інстанції Кошель Б. І.Провадження №
33/780/929/13 Доповідач у 2 інстанції
ЧеркасовКатегорія 138
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 грудня 2013 року
м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської
області Черкасов В.М,, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу про адміністративне
правопорушення за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову судді
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 04 грудня 2013 року,
якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 6
(шість) місяців, а також стягнуто в
дохід держави судовий збір у розмірі
34,41 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1
03.11.2013 року близько 01 год. 30 хв., керуючи
автомобілем марки RENAULT TRAFIC д.н.з. НОМЕР_1
на автодорозі Київ-Одеса км 172+500 не
вибрав безпечної швидкості руху та не
врахував дорожньої обстановки, а саме
не дотримався безпечного інтервалу та
дистанції, щоб мати змогу постійно
контролювати його рух та безпечно
керувати ним, тому допустив зіткнення з
автомобілем марки MITSUBICHI L 300 д.н.з.
НОМЕР_2, який рухався попереду. В
результаті ДТП автомобілі отримали
механічні пошкодження. Своїми діями
ОСОБА_1 порушив п. 12.1, 13.1 «Правил
Дорожнього руху України», затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1306 від 10 жовтня 2001 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає
постанову суду незаконною та просить
її скасувати, постановивши нову, якою
змінити йому вид адміністративного
стягнення з позбавлення права
керування транспортними засобами на
інший не пов'язаний з позбавленням
права керування транспортними
засобами. Вказує на те, що судом в
повній мірі не враховані пом'якшуючі
відповідальність обставини, зокрема:
наявність на утриманні двох
неповнолітніх дітей та дружини, а
автомобіль є єдиним джерелом прибутку
його сім'ї. Крім того, вказує на те, що
судом він належним чином повідомлений
не був, що суттєво порушує його права,
передбачені ст. 268 КУпАП.

Вислухавши правопорушника ОСОБА_1, який
підтримав подану ним апеляційну скаргу
і просив її задовольнити, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
наступного:

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Висновки судді про доведеність події
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, та
винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні за
обставин, наведених у постанові,
підтверджуються зібраними у справі
доказами, що апелянтом не оскаржується.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП
є правильною.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 був
відсутній під час розгляду справи, тому
був позбавлений можливості
скористатися своїми правами,
передбаченими ст. 268 КУпАП.

Також, суд першої інстанції, при
накладенні адміністративного
стягнення, в повній мірі не врахував
положення ст. 33 КУпАП та наклав занадто
суворе стягнення, яке за своїм видом та
розміром не відповідає меті та
завданням адміністративного
стягнення. З матеріалів справи
убачається, що ОСОБА_1 має на утриманні
неповнолітніх дітей та дружину, тому
позбавлення права керування
транспортними засобами, залишить його
сім'ю без засобів для існування.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний
суд не погоджується із застосованим
судом першої інстанції видом
адміністративного стягнення і вважає
за можливе його змінити та пом'якшити в
межах, передбачених ст. 124 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294
КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову судді Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від

04 грудня 2013 року щодо ОСОБА_1 - змінити.

Застосувати до ОСОБА_1 за вчинене ним
правопорушення адміністративне
стягнення у розмірі 25
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тобто - 425 (чотиристо двадцять
п'ять) гривень. В решті постанову суду
залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
В.М. Черкасов