Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/465/13 Головуючий у
суді І-ї інстанції Безсмолий Є.Б.
Категорія - 472 Доповідач у суді ІІ-ї
інстанції Гончар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2013 року. Суддя апеляційного
суду Кіровоградської області Гончар
В.М., за участі представника
Кіровоградської митниці Міндоходів
Сікори С.В., прокурора Кривденко В.О.,
представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді апеляційні
скарги начальника Кіровоградської
митниці Скальського П.П. та Казаніна
В.С. на постанову Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 16 жовтня 2013
року, якою:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроджець м. Умань
Черкаської області, українець,
громадянин України, працюючого
директором ТОВ «Амадеус Марин»,
зареєстрований та проживаює за
адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1,

визнаний винним у порушенні митних
правил, передбачених ст. 472 Митного
кодексу України, а провадження по
справі закрито у зв'язку із закінченням
на момент розгляду справи строків
накладення адміністративного
стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 16
жовтня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у
порушені митних правил, передбачених
ст. 472 МК України і провадження у справі
закрито в зв'язку зі спливом строку
накладення адміністративного
стягнення.

На постанову судді начальник
Кіровоградської митниці Міндоходів
Скальський П.П. подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову
Ленінського районного суду м.
Кіровограда в частині закриття
провадження скасувати та прийняти нову
постанову про притягнення ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності за
порушення митних правил
відповідальність за які, передбачена
ст. 472 МК України з накладанням
адміністративного стягнення, який
передбачено санкцією визначеної
статті, а саме штрафу в розмірі 100%
вартості товару та конфіскації
предмета правопорушення ( в разі
відсутності конфіскувати його
вартість ).

В обґрунтування апеляційних вимог
зазначив, що судом було порушено норми
чинного законодавства. Справу було
передано до Ленінського районного суду
м. Кіровограда 25 липня 2013 року, однак
рішення судом винесено 16 жовтня 2013
року, тобто з порушенням
п'ятнадцятиденного строку розгляду
справи, передбаченого ст. 525 МК України.
Позиція суду є упередженою й
необґрунтованою, оскільки дане
порушення має особливий характер
суспільної небезпеки. Також судом не
дотримано вимог ст. 245 КУпАП, згідно з
якою завданнями провадження в справах
про адміністративне правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне та
об'єктивне з'ясування обставин справи
та вирішення її в точній відповідності
із законом.

ОСОБА_4 в поданій апеляційній скарзі,
просить змінити постанову Ленінського
районного суду м. Кіровограда та
закрити провадження у справі у зв'язку
з відсутністю у його діях ознак
порушення митних правил.

В обґрунтування вимог вказав, що судом
не зазначено, ким саме було ввезено
залізничну цистерну, що свідчить про
відсутність доказів ввезення цистерни
саме ТОВ «Амадеус Марин». Крім того, не
досліджено той факт, що цистерна
передавалась ТОВ «Амадеус Марин» вже
на митній території України,
відповідно до Акту прийому передачі, а
саме після проведення процедур митного
оформлення. Також вказав, що він на
даний момент та момент складання
протоколу, не був керівником ТОВ
«Амадеус Марин», що свідчить про
відсутність події складу порушення
митних правил. Разом з тим, послався на
відсутність доказів ввезення цистерни
саме ТОВ «Амадеус Марин», що
підтверджують його право діяти від
імені декларанта - власника цистерни.
Також зазначає, що протокол про
порушення митних правил складено
відносно нього з порушенням вимог
КУпАП на що суд уваги не звернув.

Заслухавши пояснення представника
Кіровоградської митниці Міндоходів та
висновок прокурора, які підтримали
вимоги поданої митницею апеляції, а в
задоволені апеляції ОСОБА_4 просили
відмовити, пояснення представника
ОСОБА_4 - захисника ОСОБА_5, яка подану
ОСОБА_4 апеляцію просила задовольнити і
заперечувала проти задоволення
апеляції Кіровоградської митниці,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційних скарг,
апеляційний суд вважає, що апеляційні
скарги задоволенню не підлягають з
таких підстав.

Під час розгляду справи та відповідно
протоколу про порушення митних правил
№ 57/90100/13 від 10.04.2013 року, судом першої
інстанції встановлено наступне.

10.04.2013 року до Кіровоградської митниці
надійшла інформація про проведення
ремонтних робіт залізничної цистерни
№ 57087298, яка є власністю ООО «Агровагон»
Російської Федерації. В ході
проведення перевірки встановлено, що
дана цистерна дійсно знаходиться у
розпорядженні підприємства ТОВ
«Амадеус Марин», яке використовує її
для перевезення вантажів по території
України згідно договору оренди
укладеному ТОВ «Амадеус Марин» в особі
директора ОСОБА_4 з російським
підприємством ТОВ «АкваРейл», яке в
свою чергу являється орендатором цієї
цистерни у російського підприємства
ТОВ «Агровагон». Однак залізнична
цистерна в зоні діяльності
Кіровоградської митниці не
задекларована і будь-якої інформації
стосовно законності перебування її на
митній території України відсутня.

Згідно відповіді відокремленого
структурного підрозділу
«Інформаційно-обчислювального центру»
Одеської залізниці від 12.03.2013 року № ЮЦ
- 06/177 на запит митниці від 06.03.2013 року,
залізнична цистерна № 57087298 була
ввезена на митну територію України
26.03.2011 року, через залізничну станцію
«Тополі» Української південної
залізниці.

Незважаючи на те, що ТОВ «Амадеус
Марин» отримало в користування
залізничну цистерну № 57087298 для
перевезення вантажів на свій розсуд,
зазначена цистерна відповідно до вимог
чинного законодавства, у митний режим
«тимчасове ввезення» як транспортний
засіб тимчасово ввезений на митну
територію України задекларована не
була, чим порушено вимоги ст.103, ч. 1 ст.104
Митного кодексу України в частині
перебування залізничної цистерни №
57087298 під митним контролем.

