Справа № 743/567/13-п
Провадження №3/743/266/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2013 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Павленко О.В.,

при секретарі Коваль Т.С., за участю: особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи особою, яку протягом року піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 04 квітня 2013 року, близько 21 год. 00 хв., в смт. Ріпки по вул. Чернігівська, 50, вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2, лаявся в її адресу грубою нецензурною лайкою, чим завдав шкоди психологічному здоров'ю потерпілої, своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт інкримінованого правопорушення визнав повністю. При цьому пояснив, що ОСОБА_2 каже неправду, він її не бив, розправою не погрожував. Винним себе не вважає, оскільки розмовляв з дружиною так, як вважав за потрібне.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що її чоловік ОСОБА_1 постійно знущається з неї, при дітях погрожує фізичною розправою, пояснюючи це тим, що вона заважає йому жити з коханкою. 4 квітня 2013 року ввечері ОСОБА_1 прийшов додому в стані алкогольного спяніння. Він витер руки, які були в мазуті, об її обличчя, вдарив кулаком по спині, а потім в живіт. Він сварився на неї грубою нецензурною лайкою, погрожував. Внаслідок такої поведінки чоловіка, вона була змушена піти з дітьми з дому і ночувати у знайомої. В будинку № 50 по вул.. Чернігівська в смт. Ріпки вона залишалася проживати до 4 квітня 2013 року незважаючи на таку поведінку чоловіка, оскільки іншого житла в смт. Ріпки вона не має, а старша дитина ходить до школи в смт. Ріпки, тому вона хотіла щоб син закінчив навчальний рік. ОСОБА_1 В,А. допомоги по утриманню дітей не надає, тому вона зверталась до суду за стягненням аліментів. З приводу знущань з боку ОСОБА_1 вона неодноразово зверталася до Ріпкинського РВ УМВС. ОСОБА_1 навіть при дільничному інспекторові міліції погрожував переламати їй ноги, якщо вона буде скаржитися на нього.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підтверджується матеріалами справи, поясненнями правопорушника та потерпілої в суді .

Суд, при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, враховує обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Так, суд приходить до висновку, що само по собі визнання ОСОБА_1 факту правопорушення не можна врахувати як визнання вини, оскільки психічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого не свідчить про його каяття та усвідомлення протиправності його поведінки відносно дружини. Тому суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутня така помякшуюча обставина, як щире розкаяння винного.

При розгляді справи не встановлено і обставин, перелічених у ст. 35 КУпАП, які обтяжують відповідальність, оскільки повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню є кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Суд, розглядаючи справу дійшов до висновку, що для ОСОБА_1 систематичне порушення норм закону та правопорядку є звичайною поведінкою. На ОСОБА_1 неодноразово судом накладалися різні види адміністративних стягнень за вчинення правопорушень, однак ці стягнення не досягли своєї мети, визначеної в ст. 23 КУпАП, а саме,мети виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Таким чином, з врахуванням конкретних обставин справи та особи ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді арешту, оскільки ОСОБА_1 не працює, тому застосувати до нього стягнення у вигляді виправних робіт неможливо, а застосування інших більш мяких стягнень є недоцільним, оскільки вони не мають виховного та виправного впливу на ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 33, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді 10 (десяти) діб адміністративного арешту.

Строк стягнення рахувати з моменту фактичного приведення постанови до виконання.

Постанова може бути оскаржена або опротестована прокурором до апеляційного суду Чернігівської області, через Ріпкинський районний суд, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Павленко