АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/1553/13-п
Номер провадження 33/786/261/2013
Категорія:ст. 126 КУпАП
Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л,В.
Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року м. Полтава
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Корсун О.М. за участю секретаря Котенко А.О., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, законного представника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 2 серпня 2013 року,-

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 студента Гадяцького ПАЛ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн..

Згідно постанови судді ОСОБА_2 визнаний винуватим і притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 15 липня 2013 року о 22 год. 00 хв. по вул. Драгоманова, 22 в м. Гадяч, Полтавської обл. керував автомобілем Фольксваген Кадді, д. н. з. НОМЕР_2, не маючи права керування даним транспортним засобом, та, виїжджаючи з прилеглої території - місця стоянки - на дорогу, не надав переваги в русі автомобілю ВАЗ-21150, д. н. з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, який рухався по головній дорозі, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Своє рішення суд мотивував тим, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вищенаведених адміністративних правопорушень підтверджується даними протоколів про адміністративні правопорушення від 16. 07. 2013 року, схемою місця ДТП від 15.07.2013 року та показаннями свідків: ОСОБА_6 - інспектора ВДАІ, який складав протоколи про адміністративні правопорушення, поясненнями ОСОБА_5 - другого учасника ДТП, свідка ОСОБА_7 - дружини ОСОБА_5, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, просить скасувати постанову судді районного суду у частині визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суддя суду першої інстанції фактично не досліджував обставини справи, розглянувши її не об'єктивно, однобічно, упереджено та поверхнево, що призвело до прийняття незаконної та необґрунтованої постанови.

Зокрема апелянт вказує, що, визнаючи його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя за його клопотанням не допитав в якості свідка ОСОБА_8 та не призначив судово - автотехнічну експертизу.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В апеляційній скарзі не оспорюються висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП при обставинах, зазначених у постанові.

Дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 126 КУпАП кваліфіковані правильно.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Загальновизнано і зазначено в п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зокрема, і щодо неприпустимості спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Крім того, при розгляді справ зазначеної категорії судам необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Суддя суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП цих вимог закону не виконав та не надав належної оцінки доказам, що містяться в матеріалах справи.

Разом з тим, суддею було необґрунтовано відхилено клопотання про допит свідка ОСОБА_8, якому відомі обставини ДТП та призначення судово - автотехнічної експертизи.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції за клопотанням апелянта був допитаний свідок ОСОБА_8, який пояснив, що ОСОБА_2, 15 липня 2013 року о 22 год. 00 хв. керував автомобілем Фольксваген Кадді, д. н. з. НОМЕР_2, виїжджаючи з прилеглої території - місця стоянки - на дорогу, розпочав свій рух лише після того, як переконався, що це не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Він ОСОБА_8 , перебуваючи поряд в автомобілі із ОСОБА_2 бачив, що при виїзді останнього на автомобілі Фольксваген Кадді, д. н. з. НОМЕР_2 з прилеглої території - місця стоянки - на дорогу не було перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Водій автомобіля ВАЗ-21150, д. н. з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю більшою ніж 40 км/ год. без ввімкненого світла фар.

У апеляційній інстанції ОСОБА_2 підтвердив фактично надані ним пояснення працівникам ДАІ , суду першої інстанції та пояснив, що 15 липня 2013 року він приблизно 22 год. 00 хв. по вул. Драгоманова, 22 в м. Гадяч, Полтавської обл. керував автомобілем Фольксваген Кадді, д. н. з. НОМЕР_2, який належить його братові. Виїжджаючи з прилеглої території - місця стоянки - на дорогу, розпочав свій рух лише після того, як переконався, що це не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Водій автомобіля ВАЗ-21150, д. н. з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 рухався зі швидкістю більше 80 км/ год. без ввімкненого світла фар, у зв'язку з чим і вчинив наїзд на його автомобіль.

В свою чергу ОСОБА_5 - другий учасник ДТП, у судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що рухався 15 липня 2013 року приблизно о 20 год. 50 хв. по вул. Драгоманова, 22 в м. Гадяч, Полтавської обл. на автомобілі ВАЗ зі швидкістю 40 км/год. попереду за 20-30 метрів рухався автомобіль Фольксваген Кадді, який зробив різкий маневр на стоянку і відразу почав розворот наліво і він, щоб уникнути зіткнення змінив напрямок руху вліво і натиснув на гальма, але в цей момент автомобіль Фольксваген Кадді зіткнувся з його автомобілем.

Аналогічні за змістом пояснення надала у суді першої інстанції свідок ОСОБА_7- дружина ОСОБА_5, яка під час ДТП перебувала з ним поряд в автомобілі.

