АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2013 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2, подану в інтересах правопорушника, на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого заступником директора ПП Сайтек, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 34,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11. Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник ОСОБА_1 ОСОБА_2 29 березня 2013 року в інтересах правопорушника подала апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду, в якій просить змінити постанову районного суду в частині виду накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявила клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Провадження № 33/774/337/13 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_4

В клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_2 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду відносно ОСОБА_1 нею пропущений з поважної причини, а саме у звязку з тим, що копія постанови суду нею, як захисником правопорушника, була отримана лише 27 березня 2013 року, в той час як сам ОСОБА_1 про її існування дізнався лише 25 березня 2013 року.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2, не оспорюючи вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вказує на необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, оскільки при накладенні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, місцевий суд не врахував обставини ДТП, характер правопорушення, особу порушника, обставини, що помякшують відповідальність. Так, апелянт в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому, а пошкодження, які ОСОБА_1 та потерпілого автомобілі отримали внаслідок ДТП, є незначними і потерпілому в повному обсязі буде відшкодована матеріальна шкода, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована.

В судове засідання апелянт ОСОБА_2 не зявилась, про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, а оскільки остання належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 289, 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, захисником особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд прийшов до висновку, що зазначена захисником правопорушника причина пропуску процесуального строку, яка полягає в тому, що ОСОБА_2 отримала копію постанови суду відносно ОСОБА_1 лише 27 березня 2013 року, що підтверджується заявою захисника, - є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази направлення правопорушнику копії постанови суду в порядку, передбаченому ст. 285 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та захисником правопорушника не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, аналізом оскаржуваної постанови встановлено, що районний суд лише зробив посилання на передбачені ст. 33 КУпАП загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

При цьому, є необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність обставин, які помякшують відповідальність ОСОБА_1, оскільки останній визнав в повному обсязі свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому, що відповідно до ст. 34 КУпАП, є обставиною, яка помякшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 встановлено апеляційним переглядом, районний суд взагалі не мотивував своє рішення щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення та не зазначив на підставі яких даних він прийшов до висновку про необхідність накладення на правопорушника адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами, при цьому на максимальний строк, передбачений санкцією ст. 124 КУпАП.

Також, судом не було обговорено і питання про накладення на правопорушника передбаченого законом менш суворого адміністративного стягнення.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції констатує відсутність обставин, що у відповідності до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Дослідивши фактичні обставини справи, з урахуванням обставин, за яких ОСОБА_1 скоїв ДТП, пошкоджень, котрі автомобілі отримали внаслідок ДТП, а також допущеного останнім порушення вимог Правил дорожнього руху України, апеляційний суд приходить до висновку, що характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення не свідчить про грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами.

Також, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не містить ознак систематичності.

Крім того, апеляційний суд враховує те, що правопорушник ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем роботи і трудовий колектив ПП Сайтек клопоче перед судом про зміну накладеного на правопорушника адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість помякшення ОСОБА_1 адміністративного стягнення та накладення його у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, а саме двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки, на переконання суду апеляційної інстанції, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

клопотання захисника ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 пропущений строк на оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2012 року відносно ОСОБА_1.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_1, задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2012 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ ОСОБА_4

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_4