Апеляційний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2013 року м.Житомир

головуючого судді: Ткаченка В.Л.

при секретарі Білоус Т.А.

з участю

прокурора Прокопова М.В.

представника митниці ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

представника особи ОСОБА_3

особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Житомирської області адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 щодо

ОСОБА_4, 05.02.1970 р.н, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, несудимого, -

на постанову судді Богунського районного суду м. Житомира від 21.12.2012 року,

в с т а н о в и в:

Даною постановою ОСОБА_4 визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ст. 484 МК України і на нього накладене адміністративне стягнення у виді конфіскації товару (згідно опису предметів).

Предмети правопорушення, промислові товари, загальною вартістю 1 358 433 гривні вилучені та знаходяться на зберіганні на складі Житомирської митниці за адресою: с. Олієвка, Житомирського району, вул. Садова, 4 (т. 2, а.с. 150).

За змістом постанови і матеріалів адміністративної справи видно, що 24.09.2012 року, на автотрасі Чоп - Київ, біля м. Новогра Волинський Житомирської області, працівниками правоохоронних органів був зупинений автобус Мерседес д.н.НОМЕР_1. За інформацією Ягодинської митниці (т. 1, а.с. 48) та Чопської митниці (т.1, а.с. 40) при виїзді з України та вїзді в Україну водієм даного автобуса зареєстровано ОСОБА_4, а ОСОБА_5 пасажиром.

В ході перевірки виявлено, що в автобусі зберігався і перевозився товар, який ввезений на митну територію України поза митним контролем з прихованням від митного контролю. Опис предметів затриманих по протоколу про порушення митних правил № 0444/101000001/2012 у громадянина ОСОБА_4 склав 47 найменування товару кількістю 16 947 шт. (т.1, а.с. 51-54) на загальну вартість 1 358 433 грн. (т.1, а.с. 79-85) висновок № 11.2-956 Т).

Під час огляду автобуса та перевірки належності товару ОСОБА_4 будь яких документів на вантаж, а також документів на перевезення даного вантажу відповідно до вимог Закону України Про автомобільний транспортвід 5 квітня 2001 року за № 2344-ІІІ, не надано. ( т.1, а.с. 31-35).

Громадяни ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 після затримання виявленого вантажу звернулися 26.09.2012 року з заявами про повернення кожному частини вантажу. Оскільки вони не надали будь яких підтверджуючих документів щодо права їх власності на зазначений вантаж ( копії накладних, чеків на придбання даного товару ) то їм було відмовлено в поверненні цього вантажу (т. 1, а.с. 122, 125, 128, 133, 136, 139).

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2, даючи свій аналіз встановлених у справі обставинам, просив скасувати постанову судді Богунського районного суду м. Житомира від 21.12.2012 року, щодо ОСОБА_4, а справу, закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 484 МК України.

Він інших учасників судового розгляду прокурора і особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, апеляційних скарг не надходило.

Заслухавши доповідь судді, пояснення автора апеляційної скарги, самого ОСОБА_4 і його представника на підтримку апеляційних вимог, міркування прокурора та представника митниці про законність та обґрунтованість постанови у справі про порушення митних правил, перевіривши матеріали справи та оцінивши доводи учасників апеляційного розгляду, вважаю, що апеляційну скаргу адвоката слід залишити без задоволення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення є обґрунтованими.

Викладені в апеляційній скарзі адвоката доводи про те, що під час складання адміністративного протоколу були порушені вимоги ст. 494 МК України, а судовий розгляд проведено необєктивно і неповно - є безпідставним.

Викладені в постанові висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 484 МК України відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи адвоката про те, що при складенні протоколу не вказано свідка правопорушення, а саме ОСОБА_5, який знаходиться в автобусі, а також те, що в протоколі не вказано час скоєння даного адміністративного правопорушення не є підставою для скасування постанови судді.

