П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 524/10242/13-п

11.12.2013 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Сировєтнік Т.І.,

при секретарі Махлай К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Кременчуці справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, працює головним бухгалтером ТОВ «Торгова компанія «Влів», раніше до адміністративної відповідальності не притягалася,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, являючись посадовою особою, відповідальною за нарахування різних виплат працівникам ТОВ «Торгова компанія «Влів», допустила порушення, ст..34 Закону України «Про оплату праці», а саме частину заробітної плати за квітень 2013 року в сумі 6500 грн. було виплачено 03.06.2013 року шляхом перерахування коштів на карткові рахунки працівників КБ «Приватбанк». Приріст індексу споживчих цін за період невиплати грошового доходу становить 0,1 %. При цьому підприємством не вірно проведено працівникам нарахування та виплату компенсації втрати частини заробітної плати у зв*язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством, про що при проведенні перевірки головним державним інспектором праці ОСОБА_2 головний бухгалтер ОСОБА_1 надала платіжне доручення №5932 від 03.06.2013 року з розбіжностями в 6 грн.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18.10.2013 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП України, було зазначено, що в порушення вимог ст..83 КЗпП України, де зазначено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. В окремих випадках при звільненні працівників не проведено нарахування та виплату грошової компенсації за всі невикористані ними дні щорічної відпустки. Так при звільненні працівника ОСОБА_3, який працював в період з 27.04.2012 року по 02.08.2013 року ( звільнено за прогули згідно ст..40 КЗпП України, останній день праці 05.06.2012 року) не проведено нарахування компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, і підтвердження при перевірці не надано.

В порушення вимог ст.117 КЗпП України не проведено нарахування та виплата середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку звільненим працівникам , у разі невиплати в день звільнення, всих коштів, належних працівникові ОСОБА_4 Так, наказом №305-К від 06.09.2013 року звільнено майстра цеха ОСОБА_4 у зв*язку з достроковим припинення термінового трудового договору з ініціативи працівника згідно ст..39 КЗпП України. Виплату належних працівнику сум при звільненні в день звільнення не проведено, виплачено лише 01.10.2013 року шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок працівника в КБ «Приватбанк», про що свідчать відомості розподілу заробітної плати на платіжні доручення №6387 від 01.10.2013 року на суму 868 грн.23 коп., №6388 від 01.10.2013 року на суму 1868 грн.23 коп. та №6389 від 01.10.2013 року на суму 751 грн. 07 коп. Наказом №258-К від 08.08.2012 року звільнено слюсаря механоскладальних робіт ОСОБА_5 з 08.08.2013 року за прогул згідно ч.4 ст.40 КЗпП України. Виплату належних працівнику сум при звільнені не проведено, виплачено лише 01.10.2013 року та 07.10.2013 року шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок працівника КБ «Приватбанк», про що свідчать відомість розподілу заробітної плати на платіжні доручення №6387 від 01.10.2013 року на суму 979 грн.64 коп., платіжне доручення 6450 від 07.10.2013 року на суму 614 грн. 56 коп.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за трьома виявленими при проведенні перевірки на ТОВ «Торгова компанія «Влів» порушеннями, що стосується нарахування виплат, визнала вину частково. Суду показала, що при проведенні 18.10.2013 року державним інспектором праці ОСОБА_2 перевірці нарахування різних виплат вона надавала інспектору пояснення та документи, які свідчили про правильність нарахування за трьома виявленими порушеннями, але дані нею пояснення та офіційні документи не враховувалися інспектором. Оскільки при нарахуванні середньої заробітної плати працівникам ТОВ «Торгова компанія «Влів», нею використовувалася Постанова Кабінету Міністрів від 8 лютого 1995 р. N 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», де зазначено сам порядок та період, за який нараховується середня заробітна плата для нарахування виплат для відпусток, то нею, як головним бухгалтером було законно нараховані середній заробіток працівникам ТОВ «Торгова компанія «Влів» ОСОБА_3, який не мав права на отримання грошової компенсації за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, як правильність нарахування нею та виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку звільненим працівникам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Оскільки нарахована нею правильно заробітна плата при звільнені не була своєчасно виплачена працівнику, який сам не являвся і не звертався до підприємства, то грошові кошти були зараховані на платіжні картки. Що стосується неправильності проведеного працівникам нарахування та виплату компенсації втрати частини заробітної плати у зв*язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги за квітень 2013 року,то цей коефіцієнт був невірно порахований з недоврахуванням 6 грн.

Заслухаши показання особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані нею письмові докази: накази, розрахункові платіжні відомості, ксерокопії карток оплати працівників,акти, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.41 КУпАП України нарахування середньої заробітної плати при звільненні працівників ТОВ «Торгова компанія «Влів» ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в судовому засіданні не доведена.

Враховуючи малозначність суми нарахування та виплату компенсації втрати частини заробітної плати у зв*язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги за квітень 2013 року в сумі 6 грн., суд вважає за можливість звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.22 КУпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП України за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На постанову може бути подана апеляційна скарга на протязі 10 днів до Апеляційного суду Полтавської області .

Суддя: