Справа №784/4975/13 29.11.2013 29.11.2013 29.11.2013
Номер провадження 33/784/283/13
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/784/283/13 Головуючий у 1-й інстанції: Закревський В.І.
Категорія: ст. 91 КУпАП Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2013 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Грушевського В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2013 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

-притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.91 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн., без конфіскації знарядь і способів вчинення правопорушення незаконно добутих природних ресурсів

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 34 грн. 41 коп.

Згідно постанови суду ПП ОСОБА_2 03.08.2013 року о 14 годині 30 хвилин та 04.08.2013 року о 12 годині 30 хвилин на території Національного природного парку «Бузький Гард» в межах Мигіївської сільської ради Первомайського району здійснювалася діяльність по використанню водного обєкту р. Південний Буг сплав туристів (водників) надувними човнами типу «Рафт», без відповідного дозволу та угоди з адміністрацією.

Вказаними діями ОСОБА_2 порушив правила охорони та використання території ПЗФ НПП «Бузький Гард», за яке ст. 91 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що керівництвом НПП «Бузький Гарт» йому було відмовлено в укладанні угоди в галузі туристичного співробітництва на 2013 р., незважаючи на те, що раніше в 2010-2012 роках він займався даним видом підприємницької діяльності і будь-яких порушень з його боку стосовно використання природних ресурсів НПП «Бузький Гард» не було.

Крім того посилаючись на те, що в 2013 році він фактично здійснював діяльність, повязану зі спуском надувних човнів та звітував про це перед НПП «Бузький Гард», вважає. що договір, укладений у 2012 році, пролонгований і на 2013 рік.

Зазначає, що адміністративний протокол, про який йдеться в рішенні суду був складений за його відсутністю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП України. Такий висновок суду ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та всебічно перевірених судом доказах, які отримали відповідну оцінку у постанові.

Вина ОСОБА_2 підтверджується даними протоколу № 000047 про адміністративне правопорушення від 06 серпня 2013 року, актами перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 03.08.2013 року та 04.08.2013 року, а також поясненнями ОСОБА_2 в суді першої та апеляційної інстанції.

Доводи апелянта про те, що він мав право займатися підприємницькою діяльністю по використанню водного обєкту ріки Південний Буг на території НПП «Бузький Гард», не підтверджуються матеріалами справи, як і його посилання на те, що договір, який він уклав з Парком 7 травня 2012 року пролонгований і на 2013 рік.

Так, згідно листа директора національного природного парка «Бузький гард» від 13.06.2013 року фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 відмовлено в укладанні договору про здійснення рекреаційної діяльності на 2013 рік (а.с.41).

Надані ОСОБА_3О розрахункові квитанції підтверджують, що він проводив оплату своєї діяльності до повідомлення йому, що договір з ним щодо співробітництва в галузі рекреаційної та туристичної діяльності з метою надання комплексних екскурсійних послуг та обслуговування екскурсійних груп укладатися не буде. (а.с.117). Після отримання ОСОБА_2 вказаного листа даних про те, що він оплачував свій вид діяльності, пов'язаний з туризмом, в матеріалах справи не має, не надав ОСОБА_2 доказів про це і в суд апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, договір № 129, укладений 11.06.2013 року між державним підприємством «Врадіївське лісове господарство», яке знаходиться на території Парку і ОСОБА_2, надав останньому можливість використовувати рекреаційний пункт площею 1.0 га. з метою використання корисних властивостей лісу і ніякого відношення до використання акваторії р. Південний Буг не має(а.с.28-31).

Крім того з матеріалів справи слідує, що на підставі чинного законодавства національному природному парку «Бузький Гарт» надано ряд дозволів, а також встановлений ліміт на 2013 рік щодо спеціального використання природних ресурсів у межах територій та обєктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення в тому числі й використання акваторії р. Південний Буг плавзасобами в туристичних і спортивних цілях(а.с. 98-107).

Аналогічних дозволів ОСОБА_4 в суді першої та апеляційної інстанції не надав.

Згідно ст.9-1 Закону України України «Про природно-заповідний фонд» від 16 червня 1992 року спеціальне використання природних ресурсів у межах території та обєктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та обєктів природно-заповідного фонду.

З матеріалів справи видно, що у ОСОБА_2 не було зазначених документів на спеціальне використання природних ресурсів у межах території Парку, а тому він здійснював заборонену туристичну(рекреаційну) діяльність по використанню водного обєкту р. Південний Буг.

Не заслуговують на уваги і доводи ОСОБА_2 про те, що протокол був складений за його відсутністю, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 був присутній під час складання зазначеного протоколу та від пояснень і підпису відмовився. (а.с.2).

Посилання ОСОБА_3 на те що він не порушував інші вимоги режиму території Парку відповідають дійсності, оскільки йому це і не інкримінувалося, що і вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується призначеного ОСОБА_2 адміністративного стягнення, то суд першої інстанції врахувавши характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь його вини, вірно дійшов висновку про необхідність накладення стягнення саме у виді штрафу, без конфіскації знарядь і способів вчинення правопорушення незаконно добутих природних ресурсів.

З урахуванням наведенного, підстав для скасування постанови суду немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2013 року - без зміни.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_1