№3/522/6833/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2013 р. суддя Приморського районного суду м. Одеси Цільмак К.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УСБУ в Одеській області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, заміжньої, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючої старшим викладачем Одеського національного політехнічного університету, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 212-2 ч. 1 п. 6 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Під час здійснення відділом захисту національної державності Управління СБ України в Одеській області контррозвідувальних заходів по охороні держаної таємниці в Одеському національному політехнічному університеті, були виявлені факти порушення діючого законодавства в сфері охорони держаної таємниці старшим викладача кафедри теоретичної механіки ОНПУ ОСОБА_1 Наказом ректора ОНПУ від 24.12.2010 р. №9-10, ОСОБА_1 надано допуск до відомостей, що становлять державну таємницю, за формою №3, та допуск до її матеріальних носіїв з грифом секретності Таємно, у звязку з чим 30.12.2010 р. ОСОБА_1 взяла на себе зобовязання у звязку із допуском до держаної таємниці. ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 4 ст. 28 Закону України Про держану таємницю, та п.п. 119, 652 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в держаних органах, органах місцевого самоврядування,на підприємствах, в установах і організаціях, з липня 2011 р. по липень 2013 р. не повідомляла у письмовій формі посадову особу, яка надала їй доступ держаної таємниці ректора ОНПУ, та режимно-секретний орган за місцем зберігання картки обліку (форма 6), про свої виїзди за кордон. Згідно листа Держаної прикордонної служби України, ОСОБА_1 з 03.07.2011 р. по 10.07.2011 р. виїжджала до м. Санкт-Петербург, Російської Федерації, з 30.07.2011 р. по 08.08.2011 р. виїжджала до м. Новоазовськ, Російської Федерації, з 22.10.2011 р. по 02.11.2011 р. виїжджала до м. Париж, з 22.06.2012 р. по 29.06.2012 р. виїжджала до м. Стамбул, останній виїзд з 15.07.2013 р. по 24.07.2013 р. виїжджала за межі України до Російської Федерації. Згідно з копією журналу обліку виїзду за кордон працівників ОНПУ, яким надано допуск до держаної таємниці відомості про виїзд за межі країни ОСОБА_1 не зазначені. ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст. 212-2 ч. 1 п. 6 КпАП України.

04.10.2013 р. на адресу суду надійшли пояснення ОСОБА_1, згідно з якими свою провину у скоєнні правопорушення не визнає, та вважає, що зазначену справу слід закрита на підставі ч. 2 ст. 38 КпАП України у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. ОСОБА_1 вказує, що кожний раз перед виїздом за кордон письмово повідомляла посадових осіб про свій намір виїхати за кордон, п. 562 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в держаних органах, органах місцевого самоврядування,на підприємствах, в установах і організаціях передбачено, що посадова особа, яка проводе інструктаж з співробітниками, які виїжджають за кордон вносить відповідні записи до Журналу обліку виїзду за кордон робітників, яким наданий допуск до держаної таємниці (форма №76), однак зазначено формою не передбачено ознайомлення особи яка виїжджає за кордон із записами, які внесені в зазначений журнал, у звязку з чим їй не відомо чи вносились в журнал відомості про її виїзди за кордон. При цьому відповідальність за збереження заяв та службових записок з повідомленнями посадових осіб вона не несе, в період з червня 2011 р. по грудень 2012 р. начальником РСО ОНПУ був ОСОБА_2, який відповідав за ведення вказаного журналу. Органи, які здійснюють перевірки завжди мали згоду контролювати наявність, реєстрацію, та зберігання в РСО інформації про її виїзди за кордон, злічити її з відомостями Держаної прикордонної служби, однак ніяких нарікань з цього приводу до неї не було. В травні 2013 р. від нового начальника РСО ОНПУ ОСОБА_3 дізналась про журнал, та про те, що в нього не внесені відомості про її виїзди за кордон в період з 2011 р. по 2012 р., та повідомила, що перед виїздами за кордон повідомляла заявами, однак чи були зареєстровані ці заяви, та чи були виконані якісь інші дії з приводу її заяв, їй не відомо. 11.06.21013 р. вона звернулась до начальника РСО та до ректора ОНПУ з повідомленнями про запланований виїзд до Казахстану, м. Уральськ в період з 13.07.2013 р. по 05.08.2013 р. Службове розслідування проводилось без її участі, так як вона була за кордоном, у звязку із чим вона не надала свої пояснення. Крім того ОСОБА_1 зазначає, що про останній факт її виїзду за кордон вона повідомляла РСО та ректора в липні 2013р., що підтверджується документально. Інші факти, не повідомлення про виїзди за кордон мали місце більш ніж рік тому, у звязку із чим, на думку ОСОБА_1, строк притягнення до адміністративної відповідальності передбачений ч. 2 ст. 38 КпАП України закінчився.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку ОСОБА_1, суд вважає, що ОСОБА_1 допустила порушення вимог ч. 4 ст. 28 Закону України Про держану таємницю, згідно з якою громадянин, якому надано допуск до держаної таємниці, зобовязаний виконувати вимоги режиму секретності, повідомляти письмо посадових осіб, які надали йому допуск до державної таємниці та відповідні режимно-секретні органи про свій виїзд за кордон, а також п.п. 119, 652 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в держаних органах, органах місцевого самоврядування,на підприємствах, в установах і організаціях, чим скоїла правопорушення передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КпАП України.

