Справа № 339/82/13-п 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2013 року м. Болехів

Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Поляниця М.М.

з участю: секретаря судового засідання Стельмах М.Ю.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, фізичної особи-підприємця,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в

На розгляд суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 09-02-060/67 від 28.01.13 р. вчинене ОСОБА_1, який будучи фізичною особою-підприємцем, вчинив триваючі порушення вимог законодавства про працю, а саме порушення вимог ч.1,3 ст.24 КЗпП України, що проявились те що ОСОБА_2 працюючи помічником верстатника на обрізному верстаті у ПП ОСОБА_1 з 21 січня 2013 року, однак зарплату ще не одержував. Трудовий договір між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що між ним та ОСОБА_2 було укладено цивільно-правову угоду, в якій зазначено, яку роботу він має виконати та оплату за годину роботи. Перевірка була здійснена з порушенням, оскільки він не був присутній, і його не повідомляли про перевірку. Протокол складався у його відсутності, а тому пояснень не міг подати.

Допитаний в судовому засіданні інспектор праці суду показав, що ним спільно з групою по легалізації найманої праці було здійснено перевірку виробничих приміщень, де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_1 В ході перевірки було виявлено найманого працівника ОСОБА_2, який працював помічником верстатника без укладення трудового договору. В останнього було відібрано пояснення де він зазначив, що працює з 21 січня по 8 годин, має перерву на обід. Вважає, що між ОСОБА_1Й, як фізичною особою-підприємцем та ОСОБА_2 існували фактичні трудові відносини а не цивільно-правові.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 суду показали, о вони входять в робочу групу створену при міській раді щодо легалізації найманої праці. 24 січня 2013 року було здійснено перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в ході якої було встановлено, що найманий працівник ОСОБА_2 працює помічником верстатника без укладення трудового договору. Інспектором праці у ОСОБА_2 було відібрано пояснення де він зазначив, що працює з 21 січня 2013 року без трудового договору по 8 годин на день.

Свідок ОСОБА_2 суду показав, що працював у ОСОБА_1 по цивільно-правовій угоді з 21 січня 2013 року по 24 січня 2013 року. Робочий день був з 8 до 17 години з перервою на обід з 12 до 13 години. За годину роботи ОСОБА_1 платив йому 8,25 грн.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини 1 статті 41 КУпАП передбачає настання відповідальності за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, а також інші порушення вимог законодавства про працю -

Нормами статті 24 КЗпП України передбачено укладення трудового договору, як правило, у письмовій формі.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що передбачає можливість заробляти собі на життя роботою, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

У відповідності до чинного Кодексу законів про працю України трудовий договір являє собою угоду між працівником і власником, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник зобов`язується виплачувати заробітну плату і забезпечувати умови праці, що необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Тобто трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. На відміну від трудового договору цивільно-правовий договір є угодою двох або більше осіб стосовно встановлення, зміни або припинення цивільних прав і обов'язків. Трудовий і цивільно-правовий договори по-різному укладаються, змінюються, розриваються та створюють відмінні один від іншого правові наслідки.

Головна відмінність між трудовим і цивільно-правовим договорами полягає в предметі договору. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом цивільно-правових відносин є результат цієї праці.

Цивільно-правові договори застосовуються, як правило, для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення цієї мети договір вважається виконаним і дія його припиняється. Таким чином, він застосовується для реалізації визначених, найчастіше разових робіт.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 було надано суду цивільно-правову угоду за № 01 від 21 січня 2013 року укладену між ним та ОСОБА_2 В укладеній угоді зазначено, щ ОСОБА_2 бере на себе зобовязання виконувати роботу по обрізці пиломатеріалу букового та складати в пачки. За виконану роботу ОСОБА_1 виплачує грошову винагороду у розмірі 8,25 грн. за годину. Крім того зазначено термін дії угоди(а.с.10).

Предметом договору в укладеній цивільно-правовій угоді є робота «обрізати пиломатеріал буковий та складати в пачки». Також зазначено оплату у розмірі 8.25 грн. за годину. (а.с.10).

Дані в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснення, що працював з 8 до 17 години та мав перерву на обід з 12 до 13 год., співпадають з поясненнями даними ним інспектору праці при проведенні перевірки,

Суд приходить до висновку, що між ОСОБА_1, як фізичною особою-підприємцем та ОСОБА_2, як найманим працівником існували фактичні трудові відносини без укладення трудового договору, а не цивільно-правові відносини, оскільки було визначено тривалість робочого часу, час на перерву та оплата проводилась за годину роботи, а не за конкретно виконану роботу

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1, як фізична особа-підприємець, допустив триваюче порушення вимог законодавства про працю, а саме ст.24 КЗпП України використовуючи найману робочу силі без укладення трудового договору, а отже скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд згідно вимог ст.ст. 23,33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, його особу, ступінь вини, обставини, що пом`якшують відповідальність. До обставин, що помякшують відповідальність суд відносить, виплату заробітної плати ОСОБА_2 за фактично відпрацьований час.

При таких обставинах до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції вказаної статті.

На підставі викладеного ч.1 ст. 41 КУпАП та керуючись ст.ст. 283,284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення штраф в розмірі 600 (шістсот) гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції, а прокурором - протесту до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд

Суддя М.М. Поляниця