Справа № 500/8818/13-п Провадження № 3/500/2600/13
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2013 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 06 жовтня 1983 року, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 02 грудня 2013 року, приблизно о 16:00 год., в під'їзді будинку № 5 по просп. Леніна в м. Ізмаїлі Одеської області, виражався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3, порушивши своїми діями громадський порядок та спокій громадян, чим скоїв дрібне хуліганство.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засідання вину свою у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю та пояснив, що після того, як ОСОБА_2 приходила до них додому з приводу сміття, він прийшов до квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та кинув пакет зі сміттям їм в квартиру, а коли йому вслід кинули це сміття, він повернувся і завдав удару ОСОБА_3 в голову, при цьому виражався на адресу потерпілих нецензурною лайкою. Виражатися нецензурною лайкою він почав першим.

Крім повного визнання своєї вини притягуваним, вина ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, повністю доказана показаннями потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також матеріалами справи, що досліджені судом.

Так, потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що коли притягуваний ОСОБА_1 кинув сміття в їхню квартиру, він кинув це сміття назад вслід ОСОБА_1, який підійшов і вдарив його, виражаючись при цьому нецензурною лайкою.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що хтось залишив сміття в їхньому під'їзді, і від сусідів вона дізналася, що це зробив ОСОБА_1 Вона поговорила з дружиною ОСОБА_1 з цього приводу, а приблизно через дві години ОСОБА_1 приніс сміття і кинув його їм в квартиру, а її чоловік ОСОБА_3 кинув вказане сміття в бік ОСОБА_1, який повернувся і завдав удар її чоловіку, висловлюючись при цьому на їх адресу нецензурною лайкою. ЇЇ чоловік ОСОБА_3 при цьому також щось відповів ОСОБА_1, однак лайки від нього вона не чула. ОСОБА_3 також пояснила, що сміття до квартири ОСОБА_1 вона не приносила, а тільки поговорила з дружиною останнього. З приводу завдання удару ОСОБА_1, вони до міліції не зверталися.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства в повному обсязі також підтверджується матеріалами справи, а саме: рапортом оперативного чергового Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС України в Одеській області від 02.12.2013 р., письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також письмовими поясненнями самого притягуваного ОСОБА_1

Таким чином, з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, повністю доказана зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП помякшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

До обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, оскільки як пояснив ОСОБА_1, він засуджувався за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, і звільнився з місць позбавлення волі в 2012 році за відбуттям строку покарання.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1, а також для припинення нових правопорушень, застосування більш мякого стягнення, передбаченого санкцією ст. 173 КУпАП, ніж громадські роботи, а саме такого стягнення, як штрафу, буде недостатнім, і тому суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт. Суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як громадські роботи, буде достатнім, таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у звязку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворих стягнень у вигляді виправних робіт або адміністративного арешту.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» N 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 34,41 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України

про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ст. 173 КУпАП у вигляді громадських робіт строком на сорок годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 34 (тридцять чотири) грн. 41 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_4