Справа №: 700/1369/13-пПровадження № 3/700/419/13
П О С Т А Н О В А

05 грудня 2013 року Суддя Лисянського
районного суду Черкаської області
Бесараб Н.В., розглянувши матеріали, які
надійшли від головного державного
інспектора праці територіальної
державної інспекції з питань праці у
Черкаській області про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, 13.11.1955 р. н., уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_1 та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,
підприємця, раніше до адміністративної
відповідальності не притягувався, за ч.
1 ст. 41 Кодексу України “Про
адміністративні правопорушення”,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом перевірки, яка
розпочалася 29.10.2013 р. встановлено, що в
магазині № 23 с. Дібрівка ОСОБА_1 не
виконав вимоги чинного законодавства
про працю. В трудових відносинах з ним
станом на 29.10.2013 р. знаходяться такі
наймані працівники:

ОСОБА_2 – продавець магазину № 23, з
14.09.2011 р. – на даний час знаходиться в
дородовій та після родовій відпустці
(наказу чи іншого розпорядження щодо
відпустки ОСОБА_2 по догляду за дитиною
до 3-ох річного віку немає). ОСОБА_2,
працюючи понад 42 год. в тиждень (тижнева
норма виробітки для повного місячного
окладу 40 годин) та працюючи у вихідні
дні, отримувала місячну заробітну
плату лише в розмірі мінімальної
заробітної плати, чим порушено вимоги
ст. 50,72,65,95,96,106,107 КЗпП України. В період з
вересня 2011 року по серпень 2012 року
підприємцем ОСОБА_1 не забезпечувався
достовірний облік виконуваної
найманими працівниками роботи та
достовірний бухгалтерський облік
витрат на оплату праці у встановленому
порядку, чим порушено вимоги ст. 30
Закону України «Про оплату праці».

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини
не визнав та пояснив, що ОСОБА_2 не
працює з 07.01.2012 року. Наказ про
відпустку та довідку видано 04.12.2013 р.,
оскільки до цього часу ОСОБА_2 з
відповідною заявою про надання їй
відпустки не зверталася.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1
дослідивши та оцінивши матеріали
адміністративної справи, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для притягнення його до
адміністративної відповідальності.
Такого висновку суд дійшов із
наступного.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
адміністративним правопорушення
(проступком) визнається протиправна
винна дія або бездіяльність, що посягає
на громадський порядок, власність,
права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов’язаний з’ясувати: чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом’якшують і
обтяжують відповідальність, чи
заподіяно майнову шкоду, чи є підстави
для передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також з’ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

У матеріалах справи відсутні інші
докази, які б вказували на вину ОСОБА_1 у
вчинені даного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КупАП
провадження у справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю у разі відсутності
події і складу адміністративного
правопорушення.

Оскільки, зазначених доказів у справі
немає, а ОСОБА_1 вини не визнає, то
справу необхідно закрити, керуючись
вимогами ст. 247 п. 1 КУпАП через
відсутність складу правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП –

ПОСТАНОВИЛА:

Адміністративну справу стосовно
ОСОБА_1 за ознаками правопорушення
передбаченого ч.1 ст. 41 Кодексу України
“Про адміністративні правопорушення”
провадженням закрити за відсутністю
складу правопорушення.

На постанову може бути подано апеляцію
протягом десяти днів з дня її
винесення.

Суддя - ОСОБА_3