АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 296/2178/13-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 листопада 2013 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого директором ТОВ «ЕМІ-УКРАЇНА ЛТД»,

на постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 04 квітня 2013 року у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-3 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення штраф в сумі 85 (вісімдесят пять) гривень.

За змістом постанови перевіркою від 29.12.2012 року виявлено, що ОСОБА_2, як посадова особа директор ТОВ «ЕМІ-УКРАЇНА», допустив ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, що призвело до зниження податку на прибуток в сумі 410079 грн. за 2010 рік та І-ІV кв. 2011 року, плати за землю в сумі 111011,72 грн. за 2011 рік та 9 місяців 2012 року, чим порушив податкове законодавство України та вчинив порушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_2 зазначив, що при розгляді справи місцевому суду не було відомо, що в цей час в Житомирському окружному адміністративному суді розглядалась справа за позовом ТОВ «ЕМІ-Україна ЛТД» до ДПІ у м. Житомирі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, в тому числі і рішень щодо заниження податку на прибуток в сумі 410079 грн. за 2010 рік та І-ІV кв. 2011 року, плати за землю в сумі 111011,72 грн. за 2011 рік та 9 місяців 2012 року, які в подальшому Житомирським окружним адміністративним судом визнані протиправними та скасовані.

Крім того, апелянт вказав, що його не було належним чином повідомлено про дату і місце розгляду справи, внаслідок чого він не мав змоги підготуватись та взяти участь у розгляді справи, надати відповідні пояснення та захистити свої права та інтереси.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку апелянта, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, та доводи апеляційної скарги, дослідивши нові докази, які не досліджувалися раніше, визнавши обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено поставу, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте суддею місцевого суду вище зазначені вимоги закону не виконані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, докази про отримання ним копії постанови у матеріалах справи теж відсутні.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропущено строк апеляційного оскарження з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі цих вимог закону, а також ст.ст. 251, 252 КУпАП в постанові суду зазначаються докази вини особи та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ці вимоги закону судом першої інстанції в повній мірі не були дотримані, що призвело до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення.

Згідно матеріалів, наданих скаржником в апеляційний суд, 11 квітня 2013 року Житомирський окружний адміністративний суд виніс постанову, яку Житомирським апеляційним адміністративним судом 18 червня 2013 року залишено без змін, відповідно до якої визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 18.01.2013 року № 000021222, № 000022222, № 000023222 та № 000005223, які приймалися на підставі акта № 7209/22-2/32008372 від 29.12.2013 року.

Апеляційний суд визнає обґрунтованим ненадання даного доказу до місцевого суду, оскільки фактично апелянт належним чином не був повідомлений про дату розгляду справи відносно нього.

Наявність даного судового рішення, яке набрало законної сили, спростовує висновки викладені у акті ДПІ у м. Житомирі від 29.12.2013 року № 7209/22-2/32008372, на підставі якого був складений протокол серії АА № 159053 від 21 січня 2013 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

З урахуванням наведених обставин вбачається, що в діянні ОСОБА_2 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Так, в постанові суду першої інстанції зазначено, що правопорушник в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Проте в матеріалах справи відсутнє підтвердження належного повідомлення ОСОБА_2 про місце і час розгляду справи. Крім того останній, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, пояснив, що правопорушення не вчиняв та з висновками не згоден. Даній обставині суд першої інстанції не дав належної правової оцінки, що виключає повноту судового розгляду.

Отже, суд неповно та однобічно дослідив обставини справи і виніс постанову, зміст якої не відповідає вимогам закону, допустивши ухвалення необґрунтованого судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов до висновку, що постанова суду першої інстанції не може бути визнана обгрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства, і тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду міста Житомира від 04 квітня 2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 04 квітня 2013 року, згідно якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та застосуовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн., скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_1