АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 червня 2013 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2013 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 3 (три) доби, -

в с т а н о в и в :

Постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 3 доби.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1, будучи особою, яка протягом року піддавалась адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 07 квітня 2013 року та 09 квітня 2013 року вчинив насильство в сімї по відношенню до своїх батьків.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та надіслати справу на новий судовий розгляд до районного суду.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права.

Провадження № 33/774/469/13 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2

Категорія: ч. 2 ст. 173-2 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_3

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, в електронному повідомленні, яке надійшло на адресу апеляційного суду 06 червня 2013 року, просив відкласти розгляд справи про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою у звязку хворобою, однак, враховуючи, що апелянтом не надано доказів, які б підтверджували факт його хвороби, суд апеляційної інстанції не вважає поважною його неявку в судове засідання апеляційного суду і керуючись ч. 6 ст. 294 КУпАП, приходить до висновку про необхідність розгляду справи без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах поданої апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення № 000138 від 18 квітня 2013 року та № 000139 від 18 квітня 2013 року складеними уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 256 КУпАП; протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07 квітня 2013 року, 09 квітня 2013 року; письмовими поясненнями потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в яких потерпілі виклали обставини, за яких 07 квітня 2013 року та 09 квітня 2013 року, їх син ОСОБА_1, за місцем їх спільного проживання скоїв противоправні дії по відношенню до них, а саме, висловлювався брудною лайкою на адресу батьків, при цьому вів себе непристойно, на зауваження не реагував; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1648 від 07 квітня 2013 року, відповідно якого 07 квітня 2013 року, о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння; рапортами працівників міліції; довідкою МВС, з якої вбачається, що протягом року ОСОБА_1 неодноразово піддавався адміністративному стягненню за вчинення насильства в сімї.

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 насильства в сімї по відношенню до своїх батьків, зафіксованих в протоколах про адміністративне правопорушення, складених відносно ОСОБА_1

При цьому, суд апеляційної інстанції констатує, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 взагалі не наведено доводів, які б давали апеляційному суду підстави ставити під сумнів законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду, як і не наведено жодного конкретного порушення районним судом норм процесуального закону, яке б було підставою для скасування постанови суду.

При розгляді справи районним судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2013 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного арешту на строк 3 (три) доби, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3