповнолітній хлопець без батьків. В той день вона офіційно не працювала в кафе-барі, а стажувалась на посаду реалізатора, при цьому її стажування жодним чином письмово не оформлювалось, відповідних правил їй ніхто не роз'ясняв, вже після перевірки вона дізналась, що не можна допускати перебування неповнолітніх в кафе після 22 години 00 хвилин без супроводу їх батьків. Станом на день розгляду адміністративного матеріалу на роботу у кафе-барі «Максимум» вона так офіційно й не влаштована.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 180-1 КУпАП, з наступних підстав.

Так, ч. 1 ст. 180-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування, яке тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, громадян власників підприємств чи уповноважених ними осіб, громадян суб'єктів підприємницької діяльності від двадцяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 180-1 КУпАП, є посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, громадяни власники підприємств чи уповноважені ними особи, громадяни суб'єкти підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, жодного доказу, що підтверджує викладені у протоколі обставини, не додано.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 24 серпня 2013 року, приблизно о 22 годині 10 хвилин, реалізатор кафе-бару «Максимум» ОСОБА_1 допустила перебування у зазначеному закладі неповнолітнього без супроводу батьків або законних представників.

При цьому, згідно пояснень самої ОСОБА_1, вона офіційно в кафе-барі «Максимум» не працювала, а лише проходила стажування, на посаду реалізатора.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо офіційного працевлаштування ОСОБА_1, прийняття її на стажування, роз'яснення їй відповідних правил та вимог чинного законодавства.

Крім того, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3, який є приватним підприємцем, він зазначає, що ОСОБА_1 була прийнята ним на стажування, їй було роз'яснено обов'язок перевіряти документи у присутніх і не допускати перебування в кафе-барі неповнолітніх, досягнувши шістнадцятирічного віку. Тобто, із зазначеного вбачається, що ОСОБА_1 дійсно не була офіційно працевлаштована на роботу до кафе-бару «Максимум» і їй було роз'яснено лише обов'язок перевіряти документи у присутніх і не допускати перебування в кафе-барі неповнолітніх. Однак, зазначена обставина щодо роз'яснення відповідних обов'язків повинна бути підтверджена лише письмовими доказами щодо прийняття особи на стажування та роз'яснення їй покладених на неї обов'язків з їх вичерпним переліком під особистий підпис особи, яка приймається на стажування, а не поясненнями будь-яких осіб.

До того ж, ані переліку відповідних функціональних обов'язків реалізатора кафе-бару «Максимум», ані жодних письмових документів щодо уповноваження саме реалізатора кафе-бару перевіряти документи у присутніх і не допускати перебування в кафе-барі неповнолітніх, досягнувши шістнадцятирічного віку, без супроводу батьків або законних представників, до матеріалів справи не додано.

Тому не вбачається передбачених чинним законодавством підстав вважати, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 180-1 КУпАП, а саме: порушення встановленого законом порядку перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування.

Будь-які інші докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Отже, суд вважає, що пояснення ОСОБА_1 об'єктивно підтверджуються встановленими під час розгляду адміністративного матеріалу обставинами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що провадження у вказаній справі підлягає закриттю, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 180-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 251, 247, 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 180-1 КУпАП закрити, в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 180-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:

04.10.2013