АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №33/796/1189/2013 Головуючий у
першій інстанції Осаулов А.А.
Категорія: ст. 172 - 4 ч.1КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2013 року суддя судової палати в
кримінальних справах Апеляційного
суду міста Києва Бєлан Н.О., розглянувши
апеляційну скаргу захисника адвоката
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за участю останнього
на постанову Шевченківського
районного суду м. Києва від 17 липня 2013
року,

встановила:

Цією постановою ОСОБА_3 визнаний винним
у вчиненні корупційного
правопорушення, передбаченого ст.172-4 ч.1
КУпАП, та провадження у справі закрито
у зв'язку із закінченням на момент
розгляду адміністративної справи
передбачених ст.38 КУпАП строків
накладення адміністративного
стягнення.

Суд визнав, що корупційне
правопорушення виразилося у таких
діях.

ОСОБА_3, будучи державним службовцем 4
категорії 6 рангу, працюючи на посаді
завідувача сектору збагачення та
якості вугілля управління виробничих
програм Департаменту вугільної
промисловості Міністерства енергетики
та вугільної промисловості України, а
тому є суб'єктом відповідальності за
вчинення корупційного правопорушення
згідно підпункту «в» п.1 ч.1 ст.4 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції», попереджений про
спеціальні обмеження, встановлені
законами України, у тому числі про
заборону займатись іншою оплачуваною
діяльністю, порушив обмеження щодо
сумісництва та суміщення з іншими
видами діяльності, передбачені п.1 ч.1
ст.7 вказаного Закону, бо перебуваючи на
зазначеній посаді, з 25 червня 2012 року по
29 грудня 2012 року займався іншою
оплачуваною діяльністю, зокрема як
співробітник ТОВ « Технічний комітет
України з стандартизації ТК 92 «Вугілля
та продукти його перероблення»,
приймав участь в комісіях з проведення
атестації вуглехімічних лабораторій
різних підприємств та отримав від
цього дохід в сумі 4588,64 грн.

В апеляції захисник з урахуванням
внесених змін порушив питання про
скасування постанови місцевого суду як
незаконної та повернення матеріалів
справи відповідно до вимог,
передбачених ст.278 КУпАП, для
доопрацювання до Головного управління
по боротьбі з організованою
злочинністю МВС України з таких
підстав.

На переконання апелянта, протокол про
вчинення ОСОБА_3 корупційного
правопорушення складений в порушення
вимог ст.256 КУпАП, бо містить
суперечності, які впливають на
визначення місця розгляду справи.

Крім того, захисник вважає, що не
виконані приписи цієї статті про
зазначення у протоколі конкретного
часу та місця вчинення цього
правопорушення і його суть; не
зазначений розрахунок суми з
посиланням на конкретний договір, яку
отримав ОСОБА_3, оскільки саме ці
обставини, на думку захисника,
визначають суть правопорушення, а їх
відсутність позбавляє права
останнього на захист.

Тому відповідно до вимог ст.278 КУпАП
через суттєві недоліки суддя не вправі
був розглядати справу по суті, а
повернути справу для доопрацювання.

Також, на переконання апелянта, суддею
порушені вимоги ст. 276 КУпАП, бо місцем
вчинення правопорушення, за змістом
протоколу, належить вважати вчинення
ОСОБА_3 дій, які свідчать про порушення
ним встановлених законом обмежень щодо
сумісництва та суміщення з іншими
видами діяльності, якою займався на
шахтах Донецької та Луганської
областей та отримував заробітну плату
у зазначеному товаристві, що
знаходиться у м. Луганську.

Тому, вважає, справа не підсудна
Шевченківському районному суду м.
Києва.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 є
аналогічною за змістом.

В судове засідання апеляційної
інстанції прокурор та захисник не
з'явилися, хоча вчасно повідомлялися
про розгляд справи та про поважність
причини неявки не повідомили.

ОСОБА_3 просив розглядати справу у
відсутність його захисника.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, який
підтримав свою та апеляцію захисника,
просив скасувати постанову та
направити протокол для доопрацювання
із вказаних причин, перевіривши
матеріали справи, зіставивши їх з
доводами, наведеними в апеляціях,
вважаю їх такими, що підлягають
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог, визначених ст. ст.
245, 280 КУпАП, завданням провадження у
справах про адміністративні
правопорушення є своєчасне, всебічне,
повне й об'єктивне з'ясування обставин
кожної справи.

Крім того, цим законом регламентований
й порядок провадження справи.

Зокрема, відповідно до вимог, що
визначені положеннями ст.276 КУпАП,
справа про адміністративне
правопорушення розглядається за
місцем його вчинення, притому, що Закон
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» не встановлює інше
місце розгляду такої категорії справ.

Відповідно до ст.257 КУпАП протокол про
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення разом з
іншими матеріалами надсилається до
місцевого загального суду за місцем
вчинення корупційного правопорушення.

Отже, за змістом цих статей закону,
місце вчинення дій, які є ознакою
складу правопорушення, передбаченого
ст.172-4 ч.1 КУпАП, а саме порушення особою
встановлених законом обмежень щодо
зайняття за сумісництвом іншою
оплачуваною діяльністю, підлягають
з'ясуванню та доказуванню.

