Справа № 784/4254/13 04.10.2013 04.10.2013 04.10.2013
Номер провадження: 33/784/241/13
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/241/13 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Захарченко Д.В.
Доповідач апеляційного суду
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 жовтня 2013 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді: Хоміка І.М.

при секретарі судового засідання: Георгиці Г.В.

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_3

розглянув справу за апеляцією ОСОБА_3 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.09.2013 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою суду ОСОБА_3 визнано винним в тому, що 21.07.2013 року о 20:20 він керував транспортним засобом марки «Nissan Almera» д.н. НОМЕР_1 по прос. Жовтневому, в районі вул. Старофортечній в м. Миколаєві, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не оскаржуючи фактичних обставин, просить постанову суду в частині призначеного стягнення змінити з його пом'якшенням. Вважає, що судом першої інстанції не було в достатній мірі враховано дані про особу порушника та обставини, що пом'якшують його відповідальність. Судом призначено занадто суворий вид адміністративного стягнення, адже позбавлення права керування транспортними засобами завдасть багато незручностей його родині. Звертає увагу, що він раніше не притягувався до відповідальності та вважає можливим пом'якшити стягнення, яке не пов'язане з позбавленням права керування транспортним засобом, оскільки його робота потребує керування транспортним засобом.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляції, заслухавши апелянта ОСОБА_3, вважаю, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Що стосується висновку суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у постанові суду, то вони ґрунтуються на доказах, досліджених і належним чином оцінених судом. Також в судовому засіданні правопорушник повністю визнав себе винним.

Апелянт оскаржує постанову суду в частині призначеного стягнення, тобто просить пом'якшити вид адміністративного стягнення, звертаючи увагу, що раніше не притягувався до адміністративної відповідальності. Але посилання апелянта суперечать даним довідки про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності (а.с.7), в якій зазначається, що апелянт притягується до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП не вперше це уже п'яте аналогічне порушення та має несплачений штраф.

Крім цього, даних про те, що ОСОБА_3 працює, при цьому автомобіль є основним джерелом існування його сім'ї, в матеріалах справи не має і не надані вони апеляційному суду, що свідчить про їх голослівність.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доцільність накладення на ОСОБА_3 саме такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, оскільки він не вперше вчинив грубе порушення правил дорожнього руху і саме такий вид стягнення, буде достатнім для запобігання вчинення нових правопорушень.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.09.2013 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України - без зміни.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області І.М. Хомік