Справа № 661/1196/13-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2013 року

Суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Пилипенко С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Територіальної державної інспекції праці у Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, начальника КП Новокаховське шляхово-експлуатаційне управління, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч. 1 ст. 41 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1, будучи начальником КП Новокаховське ШЕУ, у період з 01.01.2012 року по 25.02.2013 року, допустив порушення вимог законодавства про працю, а саме: виплата заробітної плати проводиться менше двох разів на місяць, пізніше семи днів після закінчення періоду за який здійснюється виплата. Так, заробітна плата за листопад місяць 2012 року виплачена 15.01.2013 року. Робітники ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інші заробітну плату в грудні 2012 року отримували один раз, а саме 27 грудня 2012 року, що порушує вимоги ч. 1 ст. 115 КЗпПУ та ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці».

Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Так, ОСОБА_5 пішов у відпустку з 06.01.2012 року, заробітну плату на час відпустки отримав 20.01.2012 року, ОСОБА_6 пішла у відпустку з 08.06.2012 року, заробітну плату отримала 27.06.2012 року, ОСОБА_7 пішла у відпустку з 02.11.2012 року, заробітну плату отримала 27.12.2012 pоку, ОСОБА_8 пішов у відпустку з 18.12.2012 року заробітну плату отримав 15.01.2013 року, чим порушено вимоги ч. 4 ст.115 КЗпПУ.

При звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства в день звільнення не проводиться. Так, ОСОБА_9 звільнився 21.01.2012 року, остаточний розрахунок отримав 27.01.2012 року, ОСОБА_10, та ОСОБА_11, звільнились 07.09.2012 року, а остаточний розрахунок отримали 25.09.2012 року, ОСОБА_12 звільнився 30.11.2012 року - отримав розрахунок 30.01.2013 року, ОСОБА_13 звільнився 17.12.2012 року, а розрахунок отримав 30.01.2013 pоку, що порушує вимоги ч. 1 ст. 116 КЗпПУ.

Порушено вимоги ч. 1 ст. 117 КЗпПУ, а саме - у разі невиплати в день звільнення всіх коштів працівнику не нараховується і не виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, ОСОБА_9 звільнився 21.01.2012 року, остаточний розрахунок отримав 27.01.2012 року, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 звільнились 07.09.2012 року, а остаточний розрахунок отримали 25.09.2012 року, ОСОБА_12 звільнився 30.11.2012 року - отримав розрахунок 30.01.2013 року, ОСОБА_13 звільнився 17.12.2012 року, розрахунок отримав 30.01.2013 року, середній заробіток їм не був нарахований і не виплачений.

В порушення вимог ч. 1 ст. 94 КЗпПУ заробітна плата працівникам за виконану ними роботу в повному об'ємі не виплачується. Так, станом на 01.01.2013 року на підприємстві існує заборгованість із виплати заробітної плати працівникам підприємства на загальну суму 31306,00 грн. (невиплачена заробітна плата за листопад 2012 року).

При існуючій заборгованості із заробітної плати, що станом на 01.01.2013 року склала 31306,00 грн., оплата праці не здійснювалась в першочерговому порядку. Так, за 2012 рік на розрахункові рахунки надійшло грошових коштів на загальну суму 46041,00 грн., фактично використано на виплату поточної заробітної плати 8295,00 грн., або 18,017 % від загальних сум надходжень. На підприємстві існує дебіторська заборгованість, що складає 8417,00 грн., та кредиторська заборгованість на суму 601000,00 грн., дебіторам направлено претензій на суму 54000,00 грн , в суди позовів на дебіторів направлено не було. Таким чином, порушено вимоги ч.3 ст. 15 Закону України „Про оплату праці " та ч. 5 ст. 97 КЗпПУ, в якій закріплено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду за викликом в судове засідання зявився, проте, не дочекавшись його початку, залишив приміщення Новокаховського міського суду без надання пояснень, раніше подав суду заперечення, в яких свою вину не визнав, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено відносно нього з порушенням строків, встановлених ст. 38 КпАП України. Крім того, заробітна плата за весь час щорічної відпустки виплачується відповідно до узгодженого строку між роботодавцев та працівником, у зазначені в протоколі дні звільнені особи не працювали, а тому розрахунок з ними (або їх родичами) проведено наступного дня після предявлення відповідних вимог, також факт невиплати заробітної плати підтверджується тільки одиничним випадком заборгованістю в розмірі 31306 грн. станом на 01.01.2013 року, До того ж зауважив, що внаслідок тяжкого фінансового становища підприємства розрахунок із ОСОБА_14, звільненою 30.11.2012 року, за її згодою було проведено 30.01.2013 року і так само з родичами ОСОБА_13, який помер 17.12.2012 року. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не нараховувався і не виплачувався, так як ця сума не передбачена в статті затрат по плану підприємства.

Вивчивши заперечення правопорушника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що вина останнього доведена та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 28.02.2013 року, актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 21-04-26/11.

При цьому, доводи ОСОБА_1 жодним чином не спростовують вказаних висновків суду, оскільки в даному випадку мова йде про триваюче правопорушення (щодо нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку), яке було виявлено в ході проведення перевірки 28.02.2013 року, а фінансові складнощі на підприємстві не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності за виявлені порушення трудового законодавства.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність суд не вбачає.

Керуючись: ст.ст. 41 ч. 1, 283 КУпАП,-

постановив:

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 41 КУпАП у виді штрафу в доход держави в розмірі 510 грн. (р/р 0012, МФО 852010, , отримувач: УДКУ у м. Новій Каховці, банк - ГУДКУ у Херсонській області).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи внесення подання прокурора.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 307 КУпАП, якою передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Постанова може бути предявлена до виконання до 28.08.2013 року.

Постанова набирає законної сили 07.06.2012 року

Суддя С. В. Пилипенко