А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25.12.2013 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності апелянта ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, за апеляцією ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2013,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою судді місцевого суду Нагірного М.В. визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення порядку провадження господарської діяльності) з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень без конфіскації грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, а також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 34,41 гривень.

В оскарженій постанові судді від 25.11.2013 йдеться про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.

Так, 11.10.2013, біля 11 год. 07 хв., ОСОБА_1 здійснював провадження господарської діяльності на транспортному засобі «ВАЗ-21144», номерний знак НОМЕР_1, який був облаштований як таксомотор (таксі), без одержання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Не погодившись із визначеним у вказаній постанові судді розміром адміністративного стягнення, ОСОБА_1 оскаржив її, просив змінити, призначивши йому більш мяке стягнення.

Обґрунтовуючи доводи апеляції, ОСОБА_1 вказує на те, що судом першої інстанції не в повній мірі виконано вимоги ст.33 КУпАП, а саме: не зясовано належним чином особу порушника, зокрема те, що він раніше не притягався до адміністративної відповідальності, одружений та має на утриманні малолітню доньку, свою вину він визнав, про що зазначив у графі пояснень в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема те, що він не встиг виготовити відповідні дозвільні документи.

Заслухавши ОСОБА_1, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, пояснивши, що щиро розкаюється у допущеному ним вперше адміністративному правопорушенні, яке усунув, у звязку із чим просив помякшити йому адміністративне стягнення в межах санкції статті, перевіривши матеріали справи, вважаю, що доводи апелянта обґрунтовані, у звязку із чим апеляція підлягає задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП за наведених у постанові обставин є правильним, обґрунтованим, підтвердженим наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗА № 000111 від 11.10.2012 (а.с.1), а також поясненнями, викладені ОСОБА_2 у вищевказаному протоколі та наданими в суді апеляційної інстанції. Дії правопорушника правильно кваліфіковано за ч.1 ст.164 КУпАП, як провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання та без одержання ліцензії на таку діяльність.

Однак, при вирішенні питання про накладення на порушника адміністративного стягнення, суддею не в повній мірі враховано обставини справи та особу порушника.

Так, відповідно до вимог ст.23, ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також мета адміністративного стягнення, яке є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу в максимальному розмірі, таке рішення не вмотивовано, не враховано обставин, що помякшують відповідальність правопорушника, який свою вину у вчиненому визнав повністю, дані про його особу: вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину, а також характер правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_2 був підданий адміністративному стягненню.

З цих підстав апеляційний суд визнає за необхідне змінити постанову судді в частині розміру накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, зменшивши його.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2013 в частині накладення на ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП адміністративного стягнення у вигляді штрафу змінити.

Накласти на ОСОБА_1 передбачене ч.1 ст.164 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя