АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 березня 2013 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, прокурора Асріян О.А. та представника митного органу ОСОБА_3, апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_1, на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2012 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2012 року, винесеною за заявою представника Дніпропетровської митниці, з ОСОБА_1, яку постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2012 року визнано винною в порушенні митних правил, передбачених ст. 476 МК України, з накладенням адміністративного стягнення у виді конфіскації товарів, було стягнуто на користь Дніпропетровської митниці витрати по зберіганню предметів порушення митних правил в розмірі 25877,54 грн.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2, в її інтересах, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови суду, просить її змінити.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 ОСОБА_2, уточнила вимоги апеляційної скарги та просила скасувати постанову суду першої інстанції.

Представник Дніпропетровської митниці ОСОБА_3 та прокурор Асріян О.А., просили апеляційний суд залишити постанову суду першої інстанції без змін, оскільки, на їх переконання, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставні.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи уточненої апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що уточнена апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального прав.

Провадження № 33/774/225/13 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_4

Категорія: Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_5

Як встановлено апеляційним переглядом, постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2012 року ОСОБА_1 було визнано винною в порушенні митних правил, передбачених ст. 476 МК України і накладено на неї адміністративне стягнення у виді конфіскації товарів безпосередніх предметів порушення митних правил.

21 листопада 2012 року представник Дніпропетровської митниці звернулась до районного суду з заявою, в якій просила внести до вищевказаної постанови суду суму витрат, понесених Дніпропетровською під час провадження у справі про порушення митних правил і оскаржуваною постановою суду першої інстанції було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської митниці витрати по зберіганню предметів порушення митних правил в розмірі 25877,54 грн.

Однак, таке рішення районного суду суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, виходячи з наступного.

Так, ст. 527 МК України передбачений виключний перелік видів постанов у справах про порушення митних правил, які суд виносить за результатами розгляду справи і вказаною нормою закону не передбачено право суду виносити постанову, зокрема, про стягнення витрат митного органу, повязаних із зберіганням товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 541 МК України, витрати митного органу, повязані із зберіганням товарів, щодо яких прийнято постанову про конфіскацію, до моменту винесення такої постанови повинні бути відшкодовані особою, яка вчинила порушення митних правил.

Проаналізувавши зміст викладеної норми закону, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що питання, повязані із стягненням витрат за зберігання товарів, мають вирішуватися виключно підчас розгляду справи про порушення митних правил, а рішення з цього приводу повинно бути викладене безпосередньо в постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому, апеляційний суд констатує, що ні нормами Митного кодексу України, ні нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якого здійснюється провадження у справах про порушення митних правил в частині, що не регулюється Митним кодексом України, не передбачений процесуальний порядок винесення, зокрема, постанови про стягнення витрат за зберігання товарів, окремо від постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, що в свою чергу не позбавляє митний орган права звернення до суду про відшкодування витрат за зберігання товарів, в порядку передбаченому чинним законодавством України.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції, хоча і не з тих підстав, на які посилається апелянт.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_1, задовольнити.

Скасувати постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2012 року, якою з ОСОБА_1 стягнуто на користь Дніпропетровської митниці витрати по зберіганню предметів порушення митних правил в розмірі 25877,54 гривні, а провадження в справі в цій частині закрити.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_5