Справа № 541/1545/13-п
Номер провадження3/541/537/2013
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2013 року. м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Чернюк В.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення ДАІ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Златополь Запоріжської області, одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, зі слів інваліда 3 групи, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, зі слів не судимого, 21 травня 2013 року постановою органів ДАІ підданий адміністративному стягненню по ст. 126 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 510 гривень,

по ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

в с т а н о в и в :

21 травня 2013 року, приблизно, в 1 годину 10 хвилин в с. Березова Лука Гадяцького району Полтавської області ОСОБА_1 керував мотоциклом „ММВЗ Мінськ в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

Свою вину у вчиненому діянні при розгляді справи суддею згадана особа не визнала, пояснивши, що у вказані день, час і місці дійсно керував мотоциклом без посвідчення водія та був зупинений працівниками ДАІ, які запропонували йому пройти тестування на стан алкогольного спяніння. Після трикратного продування газоаналізатора, він не погодився з висновками працівників ДАІ, після чого був доставлений до Гадяцької ЦРЛ, де був оглянутий лікарем, яким було встановлено факт його перебування у стані алкогольного спяніння. Як стверджувала особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, результати його обстеження лікарем йому для ознайомлення не надавалися. Своє обстеження лікарем вважає неправильним, проте ні дій працівників ДАІ, щодо його зупинки та доставлення до медичного закладу, ні висновків та дій лікаря при його обстеженні, у визначеному законом порядку він не оскаржував.

Незважаючи на заперечення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненому діянні підтверджується такими доказами, перевіреними і проаналізованими при розгляді справи суддею:

- медичним висновком № 45, який визнається належним і допустимим доказом, згідно якого станом на 2 годину 45 хвилин 21 травня 2013 року за результатами огляду лікарем, за клінічними ознаками, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння та після оголошення йому результатів медичного обстеження, відмовився від підписання відповідного висновку / а.с. 2 /;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АГ2 № 565453 від 21.05.2013 року, в якому відображено факт вчинення правопорушення, а також зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від надання пояснень з приводу вчиненого діяння та від підписання протоколу / а.с. 1 /.

За змістом частини 3 ст. 266 КУпАП України у разі незгоди водія з результатами його огляду на стан спяніння з використанням технічних засобів, його огляд проводиться в медичних закладах.

Аналіз наданих суду доказів дає підстави прийти до висновку про те, що працівниками ДАІ додержано положень пунктів 2, 6, 7, 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду при направленні ОСОБА_1 для проведення огляду до медичного закладу.

Крім того, станом на час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відповідно до прав, передбачених п. 14 вищезгаданого Положення не оскаржив у передбаченому порядку медичний висновок, яким встановлено факт його перебування у стані алкогольного спяніння.

Як вбачається з розглянутих матеріалів, проведення огляду на стан спяніння ОСОБА_1 в медичному закладі проведено з додержанням вимог пунктів 3.3, 3.15, 3.16, 3.17 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, в діянні ОСОБА_1 маються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

При призначенні виду та розміру стягнення враховується характер і обставини вчиненого діяння, характер допущених порушень Правил дорожнього руху, байдуже ставлення порушника до скоєного діяння, особа ОСОБА_1, який вдруге притягується до адіністративної відповідальності, зі слів є інвалідом 3 групи.

За переконанням суду призначене стягнення має бути хоч і мінімальним за видом і розміром, проте достатнім для виправлення цієї особи і запобігання вчинення нею нових правопорушень, а відтак законні підстави для застосування до неї більш тяжкого виду стягнення, передбаченого санкцію ч. 1 ст. 130 АК у виді позбавлення права керування транспортними засобами ( якого він не має, а. с. 4 ), громадських робіт чи адміністративного арешту та відповідно до видів і тяжкості стягнень, встановлених ст. 24 КУпАП України, відсутні.

Окрім того, слід прийняти до уваги і те, що відповідно до положень ч. 9 ст. 294 КУпАП України у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 1, 221, 279, 284, 287, 294, 130 ч. 1, 27 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним і піддати стягненню по ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят) гривень, який підлягає сплаті на рахунок 0012, одержувач платежу УДКСУ у Миргородському районі, код класифікації 21081300, , банк одержувача ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду ОСОБА_2Д