П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2013 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Швиденко В. А., розглянувши матеріали, які надійшли з Територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Сушки Коростенського району Житомирської області, громадки України, працюючої заступником начальника служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2,

за ч. 2 ст. 188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 допустила порушення ст. 19 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» в частині не виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів за 2012 рік, що було виявлено Територіальною державною інспекцією з питань праці у м. Києві за результатами проведеної 10.07.2013 року позапланової перевірки додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне страхування служби у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська, 14.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненому порушенні не визнала, пояснила, що службою у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації щорічно не пізніше березня кожного року до Фонду соціального захисту інвалідів надається звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів. Відповідно до рішення ДПІ у Подільському районі м. Києва № 790 від 21.01.2011 року служба у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації внесена до реєстру неприбуткових організацій та утримується за рахунок коштів місцевого бюджету. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про державну службу України» прийняття на державну службу на посади третьої-сьомої категорій, передбачених ст. 25 цього Закону, здійснюється на конкурсній основі, крім випадків, коли інше встановлено законами України. Порядок проведення конкурсу для вступу на державну службу регулюється Положенням, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Дані про вакансії посад державних службовців підлягають публікації та поширенню через засоби масової інформації не пізніше як за один місяць до проведення конкурсу. За 2012-2013 роки з Центру зайнятості до служби у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації не було направлено жодної особи з обмеженими функціональними можливостями щодо її працевлаштування. Також з метою працевлаштування особи з обмеженими функціональними можливостями самостійно до служби у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації не звертались.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, копії акта позапланової перевірки, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів, штатних розписів, останні лише містять дані щодо статистичних даних працевлаштування інвалідів у службі у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації. В той же час, протокол та матеріали не містять даних з приводу того, у який спосіб повинна була діяти ОСОБА_1 як заступник начальника організації державної форми власності для залучення інвалідів та подальшого їх працевлаштування, та в чому полягає не виконання нею, як посадовою особою, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до ст.18 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Згідно ч. 3 ст. 18-1 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їх забезпечується право працювати на підприємствах, установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Статтею 1 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено, що інваліди в Україні володіють усією повнотою соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод, закріплених Конституцією України та іншими законодавчими актами.

З аналізу приведених норм випливає, що ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено захист саме приватного права конкретної особи, установленому порядку визнаної інвалідом. У зв'язку з чим, при вирішенні питання про притягнення посадової особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 188-1 КУпАП, він вважає за обов'язкове виявити наявність волевиявлення інваліда до реалізації свого захищеного законом приватного права на труд. Застосування зазначеної у ч. 2 ст. 188-1 КУпАП санкції, при відсутності самого факту находження на обліку особи-інваліда, яка виявила бажання працювати, є безпідставним та суперечить загальним принципам права накладення юридичної відповідальності на особу. Загальновідомим є й те, що до основних складових правопорушення належить вина та наявність причинного зв'язку між самим порушенням та наслідками. Наявність визначених приватних прав у конкретної особи ніяким чином не передбачує реалізацію такого права без волевиявлення самої особи, яка володіє такими правами.

Тобто, виконання нормативу по працевлаштуванню інвалідів можливо лише за наявності вакантного робочого місця та бажання, волевиявлення самої особи інваліда працювати, що закріплено у ст. 43 Конституції України.

Таким чином, факт відсутності доказів реалізації інвалідом свого права на працевлаштування, а саме - бажання працювати у конкретній установі та повідомлення про це служби зайнятості населення, а також, постановка на облік у цій службі, робить неможливим застосування адміністративної санкції до посадової особи, яка наділена правом приймати на роботу та правом звільнення.

По-друге, займання посади у службі у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації має специфічні ознаки, тобто, працівник приймається на роботу не за загальним правилом, а в порядку та на підставах, визначених ЗУ «Про державну службу», а саме на конкурсній основі. Конкурс передбачає конкретні вимоги до кандидата: освіта за фахом відповідного рівня, наявність стажу державної служби, вільне володіння державною мовою, практичні навики роботи з комп'ютером і таке інше. Отже, прийняття на роботу поза межами конкурсу, навіть категорії громадян, які потребують соціального захисту і не здатні на рівних умовах конкурувати на ринку праці, чи надання їм пільг або переваг у прийому на посаду державного службовця, неможливе й заборонено законодавством.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ні протокол про адміністративне правопорушення, ні акт перевірки дотримання законодавства про працю не містять будь-яких доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність вини з боку ОСОБА_1 у невиконанні нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів за 2012 рік, в самому протоколі відсутні посилання та те, в чому саме проявилось порушення, а також настання шкідливих наслідків.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, при розгляді адміністративного матеріалу в діях ОСОБА_1 не встановлено протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, вважаю, що провадження у вказаній справі підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КУпАП.

Керуючись ст. 9, ч. 2 ст. 188-1, ст.ст. 283, 284, 294, 247 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 188-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя В. А. Швиденко