Згідно листа держаної прикордонної служби України №65/5/1 1779 дск від 10.07.2013 р., який надійшов та зареєстрований в УСБУ в Одеській області 30.07.2013 р. за №65/5/1907 н/т, (а.с. 9) ОСОБА_1 перетинала кордон: 28.07.2008 р. Київ Домодєдово, повернулась 09.08.2008 р., 11.02.2009 р. Одеса - Будапешт, повернулась 22.02.2009 р., 18.07.2012 р. Київ - Франкфурт, повернулась 25.07.2012 р., 03.07.2011 р. Одеса - Санкт-Петербург, повернулась 10.07.2011 р., 30.07.2011 р. м. Новоазовськ, Російської Федерації, повернулась 08.08.2011 р., 22.10.2011 р. Київ Париж, повернулась 02.11.2011 р., 22.06.2012 р. Одеса-Стамбул, повернулась 29.06.2012 р. Згідно з копією Журналу обліку виїздів за кордон працівників ОНПУ, яким надано допуск до держаної таємниці відомості про вищезазначені виїзди за кордон ОСОБА_1 відсутні (а.с. 10). Твердження ОСОБА_1 про те, що вона кожний раз сповіщала ректора ОНПУ і начальника РСО ОНПУ про свої виїзди за кордон, не знайшли свого підтвердження, оскільки ОСОБА_1 не надано доказів, які б могли документально підтвердити сповіщення ректора ОНПУ та начальника РСО ОНПУ про вищезазначені виїзди за кордон, а також спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Крім того, суд не погоджується з твердженням ОСОБА_1, про те, що справу про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі ч. 2 ст. 38 КпАП України, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки лист держаної прикордонної служби України №65/5/1 1779 дск, надійшов на адресу УСБУ в Одеській області 30.07.2013 р. та зареєстрований за №65/5/1907 н/т., таким чином правопорушення, за вчинення якого притягується ОСОБА_1, було виявлено робітниками УСБУ в Одеській області 30.07.2013 р., а згідно з ч. 2 ст. 38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, датою виявлення адміністративного правопорушення слід вважати 30.07.2013 р.

В частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по епізоду не повідомлення ректора ОНПУ та начальника РСО ОНПУ про останній свій виїзди за кордон м. Уральськ, р. Казахстан, в період з 15.07.2013 р. по 24.07.2013 р., суд вважає за необхідне відмовити в притягненні ОСОБА_1 до адміністративно відповідальності, а провадження за зазначеним епізодом закрити, так як ОСОБА_1 надано копію службової записки начальнику РСО ОНПУ, від 13.07.2013 р., на якій є відмітка про отримання 11.07.2013 р. начальником РСО, а також службову записку ректору ОНПУ від 12.07.2013 р., згідно з якими ОСОБА_1 повідомила зазначених осіб про свій останній виїзд за кордон.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні правопорушення передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КпАП України, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб з дня оголошення до Апеляційного суду Одеської області.

Суддя: (підпис) копія вірна

Суддя:

11.10.2013