Провадження № 3/742/1005/13
Єдиний унікальний № 742/2971/13-п
Постанова

Іменем України

19 червня 2013 року

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленко А.В., за участю секретаря Мандрики К.С.,

розглянувши матеріали, які надійшли від територіальної державної інспекції праці у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, провул.Залізничний, буд.7, фізичну особу підприємця, раніше протягом року за ч.1 ст.41 КпАП України до адміністративної відповідальності не притягувався;

за ч.1 ст.41 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, як суб»єкт підприємницької діяльності, використовуючи працю найманих працівників не надавалася перерва для відпочинку і харчування тривалістю не більше двох годин. А саме в графіках виходу на роботу за березень, квітень 2013 року та інші місяці не зазначено, що в першу зміну робочий час встановлений з 08 год. до 16 год, перерва для відпочинку та харчування не передбачена. Перерва для відпочинку та харчування повинна надаватися працівникам протягом робочого часу тривалістю не більше 2 год. та через 4 год. після початку роботи. Час початку і закінчення перерви, її тривалість встановлюється правилами внутрішнього трудового розпорядку, і згідно ст.29 КЗпП України, власник або уповноважений орган зобов»язаний ознайомити працівників з ними.

В суді гр.ОСОБА_1 вини в скоєному правопорушенні не визнав та зазначив, що перерва на харчування не передбачається на підприємстві, але працівникам надається час для прийняття їжі . Підприємство працює згідно графіка змін. Який доводиться до працівників і тому це не є істотною зміною умов праці і підстав для повідомлення працівників за два місяці немає. жодних порушень щодо своєчасності повідомлення працівників про початок відпустки допущено не було , оскільки лише один працівник на час перевірки був у відпустці і своєчасно був повідомлений про початок відпустки. Щодо заробітної плати то остання виплачується в розмірі вищому ніж мінімальна заробітна плата , а отже жодних порушень в нарахуванні заробітної плати не має.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за можливе притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст.66 КЗпП України, за ненадання працівникам перерви на відпочинок та піддати його адміністративному стягненню в межах санкції ч.1 ст.41 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують, вважаю, що в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення: не надавалася перерва для відпочинку і харчування тривалістю не більше двох годин,що підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, актом перевірки додержання суб»єктами господарювання законодавства про працю та загальноообов»язкове державне соціальне страхування № 25-03-12/591.

Крім того в протоколі зазначено , що ОСОБА_2 не повідомив за два місяці про зміну режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу слюсарів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та інших, згідно табелів обліку робочого часу, а саме: слюсар ОСОБА_6 9 квітня 2013 року згідно табелю робочого часу на квітень 2013 року працював в режимі роботи першої зміни згідно графіку з 8 год. до 16 год., а 10 квітня 2013 року режим його роботи був змінений на 4 зміну, а саме з 16 до 20 год. Також така періодичність прослідковується з працівниками ОСОБА_5 слюсарем, його режим роботи змінювався з першої на третю зміну періодами на протязі місяця. Хоча вищевказані працівники прийняті на роботу згідно трудових договорів, де зазначається час виконання робіт 20 годин в тиждень, згідно графіка. В договорах не зазначено при розподілі робочого дня на частини як повинен працювати працівник, тривалість зміни та перерви. В п.4 трудових договорів вказано, що розподіл робочого дня на частини можливий в ході виконання трудового договору, про що повинно бути складено ФОП ОСОБА_1 відповідне доповнення до цих договорів; працівники не були повідомлені про дату початку відпустки не пізніше як за два тижні; при формулюванні посадових окладів слюсарів і завідувача майстернею не було враховано міжкваліфікаційні співвідношення в оплаті праці, а саме: завідувачу майстерні ОСОБА_7 був встановлений посадовий оклад в розмірі 1159 грн., як і всім слюсарям.

В цій частині суд вважає, що провадження в справі підлягає закриттю в звязку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, а саме твердження про необхідність попередження працівників за два місяці про зміну істотних умов праці є безпідставним, оскільки підприємство працює позмінно відповідно до графіку роботи, який доводиться до працівників щомісячно і при розробці графіку змінної роботи , ОСОБА_2 були дотримані норми ст.58 КЗпПУ, яка регламентує роботу змінами.

Твердження про не повідомлення працівників не пізніше ніж за два тижні про початок відпустки , не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушенні і в акті перевірки лише констатується факт не повідомлення, без зазначення часу місці і суті правопорушення. Щодо розміру заробітної плати, то остання виплачується працівникам в розмірах понад мінімальні визначені законодавством , згідно укладених трудових договорів.

Тому, керуючись ч.1 ст.41,221 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.41 КпАП України та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу розміром 510 (п»ятсот десять) грн. на користь держави.

Провадження в справі в частині порушення ОСОБА_2 ст.21,29,32,79,96 КЗпПУ закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя А.В.Коваленко