Апеляційний суд Івано-Франківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2013 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Попович С. С., розглянувши за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Калуського міськрайонного суду від 17 жовтня 2013 року справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо апелянта, -

у с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним за ч. 2 ст. 130 КУпАП та призначено стягнення - позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки без оплатного вилучення транспортного засобу за те, що 21 вересня 2013 року о 00 год. 55 хв. в м. Калуші по вул. Ринкова керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

Суддя мотивував свою позицію тим, що вина ОСОБА_2 у вчиненому підтверджується відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 21 вересня 2013 року ( а. с. 1), висновком № 73 від 21 вересня 2013 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ( а. с. 2 ) та вважав, що він вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки він повторно протягом року ( а. с. 3 ), керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи стягнення, у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, суддя врахував характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, особу винного, ступінь вини, його майновий стан, обставини справи і вважав, що для запобігання вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами, ОСОБА_2 слід обрати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить, поновивши строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що повідомлення про розгляд справи не отримував, в матеріалах справи відсутні докази про повідомлення його про це належним чином, копію постанови отримав по поштою тільки 09 листопада 2013 року, скасувати постанову судді в частині накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки та винести нову, якою призначити стягнення у вигляді громадських робіт на строк від п`ятдесяти до шістдесяти годин. Свої вимоги по суті мотивує тим, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, а тому він був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема подати докази та інше. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували його місце роботи, професію, сімейний стан та характеризували його як особу. Тому в цій частині постанова є такою, що не відповідає матеріалам справи та відповідно є необґрунтованою та формальною. Він працює на автотранспортному підприємстві, закінчив роботу приблизно о 22 год. і поставив машину для зручності біля під`їзду, де проживає. Сів повечеряти і випив кухоль пива. А приблизно біля 01 год. ночі йому зателефонував диспетчер і сказав, що керівництво підприємства забороняє паркувати машини поза межами території підприємства і щоб негайно переставив машину на стоянку фірми, що він і зробив. Запевняє, що повністю усвідомлює свою вину. Законом передбачена можливість іншого більш м`якого покарання. Додає характеристику і клопотання підприємства про призначення йому покарання у вигляді громадських робіт. Зазначив, що на його утриманні знаходиться батько похилого віку та частково неповнолітній син, у травні місяці померла його мати.

ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, подав заяву про слухання справи без його участі.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на оскарження постанови, виходячи зі змісту ст. 289 КУпАП, підлягає до поновлення, оскільки апелянт не був присутнім під час розгляду справи суддею, копію постанови отримав в листопаді 2013 року.

А вирішуючи апеляційну скаргу по суті виходжу з наступного.

Доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення не оспорюється.

Як підтверджують матеріали справи суддею дотримано вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що працює на автотранспортному підприємстві, але ні витягу з трудової книжки, ні копії трудового договору не долучив, вказує, що на його утриманні батько похилого віку, проте жодного документу котрий би таке підтверджував не долучив, щодо частково утримання неповнолітнього сина і що такий у нього є теж жодного доказу не надав. Можливості надати їх мав, не надав і до суду не прибув.

В ході апеляційного розгляду враховувались тільки ті докази, що фактично є в матеріалах справи, в тому числі долучені до апеляційної скарги, а таких щодо сімейного та матеріального становища апелянта не надано жодних. Відповідно, при таких обставинах, не вбачається і підстав для задоволення заявлених в апеляційній скарзі вимог.

При цьому також враховую, що апелянт повторно протягом року вчинив аналогічне правопорушення і належних висновків з цього не зробив.

Керуючись ст. ст. 130, 245, 289, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження вказаної постанови судді.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Калуського міськрайонного суду від 17 жовтня 2013 року по справі про адміністративне правопорушення щодо апелянта за ч. 2 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області С. С. Попович