Апеляційний суд Івано-Франківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2013 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою, на постанову Надвірнянського районного суду від 08 серпня 2013 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с.Лоєва, вул.Грушевського, 59, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, сільський голова села Лоєва, громадянин України,?

визнаний винуватим за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

З постанови судді вбачається, що проведеною у період з 23 травня по 27 травня 2013 року територіальною інспекцією з питань праці перевіркою додержання вимог трудового законодавства ОСОБА_2 сільською радою Надвірнянського району, виявлено порушення вимог законодавства про працю, а саме: ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці», так як в січні-березні 2013 року працівникам нараховувалася заробітна плата за тимчасово відсутнього працівника, яка не відповідала табелям обліку робочого часу; у квітні 2013 року помічника вихователя ОСОБА_3 нараховано заробітну плату з розрахунку 6-тарифний розряд 0,86 ставки, а потрібно 6-тарифний розряд 0,57 ставки; порушено вимоги Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», так як неправильно проведено розрахунок заробітної плати за весь час щорічної основної відпустки з 01 лютого 2013 року по 21 березня 2013 року з період від 01 вересня 2012 року по 31 серпня 2013 року; порушено ч.4 ст.115 Кодексу законів про працю України та Закону України «Про відпустки», так як заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до її початку; порушено ст.83 КЗпП, так як при звільненні працівниці не виплачено грошову компенсацію за всі невикористані нею дні щорічної основної відпустки; порушено вимоги ч.ч1, 2 ст.115 КЗпП, ч.1 ст.24 Закону України, так як заробітна плата працівникам виплачується один раз на місяць.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, а постанову суду вважає незаконною, оскільки він не був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді; крім цього, він двічі притягнутий до адміністративної відповідальності за те ж саме правопорушення.

Просить постанову скасувати, а справу щодо нього закрити за відсутності події і складу адмінправопорушення.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та пояснив, що не визнає свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки своїми діями він ніяким чином не порушив норми чинного законодавства про працю, і не зважаючи на це він двічі притягнутий до відповідальності за одне і те ж саме правопорушення. Окрім цього, він обєктивно був позбавлений права на захист, оскільки не був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу, просить постанову скасувати, а справу щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; перевіривши матеріали справи та додані під час апеляційного розгляду матеріали, вважаю, що клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, однак в задоволенні інших його апеляційних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно із вимогами ст.294 КУпАП, апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано апелянтом протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи видно, що апелянт був відсутній під час розгляду його справи в суді першої інстанції, хоча про час і місце її розгляду повідомлявся за адресою с.Лоєва, вул.Грушевського, 59, Надвірнянського району, про що свідчать розписки про виклик до суду (а.с.12, 14) та рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Як видно з довідки ОСОБА_2 сільської ради на імя ОСОБА_1, він зареєстрований і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що в с.Лоєва, Надвірнянського району.

ОСОБА_2 сільської ради Надвірнянського району, за адресою вул.Грушевського, 59, с.Лоєва, Надвірнянського району, дійсно ніхто не проживає та не зареєстрований.

Як вбачається з листа Центру поштового звязку №4 Івано-Франківської дирекції УДППШЗ «Укрпошта», рекомендовані листи із судовими повістками на імя ОСОБА_1, які надсилалися за адресою вул.Грушевського, 59, с.Лоєва, Надвірнянського району, були вручені ОСОБА_1 особисто.

Окрім цього, ОСОБА_1 надсилалася копія оскаржуваної постанови судді також за адресою вул.Грушевського, 59, с.Лоєва, Надвірнянського району, яку він особисто отримав тільки 12 серпня 2013 року.

За таких обставин, в матеріалах справи є обєктивні дані про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду його справи в суді першої інстанції, а копія оскаржуваної постанови була надіслана йому з пропущенням строку, тому слід вважати, що строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин, і його слід поновити.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не був повідомлений про розгляд його справи в суді, чим був позбавлений права на захист, спростовується вищенаведеними доказами.

Стосовно апеляційної вимоги ОСОБА_1 про те, що він невинуватий у вчиненні адміністративного правопорушення, слід зазначити наступне.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобовязаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Оскаржена постанова цим вимогам відповідає в повній мірі.

Покликання апелянта, що він невинуватий у вчиненні адміністративного правопорушення безпідставні.

Вина ОСОБА_1 у порушенні вимог законодавства про працю повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, зокрема: випискою з акту перевірки №09-14-075/546 (а.с.1-4), приписом №09-14-075/546-529 від 27 травня 2013 року (а.с.5), протоколом № 09-14-075/479 про адміністративне правопорушення від 27 травня 2013 року (а.с.6), з яких вбачається, що дійсно у ОСОБА_2 дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) «Росинка» неправильно нараховувалась заробітна плата за тимчасово відсутнього працівника, яка не відповідала табелям обліку робочого часу; завідуючій ОСОБА_4 неправильно проведено розрахунок заробітної плати за весь час щорічної основної відпустки; а зарплата іншим працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до її початку, а виплата зарплати здійснюється тільки раз на місяць; при звільненні ОСОБА_5 їй не виплачено грошову компенсацію за всі невикористані нею дні щорічної основної відпустки.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, а тому суддя дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 винуватий у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення.

Покликання апелянта на те, що він двічі за одні і ті ж самі дії притягнутий до адміністративної відповідальності, є безпідставними.

Як видно із матеріалів справи, а саме копії постанови №09-14-075/29 від 27 червня 2013 року, ОСОБА_1 притягнутий до адмінвідповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.188-6 КУпАП, а саме за невиконання ним припису №09-14-075/546-529 від 27 травня 2013 року, яким його зобовязано дотримуватись вимог трудового законодавства, і у строк до 27 червня 2013 року проінформувати виконання цих вимог припису інспектора.

Копію даного припису ОСОБА_1 отримав 28 травня 2013 року особисто, про що свідчить його підпис, однак в матеріалах справи відсутні дані про те, що апелянт виконав вимоги припису та письмово повідомив інспекцію про це.

Таким чином, ОСОБА_1 був притягнутий до адмінвідповідальності ще й за невиконання вимог припису інспектора щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, і адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення цього адміністративного правопорушення підлягає до самостійного виконання.

Зважаючи на вищевикладене, твердження ОСОБА_1 про те, що він був двічі притягнутий до адмінвідповідальності за одні і ті ж дії, є голослівними і такими, що спростовані матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, а тому постанову суду щодо нього слід залишити без зміни.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду від 08 серпня 2013 року щодо нього без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_6

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_6