Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/778/282/13 Головуючий в 1 інстанції
ЄУ№335/5184/13 Воробйов А.В.
Категорія ч.1 ст.185-1 КУпАП Доповідач Бочарников С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2013 р. м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Бочарников С.О., за участі апелянта ОСОБА_2, у відкритому судовому засіданні розглянувши в залі Апеляційного суду Запорізької області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Орджонеікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2013 року, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 185-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Орджонеікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2013 р., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого інженером - технологом ПП "ДЕМС-інженірінг", що мешкає за адресою АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 185-1 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 (сто дев'ятнадцять) грн.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що 18 травня 2013 року о 18-11 годині біля Запорізької міської адміністрації по пр. Леніна, 206, м. Запоріжжя, він виконуючи функції організатора, закликав у гучномовець громадян до проведення пішої ходи, ігноруючи постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2013 року справа № 808/4830/13-а "Про заборону проведення масових заходів".

На вищевказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права просив скасувати постанову та закрити вказане провадження у зв'язку з відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, наведені у апеляційній скарзі, і заслухавши ОСОБА_2 який підтримав свою апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.05.2013 р. Запорізькій міській організації ВО "Свобода" заборонено проведення 18.05.2013 р. зборів, мітингів, пікетів, походів та демонстрацій тощо, з 17-00 год. до 20-00 год. по парній стороні проспекту Леніна від будівлі Запорізької міської ради (пр. Леніна 206) до пл. Маяковського у м. Запоріжжі в зв'язку з проведенням заходів з дня нагоди Міжнародного дня сім'ї.

Із рапорту заступника ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області Долинного А.В. вбачається, що 18.05.2013 р. близько 16-45 год. на площі біля Запорізької міської ради, де проводились культурно-масові заходи з нагоди відзначення Міжнародного дня сім'ї, почали збиратися учасники пішої ходи, які тримали плакати і прапори ВО "Свобода", ОУН-УПА та інші, яким близько 17 години державними виконавцями Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ було зачитано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.05.2013 р. про заборону проведення 18.05.2013 р. зборів, мітингів, пікетів, походів та демонстрацій. Тільки після неодноразових звертань до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були самими активними учасниками, вони погодились убрати прапори ВО "Свобода", ОУН-УПА, але проведення мітингу продовжили приблизно до 21-30 год., виступаючи по черзі через гучномовець, незважаючи на звернення до них Запорізького міського голови Сіна О.Ч., секретаря Запорізької міської ради Тарана Р.О. та заступника міського голови Еделєва В.Г.

ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-1 КУпАП не визнав та пояснив, що ним завчасно, 17.05.2013 року було повідомлено Запорізьку міську голову про проведення 18.05.2013 року мирного заходу - ходу на підтримку всеукраїнської акції "Вставай Україно". Він діяв як фізична особа, тому, на його думку постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2013 року "Про заборону проведення масових заходів" до нього відношення не має, через що вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.185-1 КУпАП.

Аналогічні пояснення і доводи ОСОБА_2 надав в суді апеляційної інстанції.

Також ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції було заявлено ряд клопотань про допит свідків. Зазначені клопотання задоволенню не підлягають оскільки суд апеляційної інстанції підчас апеляційного розгляду перевіряє законність рішення прийнятого судом першої інстанції на підставі доказів які були наявні в матеріалах справи, а не досліджує нові докази без достатніх підстав. Такі підстави надані не були.

В апеляційній інстанції булі вивчені письмові докази, переглянуті відеозаписи події, при перегляді якої видно, що ОСОБА_2 у гучномовець керував, та давав вказівки по проведенню пішої ходи.

На підставі доказів, які маються в матеріалах справи, що були досліджені районним судом і їм дана належна оцінка в постанові, вважаю, що суд вірно прийшов до висновку про скоєння ОСОБА_2 порушення встановленого порядку проведення мітингів, і обґрунтовано притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.185-1 КУпАП та призначив адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі.

Щодо доводів апелянта про необхідність застосування по вказаній справі рішення Європейського суду з прав людини від 11.04.2013 р., то слід зазначити що вказане рішення набуде статусу остаточного 11.07.2013 р., після чого повинна бути процедура оприлюднення, після якої воно набуде чинності.

Виходячи з вимог ст. 44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод рішення Палати Європейського суду з прав людини стає остаточним: а) якщо сторони заявляють, що вони не звертатимуться з клопотанням про передання справи на розгляд Великої палати; b) через три місяці від дати постановлення рішення, якщо клопотання про передання справи на розгляд Великої палати суду не було заявлено; с) якщо колегія Великої палати відхиляє клопотання про передання справи на розгляд Великої палати згідно зі статтею 43, тобто на момент розгляду вказаної справи це рішення не набуло статусу остаточного.

Згідно до п. а) ст.1 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" значення рішення тлумачиться, як остаточне рішення Європейського суду з прав людини у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому ст. 2 вказаного Закону покладається обов'язковість виконання Україною рішення Європейського суду з прав людини, як такого, що набуло статусу остаточного.

Таким чином, посилання апелянта про необхідність застосування рішення Європейського суду з прав людини прийнятого 11.04.2013 р. у справі "Вєрєнцов проти України" є безпідставним, оскільки вказане рішення не набуло статусу остаточного, а тому в даному випадку підлягають застосуванню норми національного законодавства.

Підстав для скасування або зміни даної постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову Орджонеікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2013 року, якою ОСОБА_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 185-1 КУпАП, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області С.О. Бочарников