Згідно діючого законодавства, для
проведення 27.08.2011 року планового
деповського та 07.08.2012 року планового
капітального ремонту, який проводило
ТОВ «Амадеус Марин», залізничної
цистерни № 57087298, оскільки вона є
власністю Російської Федерації,
цистерна № 57087298 повинна була
декларуватись в митний режим переробки
на території України, що також зроблено
не було, чим не виконано вимоги ст.147, п.1
ст.149, п.1 ст. 154, ст.157 Митного кодексу
України в частині проведення операцій
з переробки товарів на митній
території України.

Зазначені дії вчинені без дозволу
митного органу та без розміщення
цистерни № 57087298 у відповідні митні
режими відповідно до чинного
законодавства.

Аналізуючи зібрані по справі докази у
їх сукупності, суд першої інстанції
дійшов висновку про те,що у діях ОСОБА_4
міститься склад порушення митних
правил і його дії кваліфікував за ст. 472
МК України, як недекларування товарів,
транспортних засобів, що переміщуються
через митний кордон України, тобто
нез'явлення за встановленою формою
точних та достовірних відомостей
(наявність, найменування або назва,
кількість тощо) про товари, транспортні
засоби комерційного призначення, які
підлягають обов'язковому декларуванню
у разі переміщення через митний кордон.

Також суд, посилаючись на вимоги ч.2 ст.
467 МК України, ст. 247 КУпАП закрив
провадження в справі щодо ОСОБА_4 в
зв'язку зі спливом строку накладення
адміністративного стягнення.

Перевіривши матеріали справи
апеляційний суд прийшов до
переконливого висновку, що протокол
про порушення митних правил відносно
ОСОБА_4 складено відповідно до ст. 256
КУпАП, в ході провадження по справі
дотримано вимог ст. 245 КУпАП, а судовий
розгляд справи проведено у
відповідності до ст. 280 КУпАП.

ОСОБА_4 визнаний винним у порушені
митних правил, передбачених ст. 472 МК
України. Його вина у вчиненому
правопорушенні об'єктивно
підтверджується сукупністю доказів, а
саме протоколом про порушення митних
правил № 57/90100/13 від 10.04.2013 року та
доданими до нього матеріалами справи.

За таких обставин, суду першої
інстанції в повній мірі дослідив та
проаналізував наявні в матеріалах
справи про адміністративне
правопорушення докази і їм дана
належна оцінка, тому дійшов
правильного висновку про винність
ОСОБА_4 у порушені митних правил,
передбачених ст. 472 МК України та
відповідно вимог ст. 247 КУпАП, ч.2 ст.467
МК України закрив провадження в справі
в зв'язку з закінченням на момент
розгляду справи строку накладення
адміністративного стягнення.

Твердження апелянта ОСОБА_4 про
упередженість суду та порушення судом
процесуальних норм є безпідставними.

Під час апеляційного розгляду справи,
обставини, на які посилається ОСОБА_4 в
апеляційній скарзі з приводу
недоведеності його вини у вчиненні
адміністративного правопорушення, є не
обґрунтованими, належними доказами не
підтверджені, навпаки повністю
спростовуються вищезазначеними
матеріалами справи та наведеними
доказами в тому числі і протоколом про
порушення митних правил № 57/90100/13 від
10.04.2013 року завірений підписами понятих
про те, що ОСОБА_4 від підпису протоколу
та отримання його примірника
відмовився, наказом № к/16 від 27.08.2012
року про призначення директором ТОВ
«Амадеус Марин» ОСОБА_4, іншими
доданими до протоколу матеріалами, а
тому його апеляція задоволенню не
підлягає.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 467 МК
України адміністративне стягнення за
порушення митних правил може бути
накладене судом не пізніше, ніж через
шість місяців з дня вчинення
правопорушення.

Згідно зі ст. 487 МК провадження у
справах про порушення митних правил
здійснюється відповідно до МК України,
а в частині, що не регулюється ним, -
відповідно до законодавства України
про адміністративні правопорушення.

За змістом п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП
провадження в справі підлягає закриттю
у разі закінчення на момент розгляду
справи передбачених законом строків
накладення адміністративних стягнень.

Порушення митних правил мало місце 12
березня 2013 року, тобто граничним
строком накладення адміністративного
стягнення могло бути 12 вересня 2013 року.

Оскільки на момент розгляду справи
суддею Ленінського районного суду м.
Кіровограда /16 жовтня 2013 року/ минуло
шість місяців з дня вчинення
правопорушення й визначений законом
шестимісячний строк накладення
адміністративного стягнення
закінчився, суддя з дотриманням вимог
закону закрив провадження у справі.

За вказаних обставин доводи
Кіровоградської митниці Міндоходів
про скасування постанови суду першої
інстанції за обставин, викладених в
апеляційній скарзі, також
спростовуються матеріалами справи та
вищезазначеними вимогами КУпАП та МК
України, а тому подана митницею
апеляція задоволенню не підлягає.

Будь-яких порушень законодавства під
час розгляду справи в суді першої
інстанції, апеляційним судом не
встановлено тому апеляційні скарги не
містить правових підстав для
скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу начальника
Кіровоградської митниці та Казазніна
В.С. залишити без задоволення, а
постанову Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 16 жовтня 2013 року,
якою ОСОБА_4 визнано винним у порушенні
митних правил, передбачених ст. 472
Митного кодексу України, а провадження
закрито у зв'язку із закінченням
строків накладення адміністративного
стягнення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
винесення, є остаточною й оскарженню не
підлягає.

Суддя