ПОСТАНОВА

іменем України

25.12.2013 року м.
Дніпропетровськ

Суддя Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська
Воробйов В.Л., розглянувши справу про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого приватним
підприємцем, проживаючого за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_3, в скоєні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

21.11.2013 року о 21-20, ОСОБА_1, керуючи
автомобілем «Фольксваген Транспортер»
№ НОМЕР_1, по вул. М. Малиновського у м.
Дніпропетровську(Амур-Нижньодніпровсь
кий район м. Дніпропетровська), не дав
дорогу пішоходу ОСОБА_2, яка перетинала
проїзду частину по позначеному
пішохідному переходу, в результаті
чого скоїв на неї наїзд.

ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 18.1 ПДР
України. Під час ДТП транспортні засоби
отримали механічні ушкодження, завдано
матеріальні збитки.

ОСОБА_1 до суду не з”явився,
клопотання про відкладення розгляду
справи від нього не надходили.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був своєчасно
повідомлений про місце і час розгляду
справи працівниками ДПС, під час
складання протоколу, про що свідчить
підпис в протоколі, складеному
працівниками ДПС, тому вважаю за
можливе на підставі ч.1 ст.268 КУпАП
розглядати справу у його відсутність.

Обставини справи підтверджуються:

- протоколом про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 834954 від
26.11.2013 року, де викладені обставини, при
яких ОСОБА_1 скоїв адміністративне
правопорушення;

- протоколом огляду місця ДТП від
21.11.2013 року, та схемою до нього;

- висновком за результатами перевірки,
проведеної за матеріалами ЖЕО ДМУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області за № 9062;

- рапортом старшого слідчого СВ по ДТП
СВ ДМУ ГУМВСУ в Дніпропетровській
області від 22.11.2013 року;

- письмовими поясненнями потерпілої
ОСОБА_2 та правопорушника ОСОБА_1,
згідно яких він провину фактично
визнав.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що
ОСОБА_1 винен в скоєні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП, що
виразилося в порушенні учасниками
дорожнього руху правил дорожнього
руху, ушкодження транспортних засобів,
вантажів, автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, дорожніх споруд
або іншого майна.

При розгляді адміністративної справи
встановлено, що посвідчення на право
керування транспортним засобом
відповідної категорії у ОСОБА_1 органи
ДАІ не вилучали, а адміністративна
справа взагалі не містить відомості
про те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення
на право керування транспортним
засобом відповідної категорії, про що
органи ДАІ повинні були суду надати
відомості, які могли бути підставою для
призначення ОСОБА_1 покарання у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами, а також,
враховуючи те, що зазначення такої
інформації є обов’язком працівників
ДАІ, які оформлюють матеріали для
спрямування їх до суду.

Тому, суд, з огляду на викладене,
призначаючи ОСОБА_1 покарання у вигляді
штрафу, керується вимогами ч.3 п.28
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 23.12.2005 року №14 «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті», про те, що «суди не вправі
застосовувати позбавлення права
керувати транспортними засобами й
тоді, коли винна особа вже позбавлена
такого права або взагалі його не мала».

Призначаючи вид покарання, враховую
характер і міру громадської небезпеки
скоєного, особу правопорушника, те, що
ОСОБА_1 свою провину фактично визнав,
згідно своїх письмових пояснень,
автомобіль застраховано і тому може
бути вирішено питання про
відшкодування шкоди потерпілому, в
матеріалах справи відсутні відомості
або заяви потерпілої, щодо призначення
особі покарання у вигляді позбавлення
права керування транспортними
засобами, відсутні відомості про те, що
він у минулому притягався до
адміністративної відповідальності, в
тому числі і за аналогічні
правопорушення, негативних або тяжких
наслідків для інших фізичних чи
юридичних осіб не настало.

При цьому суд констатує відсутність
обставин, що у відповідності до ст.35
КУпАП обтяжують відповідальність
ОСОБА_1 за адміністративне
правопорушення.

Разом з тим, з огляду на обставини
дорожньо-транспортної пригоди, зокрема
те, що водій ОСОБА_1 не виконав вимоги
п.п. 1.3, 1.5, 18.1 ПДР України, в результаті
чого скоїв наїзд на пішоходів. Характер
вчиненого ним правопорушення, не
свідчить про грубе порушення порядку
користування правом керування
транспортними засобами, тому вважаю за
можливе обрати ОСОБА_1 адміністративне
стягнення у вигляді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.245, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП і піддати
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять
п’ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
(, одержувач УДКСУ в АНД
районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області МФО 805012
р/рахунок 0003 код надходжень КЕКД
22030001 ОКПО 37989300 банк отримувача ГУ
ДКСУ у Дніпропетровської області м.
Дніпропетровськ) 34 гривні 41 копійку
судового збору.

Скарга на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подана протягом 10 днів з дня
винесення постанови.

Суддя:
В.Л.Воробйов