Згідно дослідженого під час апеляційного розгляду висновку № 16 від 5.08.2013 року експертного авто технічного дослідження виконаного по заяві ОСОБА_5 в дорожній ситуації, при обставинах пригоди вказаних водієм ОСОБА_5:

- технічна можливість запобігти зіткнення автомобіля Фольксваген Кадді ,д. н. з. НОМЕР_2, з автомобілем ВАЗ-2115, д. н. з. НОМЕР_1, зі сторони водія ОСОБА_2 визначалася виконанням ним вимог п. п. 10.1,10.2 ПДР, для чого у нього не було перешкод технічного характеру; - у даній дорожній ситуації, при обставинах пригоди вказаних водієм ОСОБА_5, дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. п. 10.1,10.2 ПДР і знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди;

- у даній дорожній ситуації, при обставинах пригоди вказаних водієм ОСОБА_5, водій автомобіля ВАЗ-2115 ОСОБА_5 в умовах даної пригоди не мав технічної можливості шляхом термінового гальмування, тобто виконанням вимог п. 12.3 ПДР, уникнути зіткнення з автомобілем Фольксваген Кадді;

- у даній дорожній ситуації, при обставинах пригоди вказаних водієм ОСОБА_5, в діях водія автомобіля ВАЗ-2115 ОСОБА_5 невідповідностей вимогам ПДР, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП, не вбачається.

В апеляційній інстанції експерт ОСОБА_9 (зареєстрований як фізична особа - підприємець) пояснив, що при складанні вищезазначеного висновку він керувався вихідними наданими ОСОБА_5 і виходив з того, що останній 15.07.2013 року приблизно 21 год. рухався на автомобілі ВАЗ-2115, д. н. з. НОМЕР_1, по вул. Драгоманова зі сторони центра м. Гадяч в напрямку вул. 50 років Жовтня зі швидкістю 40 км/год. з ввімкненим ближнім світлом фар та передніми протитуманними фарами. В цей час йшов дощ і проїзна частина була мокрою. Попереду на великій відстані в попутному напрямку рухався автомобіль Фольксваген Кадді, д. н. з. НОМЕР_2, який в районі будинку № 22 заїхав на стоянку, яка знаходилась праворуч. Коли автомобіль Фольксваген Кадді наблизився до ОСОБА_5 на невелику відстань, автомобіль Фольксваген Кадді, д. н. з. НОМЕР_2, без включення покажчиків поворотів різко виїхав зі стоянки, одночасно, виконуючи розворот. ОСОБА_5 , щоб уникнути зіткнення, прийняв ліворуч і загальмував, однак зіткнення не вдалось уникнути, оскільки все сталося дуже швидко: з моменту початку виконання розвороту до моменту зіткнення пройшло 1,5-2 секунди. У момент зіткнення автомобіль ОСОБА_5 контактував передньою частиною з лівою боковою частиною Фольксваген Кадді.

З огляду на вищевикладене приходжу до наступного, що висновок № 16 від 5.08.2013 року експертного авто технічного дослідження не може бути беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_8 експертом враховані не були, а останні вказували на інший механізм дорожньо-транспортної пригоди, ніж вказував ОСОБА_5 .

Експертне дослідження проводилося, виходячи з того, що вищезазначена ДТП сталася 15.07.2013 року о 21 годині.

Водночас, як видно з пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, свідка ОСОБА_8, протоколу про адміністративне правопорушення серії АГ2 № 563396 від 16.07.2013 року (а. с. 2) дорожньо-транспортна пригода сталася о 22 годині, а згідно схеми ДТП о 22 год. 20 хв. (а. с. 4).

Покриття проїзної частини за поясненнями ОСОБА_5 і ОСОБА_2 було мокрим, оскільки був дощ і це було враховано експертом при наданні експертного висновку.

У той же час, згідно схеми місця ДТП року, складеною працівником ДАІ ОСОБА_6 - 15.07.2013 р., тобто у день ДТП, стан покриття проїзної частини був сухим (а. с. 4) .

При апеляційному перегляді було призначено у даній справі судово - автотехнічну експертизу, виконання якої було доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз, зокрема і по тим питанням на які дані відповіді у висновку № 16 від 5.08.2013 року експертного авто технічного дослідження виконаного по заяві ОСОБА_5

Дана експертиза експертною установою була повернута без виконання, зокрема, у зв'язку з тим, що на схемі ДТП не зазначено розташування автомобілів Фольксваген Кадді, д. н. з. НОМЕР_2 і ВАЗ-21150, д. н. з. НОМЕР_1 відносно меж проїзної частини до моменту виникнення небезпеки для водія автомобіля ВАЗ-21150 та не вказана відстань, яку подолав автомобіль Фольксваген Кадді, д. н. з. НОМЕР_2 з моменту коли він створив небезпеку для руху водію автомобіля ВАЗ-21150 до місця зіткнення.

Орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення не надав вищенаведених вихідних даних на вимогу апеляційного суду, а тому вичерпані можливості їх отримання.

Аналізуючи пояснення свідка ОСОБА_8 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, видно, що останній виконав п. 10.1 ПДР, а це ставить під сумнів невиконання ним п. 10.2 ПДР, оскільки вказані пункти ПДР взаємопов'язані.

Вищенаведені обставини в даному конкретному випадку позбавляють суд можливості прийти до остаточних, безсумнівних висновків щодо винуватості чи невинуватості ОСОБА_2 в даній дорожньо - транспортній пригоді.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням вищевикладеного, за наявності обґрунтованих сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_2 і не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вважаю, що ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за цією статтею безпідставно і в цій частині постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, а постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 2 серпня 2013 року щодо ОСОБА_2 змінити.

Скасувати постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 2 серпня 2013 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, та закрити провадження у справі.

В іншій частині постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 2 серпня 2013 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Корсун О.М.