Справа № 359/9525/13-п Головуючий у І
інстанції Величко В. П.Провадження №
33/780/858/13 Доповідач у 2 інстанції
СвінціцькаКатегорія 138
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 грудня 2013 року
м. Київ

Апеляційний суд Київської області у
складі:

судді судової палати з розгляду
кримінальних справ Свінціцької О.П., з
участю потерпілої ОСОБА_2, захисника
потерпілої - ОСОБА_3, особи, провадження
у справі щодо якої закрито - ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_2 на постанову судді
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 01 жовтня 2013 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 01 жовтня 2013 року провадження у
справі про притягнення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
Рівненської області, українця,
громадянина України, не працюючого,
проживаючого АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності
за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП закрито за відсутністю в його
діях складу даного адміністративного
правопорушення.

Згідно з постановою суду ОСОБА_4,
31.08.2013 року, близько 15 години 51 хвилина,
на перехресті вулиць Київський
Шлях-Лютнева в місті Бориспіль, керуючи
автомобілем марки «Daewoo» державний
номерний знак НОМЕР_1, перед зміною
напрямку руху не переконався, що це
буде безпечним та не створить
перешкоди іншим учасникам дорожнього
руху здійснив зіткнення з автомобілем
марки «Honda» державний номерний знак
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, чим
порушив вимоги п.п. 2.3(б), 10.1 ПДР України,
внаслідок чого обидва транспортні
засоби отримали механічні пошкодження.

Закриваючи провадження у справі
за відсутності події та складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_4,
суд першої інстанції прийшов до
висновку, що в діях ОСОБА_4 відсутнє
порушення вимог п.2.3 Б та п. 10.1 ПДР
України, оскільки з письмових пояснень
ОСОБА_4, письмових пояснень свідка та з
копії протоколу про адміністративне
правопорушення, складеного на ОСОБА_2
вбачається, що ОСОБА_4 не було допущено
порушення вимог ПДР, а тому суд
критично оцінив протокол про
адміністративне правопорушення,
складений щодо нього та схему
наслідків ДТП.

Не погоджуючись з рішенням суду,
водій автомобіля «Honda» ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій вказує на
неповне з`ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення
для справи, невідповідністю висновків
суду обставинам справи, порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, у зв'язку з чим
просить вказану постанову суду
скасувати та направити справу на новий
судовий розгляд.

На її думку, судом першої інстанції
порушено вимоги ст.268 КУпАП, оскільки
дана справа була розглянута у
відсутності учасників ДТП, а саме: її та
ОСОБА_4, судом не були заслухані
пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не
надано належної правової оцінки
порушенням чинного законодавства
України, які були допущені інспектором
ДАІ при складанні протоколу серії АГ
№120182 від 31.08.2013 року щодо ОСОБА_4,
оскільки в протоколі не зазначено, які
саме пункти ПДР порушено ОСОБА_4 В
зв'язку з цим апелянт вважає, що
постанова суду першої інстанції не
містить доказів, які б підтверджували
невинуватість ОСОБА_4

В поданих доповненнях до апеляційної
скарги ОСОБА_2 просить постанову суду
першої інстанції від 01.10.2013р. скасувати
та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_4
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
притягнути його до відповідальності за
вказаною статтею.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_2, вважаючи постанову
суду першої інстанції незаконною та
необгрунтованою просить її скасувати,
а справу надіслати на новий розгляд до
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області. Вимоги апеляційної
скарги обґрунтовує тим, що в порушення
вимог ст.ст. 256, 278 КУпАП, суддя приймає
справу до свого провадження,
незважаючи на те, що в протоколі про
адміністративне правопорушення,
складеному щодо ОСОБА_4, не зазначено
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення та відсутні відомості
про свідків. На думку апелянта, суддею
при винесенні постанови не в повній
мірі були враховані письмові пояснення
ОСОБА_2, яка вказувала, що вона рухалась
на зелений миготливий сигнал
світлофора, не дана належна оцінка
показам свідка ОСОБА_5 та іншим доказам
по справі.

Крім того, ОСОБА_2 та її захисник ОСОБА_3
заявили клопотання про поновлення
строку на подачу апеляційної скарги,
оскільки про час та місце розгляду
справи ОСОБА_2 належним чином не була
повідомлена. Фактично постанову суду
ОСОБА_2 отримала лише 29.10.2013р. За таких
обставин вважають, що строки на
апеляційне оскарження ними було
пропущено з поважних причин.

