П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 116/7324/13-п

Провадження № 3/116/1897/13

17.12.2013 року
м. Сімферополь

Суддя Сімферопольського районного
суду Автономної Республіки Крим
Тімофеєва Г.О., розглянувши
адміністративний матеріал відносно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України,
арбітражного керуючого ДП
«Сільськогосподарське підприємство
«Плодовод»», що проживає за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_3, у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною 1 статті 41
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення №
01-01-42/580 від 22.11.2013 року, арбітражний
керуючий ОСОБА_1, який здійснює свою
діяльність в ДП «Сільськогосподарське
підприємство «Плодовод»» згідно
ухвали господарського суду АР Крим від
06.08.2013 року припустив порушення
законодавства про працю, а саме: в
порушення вимог ч.ч. 1, 2 ст. 115 Кодексу
законів про працю України, ч. 1 ст. 24 ЗУ
«Про оплату праці» виплата заробітної
плати проводиться менше двох разів на
місяць через проміжок часу, який не
перевищує 16 календарних днів, та
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата;
в порушення ч. 3 ст. 115 КЗпП, ч. 3 ст. 24 ЗУ
«Про оплату праці» розмір заробітної
плати за першу половину місяця
становить менше оплати за фактично
відпрацьований час з розрахунку
тарифної ставки працівника; у
порушення ч. 4 ст. 115 КЗпП, ст. 21 ЗУ «Про
відпустки» заробітна плата
працівникам за весь час щорічної
відпустки виплачується пізніше ніж за
три дні до початку відпустки; у
порушення ч. 1 ст. 116 КЗпП при звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства,
установи, організації, не проводиться в
день звільнення; у порушення ч. 1 ст. 117
КЗпП у разі невиплати в день звільнення
всіх коштів працівнику не виплачується
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку; у порушення ст. 83 КЗпП при
звільненні працівника йому не
виплачується грошова допомога за всі
використані ним щорічні відпустки, а
також додаткові відпустки працівникам,
які мають дітей; у порушення ч. 2 ст. 52 ЗУ
«Про загальнообов’язкове соціальне
страхування у зв’язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими похованням», п. 9 Порядку №
26 строки виплати допомоги при
тимчасовій втраті непрацездатності за
перші п’ять днів втрати
непрацездатності не завжди
дотримується, чим вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене частиною 1 статті 41 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з’явився,
про час і місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, про
причини неявки не повідомив, заяв та
клопотань від ОСОБА_1 до суду не
надходило, у зв’язку з чим вважаю за
можливе розглянути справу за
відсутності правопорушника, що
відповідає положенням ст. 268 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Дослідивши повно, всебічно і
неупереджено усі докази, які є в
адміністративному матеріалі, приходжу
до висновку про наявність в діях ОСОБА_1
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41
КУпАП.

Вина ОСОБА_1 в інкримінованому їй
правопорушенні підтверджується
наявними доказами адміністративної
справи, дослідженими судом в їх
сукупності, а саме: даними протоколу
про адміністративне правопорушення,
актом перевірки № 01-01-42/580 від 22.11.2013
року, актом перевірки додержання
суб’єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування № 01-01-42/890 від
21.11.2013 року, копіями відомостей на
виплату грошей, копіями листків
непрацездатності, копіями протоколів
засідання комісій по соціальному
страхуванню про призначення допомоги
по тимчасовій непрацездатності.

Обставин, що пом’якшують чи обтяжують
відповідальність ОСОБА_1 не
встановлено.

Матеріали адміністративної справи не
містять відомостей про те, що ОСОБА_1
раніше притягався до адміністративної
відповідальності.

Дотримуючись вимог ст. 33 КУпАП, при
визначенні ОСОБА_1 виду
адміністративного стягнення враховую
характер вчиненого ним
адміністративного правопорушення,
ступень вини правопорушника, особу
правопорушника, і, оцінивши всі зібрані
у справі докази в їх сукупності, вважаю
необхідним призначити ОСОБА_1
адміністративне стягнення, яке буде
достатнім та необхідним для
запобігання вчинення ним у подальшому
порушень в межах санкції частини 1
статті 41 КУпАП у вигляді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1
ст.41, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною 1 статті 41
Кодексу України про адміністративні
правопорушення і притягнути його до
адміністративної відповідальності з
накладенням адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020
(одна тисяча двадцять) гривень.

Роз’яснити правопорушнику, що
відповідно до ст.308 КУпАП у разі
несплати ним штрафу у строк,
встановлений законом, постанова про
накладення штрафу буде надіслана для
примусового виконання та з нього буде
стягнуто штраф у подвійному розмірі, а
саме в сумі 102 (сто дві) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
(рахунок 0002, отримувач –
Державний бюджет м. Сімферополь, код
класифікації – 22030001, код ЄДРПОУ – 38040558,
банк отримувача – ГУ ДКСУ в АРК, м.
Сімферополь, МФО – 824026, при значення
платежу - судовий збір за постановою
суду в справі про адміністративне
правопорушення, п. 5, код суду 02897247)
судовий збір у розмірі 34,41 грн.

Постанова може бути оскаржено в
Апеляційний суд Автономної Республіки
Крим через Сімферопольський районний
суд Автономної Республіки Крим шляхом
подачі в 10-денний строк з дня винесення
постанови, апеляційної скарги.

Суддя