Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/778/37/13 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.164 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2013 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Алейніков Г.І., за участю ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, співробітника міліції ОСОБА_4,

розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляцією ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03 січня 2013 року, якою на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 а, кв.12,

накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень без конфіскації, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, в період з 12 грудня 2012 року по 17 грудня 2012 року здійснював діяльність в закусочній, яка розташована за адресою: м.Запоріжжя, вул.8 Березня 58, в кафе Верона, без документа, який регламентує режим роботи закладу, погоджений з районною адміністрацією Запорізької міської Ради по Шевченківському району, а саме реалізовував алкогольні напої на розлив, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, тобто порушення порядку провадження господарської діяльності.

В апеляції ОСОБА_2 просить вищезазначену постанову суду скасувати, та закрити провадження у справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він не є субєктом даного правопорушення, оскільки не являється приватним підприємцем, а лише представником ФОП ОСОБА_5 за довіреністю. Крім того вказує на те, що субєкт підприємницької діяльності, що здійснює господарську діяльність у кафе Верона не зобовязаний отримувати дозвільний документ, який регламентує режим роботи закладу, погоджений з районною адміністрацією Запорізької міської ради по Шевченківському району.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляцію та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляції, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення зазначеного в постанові, ґрунтуються на матеріалах справи, та є обґрунтованими.

Так, вина останнього підтверджується відомостями, що містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗП №176258 від 20 грудня 2012 року, який складений належною особою, з дотриманням вимог діючого законодавства, та підписаний ОСОБА_2 (а.с.1); поясненнями ОСОБА_2, згідно яких останній в 2011 році зареєстрований як приватний підприємець, та свою діяльність здійснював у закусочній, яка розташована за адресою: м.Запоріжжя, вул.8 Березня 58, та яку він орендує у ТОВ Миреам (а.с.3), експлуатаційним дозволом для потужностей (обєктів) з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів №69068/18/106 від 06 квітня 2012 року; рапортом о/у Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6, згідно якого 17 грудня 2012 року в ЧЧ Шевченківського РВ надійшла інформація про те, що по вул.8 Березня 58 торгують спиртними напоями (а.с.15); поясненнями ОСОБА_2, згідно яких останній визнав факт роботи у кафе Верона без належно затвердженого в районній адміністрації графіку роботи кафе (а.с.17); висновком перевірки анонімного звернення до Шевченківського РВ (а.с.18).

Посилання ОСОБА_2 в апеляції про те, що в його діях відсутній склад даного правопорушення, повністю спростовується вищезазначеними доказами.

Співробітник міліції ОСОБА_4 в апеляційному суді пояснив, що в діях ОСОБА_2 є склад правопорушення, так як він сам сказав що він підприємець і з порушенням вимог закону реалізував спиртні напої. При встановленні даного факту він сам надав пояснення про те, що він від свого імені займається підприємницькою діяльністю.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, та наклав на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді не максимального штрафу передбаченого санкцією статті за дане правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав до задоволення апеляції ОСОБА_2, та вважає, що доводи апелянта є необґрунтованими, та такими, що повністю спростовуються матеріалами справи.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03 січня 2013 року у відношенні останнього, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1