Справа № 663/3803/13-п
Провадження № 3/663/1519/13
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2013 року Суддя Скадовського районного суду Херсонської області Кустов О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Територіальної державної інспекції праці у Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця гпз Сиваське Генічеського району Херсонської області, громадянина України, одруженого, працюючого головою Шевченківської сільської ради Скадовського району Херсонської області, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч. 2 ст. 188-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 інкриміновано, що він перебуваючи на посаді голови Шевченківської сільської ради Скадовського району Херсонської області з 2005 року допустив порушення законодавства про соціальний захист інвалідів, а саме:

-в порушення вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» в установі не виконується норматив робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів. Згідно звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2012 рік, середньооблікова кількість штатних працівників облікового склад становила 23 особи, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність 0 осіб. Кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях установи, створених відповідно до законодавства становить 1 особа.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» обов'язок працевлаштування інвалідів покладається на органи працевлаштування, а не на підприємства.

Безпосереднє створення робочого місця для працевлаштування інваліда здійснюється в кожному окремому випадку спеціально для конкретної особи, а тому необхідно, щоб органи працевлаштування направляли інвалідів на підприємства з метою створення для них робочих місць.

Статтею 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено для підприємств (об'єднань), установ і організацій нормативи робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Згідно з ч. 1 ст. 18 цього Закону, Забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Таким чином, створеним робочим місцем є те, яке введено в дію шляхом працевлаштування інваліда. Закон зобов'язує ОСОБА_1, відповідно до 4-х відсоткового нормативу, створити робочі місця для праці інвалідів і інформувати центри зайнятості, а органи працевлаштування - підібрати робоче місце і працевлаштувати інваліда.

За ст. 19 Закону керівники підприємств (об'єднань), установ і організацій, незалежно від форми власності і господарювання у разі незабезпечення зазначених нормативів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Головний державний інспектор праці в свою чергу не звернув уваги на те, що обов'язок ОСОБА_1 створити робочі місця для інвалідів не супроводжується його обов'язком їх відшукувати та працевлаштувати.

Згідно ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

При цьому ст. 19 відсилає до положень ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", згідно якої підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також з постанови Кабінету Міністрів України № 70 від 31 січня 2007 р. N 70 Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" не вбачається обовязок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю самостійно знаходити інвалідів і їх працевлаштовувати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33, ч. 2 ст. 188-1, 247, 283, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 188-1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови через Скадовський районний суд Херсонської області.

Суддя О. Ю. Кустов