В поданих до суду запереченнях на
апеляційні скарги ОСОБА_2 та її
захисника ОСОБА_4 вказує на те, що
доводи апелянтів побудовані виключно
на припущеннях та суперечать доказам,
наявним в матеріалах справи, а саме,
протоколу про адміністративне
правопорушення, схемі ДТП та письмовим
показам свідка, які містяться в
матеріалах справи. Вважає, що постанова
суду першої інстанції є законною та
обґрунтованою, висновки суду повністю
відповідають обставинам справи та
підтверджені наявними у справі
доказами. Враховуючи викладене,
просить постанову судді
Бориспільського міськрайонного суду
щодо нього залишити без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її
захисник ОСОБА_3 подані апеляційні
скарги підтримали.

ОСОБА_4 в судовому засіданні
заперечував щодо апеляційних скарг,
просив залишити їх без задоволення, а
постанову суду без змін.

Вислухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційних скарг суд приходить до
наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП
апеляційний суд має право поновити
строк для апеляційного оскарження
постанови місцевого суду.

Наведені ОСОБА_2 та її захисником
причини пропуску строку на подачу
апеляційної скарги визнаються судом
поважними, оскільки в матеріалах
справи відсутні дані, що ОСОБА_2
повідомлялась про день та час розгляду
справи на 01.10.2013р., а повістка та копія
постанови суду першої інстанції їй
взагалі не направлялась. У зв'язку із
чим суд вважає за необхідне поновити
строк на оскарження постанови суду від
01.10.2013р.

Щодо доводів апеляційних скарг про
необґрунтоване закриття провадження у
справі відносно ОСОБА_4 за відсутності
в його діях події та складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, то вони
знайшли своє підтвердження при
розгляді справи.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення від
31.08.2013р. ОСОБА_4 інкримінується
порушення ним п. 2.3Б, п. 10.1 ПДР України.

За змістом п. 10.1 Правил дорожнього руху
України перед початком руху,
перестроюванням та будь - якою зміною
напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буде безпечним та
не створить перешкоди чи небезпеки
іншим учасникам дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4, проїхавши на зелене світло
світлофора, зупинився на перехресті
щоб повернути ліворуч, тобто його дії в
момент зупинки на перехресті не
регулювались світлофором.

За таких обставин ОСОБА_4 зобов»язаний
був, перш ніж виконати маневр повороту,
переконатись що це буде безпечним та
не створить перешкоди іншим учасникам
дорожнього руху, проте цього не зробив,
проявив неуважність, не стежив за
дорожньою обстановкою, відповідно не
зреагував на її зміну, виїхав на смугу
руху автомобіля «Honda» під керуванням
ОСОБА_2, де допустив зіткнення з її
автомобілем.

При цьому суд не приймає до уваги
доводи ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 на
великій швидкості виїхала на
перехрестя з -за зупинених автомобілів
та виїхала на перехрестя на жовтий
сигнал світлофора, і критично оцінює
висновок експертного авто технічного
дослідження № 15-12/13 від 30.12.2013р., згідно
якого в діях ОСОБА_2 з технічної точки
зору вбачається невідповідність
вимогам п. 8.7.3 г ПДР, що знаходиться в
причинно - наслідковому зв»язку з
виникненням ДТП, оскільки, незалежно
від дій інших учасників дорожнього
руху, ОСОБА_4 повинен був дотримуватись
вимог п. 10.1 ПДР України.

За таких обставин суд вважає, що в діях
ОСОБА_4 міститься склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому
постанова судді не може бути визнана
законною і підлягає скасуванню.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи, правопорушення було вчинено
ОСОБА_4 31.08.2013р. За таких обставин
провадження у справі підлягає
закриттю в зв»язку з закінченням
передбачених ст. 38 КУпАП строків
накладення адміністративного
стягнення.

Щодо вимог апеляційної скарги
захисника ОСОБА_3 про необхідність
направлення справи на новий судовий
розгляд до суду 1-ї інстанції, то
вказані вимоги є безпідставними,
оскільки стаття 294 КУпАП не передбачає
право суду апеляційної інстанції
повертати справу на новий судовий
розгляд.

Враховуючи викладене, постанову судді
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 01.10.2013р. слід
скасувати та постановити нову.

Керуючись ст. 38, 293, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 та її захиснику ОСОБА_3
строк на апеляційне оскарження
постанови Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 01 жовтня 2013 року.

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та захисника
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 01 жовтня 2013 року про закриття
провадження у справі про притягнення
ОСОБА_4 до відповідальності,
передбаченої ст.124 КУпАП із підстав,
передбачених п.1 ст.247 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та
провадження у справі закрити у зв'язку
із закінченням строків накладення
адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
О.П.Свінціцька