Провадження №: 3/752/7829/13
ПОСТАНОВА

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2013 року суддя Голосіївського
районного суду м. Києва Дідик М.В.,
розглянувши матеріали про
адміністративне правопорушення, які
надійшли від ВДАІ Голосіївського РУ ГУ
МВС України у м. Києві відносно ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Хмельницької
обл., Віньковецького р-н, громадянина
України, працюючого водієм,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1,

про вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139
КУпАП,

в с т а н о в и в :

11.11.2013 року о 09 год. 50 хв., ОСОБА_1, керуючи
автомобілем «КАМАЗ», реєстраційний
номер НОМЕР_1, в м. Києві по пр-ту
Глушкова 1, при виїзді з будівельного
майданчику не вжив заходів щодо не
забруднення проїзної частини, а саме
здійснив забруднення проїзної частини
ґрунтом, який випадав з коліс
автомобіля, чим порушив п. 1.5, 22.3 ПДР
України.

Пунктом 1.5 ПДР України передбачено, що
дії або бездіяльність учасників
дорожнього руху та інших осіб не
повинні створювати небезпеку чи
перешкоду для руху, загрожувати життю
або здоров'ю громадян, завдавати
матеріальних збитків.

Пунктом 22.3 ПДР України передбачено, що
перевезення вантажу дозволяється, якщо
він:

а) не наражає на небезпеку учасників
дорожнього руху;

б) не порушує стійкості транспортного
засобу і не утруднює керування ним;

в) не обмежує водієві оглядовості;

г) не закриває зовнішніх світлових
приладів, світлоповертачів, номерних
розпізнавальних знаків, а також не
перешкоджає сприйманню сигналів, що
подаються рукою;

д) не створює шуму, не піднімає пилу, не
забруднює проїзну частину і навколишнє
середовище.

Таким чином, судом встановлено, що
водій ОСОБА_1, здійснив забруднення
проїзної частини ґрунтом, тобто вчинив
дії, якими порушив вимоги п.п. 1.5, 22.3 ПДР
України.

Відповідальність за порушення п.п. 1.5,
22.3 ПДР України передбачена ч. 1 ст. 139
КУпАП, відповідно до якої створення
перешкод для руху, тягне за собою
накладення штрафу на посадових осіб
від тридцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян або громадські роботи на
строк від тридцяти до сорока годин.

ОСОБА_1, належним чином повідомлений
про день, час та місце судового
розгляду, в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не відомі,
клопотання про відкладення розгляду
справи до суду не надходило.

Вина ОСОБА_1, підтверджується
протоколом про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 588861, від
11.11.2013 року, актом та іншими письмовими
матеріалами справи.

На підставі викладеного вважаю за
необхідне визнати ОСОБА_1 винним у
вчиненні правопорушення передбаченого
ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначимості
вчиненого адміністративного
правопорушення орган (посадова особа),
уповноважений вирішувати справу, може
звільнити порушника від
адміністративної відповідальності і
обмежитись усним зауваженням.

На підставі вищевикладеного та
враховуючи особу ОСОБА_1, ставлення
його до вчиненого, а також те, що раніше
не притягався до адміністративної
відповідальності, вважаю за необхідне
звільнити ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності за малозначимістю
адміністративного правопорушення та
обмежитись усним зауваженням.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з
ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,03
розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 22, ч. 1 ст. 139, ст.ст. 283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності на підставі ст. 22
КУпАП. та обмежитись усним зауваженням.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в
розмірі 0,03 розміру мінімальної
заробітної плати, що становить 34
(тридцять чотири) грн. 41 коп. на користь
держави.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги чи
протесту прокурора.

Постанова судді у справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржена особою, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, її законним
представником, захисником, потерпілим,
його представником або на неї може бути
внесено протест прокурора протягом
десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора
подаються до відповідного
апеляційного суду через місцевий суд,
який виніс постанову.

Суддя
М.В. Дідик