Крім того, відомості про місце вчинення
дій, що характеризують об'єктивну
сторону правопорушення, згідно з
вимогами, передбаченими ст.256 КУпАП,
повинні бути зазначені у відповідному
протоколі про адміністративне
правопорушення, у тому числі й щодо
корупційного діяння.

Таким чином, дійсне місце вчинення
вказаного корупційного діяння
підлягає обов'язковому з'ясуванню,
оскільки це пов'язано також із
забезпеченням виконання вимог ст.245
КУпАП про всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин справи та
вирішення її в точній відповідності з
законом.

При цьому слід ураховувати й місце
знаходження свідків, пояснення яких та
адреси мешкання обов'язково
зазначаються у вказаному протоколі.

За матеріалами справи, свідки, які
вказані у протоколі, складеного
відносно ОСОБА_3, мешкають у м.
Луганську. Проте при розгляді справи
питання про їх допит суддею навіть і не
вирішувалося, притому, що ОСОБА_3 винним
себе у вчиненні інкримінованих йому
корупційних діянь не визнавав і
неодноразово заявляв клопотання про
направлення справи для розгляду до
суду м. Луганська, де фактично він
виконував певні види робіт, що йому
інкримінують як корупційні діяння, або
м. Донецька, де він фактично виконував
свої службові обов'язки та постійно
мешкав, проте які безпідставно суддею
залишені без задоволення.

За таких обставин, висновок судді у
судовому рішенні про те, що справа має
бути розглянута за місцем знаходження
на території Шевченківського району м.
Києва Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України, де
саме ОСОБА_3 перебував на посаді і
отримував заробітну плату, є сумнівним,
оскільки не ґрунтується на законі, бо
місце розгляду адміністративної
справи визначається не суб'єктом цього
складу правопорушення, а місцем
вчинення ним корупційних діянь.

За поясненнями ОСОБА_3, з урахуванням
специфіки його професійної діяльності,
він зобов'язаний виконувати службові
обов'язки безпосередньо за місцем
розташування шахт. Тому, постійно
працює у м. Донецьку, де знаходиться
його службовий кабінет та він постійно
мешкає, а заробітну плату отримує
переказом на банківську картку.

При цьому також заслуговують на увагу
доводи апелянтів, що у відповідному
протоколі містяться суперечливі дані
щодо його складення, одночасно як у м.
Києві, так і у м. Донецьку.

Поряд з цим, у протоколі зазначені дії
ОСОБА_3, які інкримінуються як
корупційні, що вчинені ним при
здійсненні оплачуваної діяльності у
товаристві, яке розташоване у м.
Луганську.

На ці обставини суддя при розгляді
справи не звернув уваги, а вирішуючи
клопотання про передачу справи за
місцем вчинення адміністративного
правопорушення, не з'ясував обставини
зазначені у протоколі про його
складення у м. Донецьку.

У судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_3 підтверджував ці ж
обставини і звертав увагу на те, що
суддею при розгляді справи порушено
таким чином його право на захист.

З огляду на зміст постанови, оцінка
поясненням свідків ОСОБА_4, директора
вказаного товариства, та ОСОБА_5,
головного бухгалтера цього ж
товариства, а також поясненням ОСОБА_3
про відсутність у нього умислу на
вчинення корупційних діянь не дана.

Не позбавлені підстав й доводи
апеляцій щодо доказування предмету
дослідження цього складу
правопорушення - доходу, отриманого
особою від роботи за сумісництвом,
тобто тих обставин, які визначають суть
правопорушення, що також відповідно до
вимог вказаних статей закону повинно
бути докладно наведено у протоколі про
адміністративне правопорушення, та які
підлягають ретельній перевірки судом
під час розгляду справи, а висновки
належно вмотивовані у відповідній
постанові судді.

За таких обставин, небезпідставними є
доводи апелянтів про те, що обставини
справи належним чином не досліджені,
перевірка заперечень ОСОБА_3 взагалі
перевірена не була й не відображена у
постанові суду, тому яка з наведених
підстав не може бути визнана законною і
підлягає безумовному скасуванню.

Ураховуючи наведене та вимоги закону
про визначення місця розгляду
адміністративної справи, що, за змістом
ст.ст.257, 276 КУпАП, вирішує уповноважений
орган, який розслідував обставини
вчинення корупційних діянь,
інкримінованих ОСОБА_3, та усунення
недоліків у складенні відповідного
протоколу, дану справу належить
повернути для доопрацювання до
Головного управління по боротьбі з
організованою злочинністю МВС України.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

Постановила:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 задовольнити, а постанову судді
Шевченківського районного суду м.
Києва від 17 липня 2013 року щодо ОСОБА_3
про визнання його винним у вчиненні
адміністративного корупційного
діяння, передбаченого ст.172-4 ч.1 КУпАП,
та закриття провадження у справі на
підставі п.7 ст.247 КУпАП скасувати, а
справу повернути до Головного
Управління по боротьбі з організованою
злочинністю МВС України для проведення
додаткової перевірки, усунення
недоліків та правильного визначення
місця розгляду цієї справи.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва   Н.О. Бєлан