З матеріалів справи видно, що після виявлення в автобусі товарів, які ввезені на митну територію України поза митним контролем, працівники правоохоронних органів перевіряли наявність документів, що посвідчували особу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та їх причетність до вчиненого правопорушення. З їх пояснень видно, що ОСОБА_5 фактично, за час неодноразових поїздок з Києва за межі України виконував функції другого водія цього автобуса, що також стверджується офіційним обліком транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення де за порядковими номерами редакції: 26 ( т. 1, а.с. 73 ); з 19, 21, 23( т.1, а.с. 58); 2,12,18 ( т.1, а.с. 59 ) видно, що під час виїздів із ЗМК ( зона митного контролю Зелений коридор) водієм автобусу № НОМЕР_1 Мерседесбув зареєстрованим ОСОБА_5. І лише за останніми номерами реєстрації 23,24 ( т. 1, а.с. 59) зворот) видно, що водієм цього ж автобусу зареєстрований ОСОБА_4, який 23.09.2012 року в 0 год. 41 хв. 36 сек. виїхав з України через 4 пост Ягодин, а вїхав в Україну 23.09.2012 року о 22 год. 25 хв. 36 сек. через 4 митний пост Ужгород, тобто, в той день 23.09.2012 року за межами України зазначений автобус знаходився протягом 21 год. 45 хв. без затвердженого власником автобуса маршруту і часу для руху.

За таких обставин ОСОБА_5 не був внесений в протокол як свідок, оскільки виникало питання і про причетність ОСОБА_5 як напарника водія до вчиненого правопорушення, а тому доводи апеляції з цього приводу - безпідставні. Також не може бути підставою для скасування постанови те, що не був зазначений час зупинки автобуса.

Як видно з протоколу судового засідання, під час розгляду справи це питання було зясовано. На запитання головуючого, правопорушник пояснив: автобус зупинили працівники ДАІ 24.09.2012 року біля 11 годин. (т.2, а.с. 174).

Стосовно поданого адвокатом клопотання від 14.12.2012 року про закриття провадження відносно ОСОБА_4, то на час розгляду справи це питання було передчасним і остаточно вирішено шляхом винесення постанови від 21.12.2012 року про визнання ОСОБА_4 винним за ст. 484 МК України.

Посилання адвоката на можливих власників товару суперечить матеріалам справи. З цього приводу є офіційні відповіді заявникам про рішення митного органу з розясненням про порядок оскарження відмови в поверненні частини вантажу. Під час апеляційного розгляду ОСОБА_10 ствердила, що отримала таку відповідь але її не оскаржувала.

Доводи адвоката апеляції не спростували факт виявленого в зазначеному автобусі зберігання та перевезення товарів поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, а офіційна реєстрація вказує, що водієм автобусу в момент вїзду в Україну був саме ОСОБА_4

Під час апеляційного розгляду прокурор та представник митниці піддали сумніву версію ОСОБА_4 про маршрут автобуса пославшись на відстань, швидкість та не логічність маршруту: Ягодин Лодзь, Лодзь Хелм, Хелм - Жешув, Жешув Ужгород (Чоп), Ужгород Луцьк, що складає близько 1555 км. Лише за межами України цей маршрут складає 1155 км. Зазначену відстань, без урахування часу на погрузку і вигризку вантажу та часу на технічні зупинки і на відпочинок, можливо подолати за 14 год. 40 хвилин при умові постійного руху зі швидкістю 80 км/год.

З доданням часу на завантаження в Лодзі та розвантаження на складі під Ягодином на території Польщі, технічні зупинки, реальну швидкість, яка за умови руху можлива як середня 65-70 км/год. версія вказаного маршруту хибна.

Більш реальна можливість оптимального маршруту після завантаження товару в м. Лодзь (Польша) їхати прямо на Словаччину і далі на Ужгородську митницю Чоп, що буде складати 850 км., а не 1155 км.

На думку прокурора і представника митниці посилання правопорушника на маршрут Ягодин Лодзь (загрузка товару) Лодзь Хелм (вигризка товару), а потім з Хелма на Словаччину до Ужгорода (всього 1155 км) порожнім автобусом (що за вказаною версією) - повязане з тим, що правопорушник намагається довести, що на митницю в Чопі заїхав без товару і нічого не приховував від митного контролю.

Хоча далі, по версії правопорушника, товар був завантажений на ринку в Луцьку, проте такі доводи версії не звільняють правопорушника від адміністративної відповідальності за ст. 484 МК України, оскільки під час зупинки автобуса був виявлений товар, який зберігається і перевозиться поза митним контролем ( висновок експерта ).

За таких обставин, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки немає підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 484 МК України.

Куруючись ст. 294 КУпАП, ч.6 ст. 530 МК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляцію адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду м. Житомира від 21.12.2012 року - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: