АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/793/235/13Головуючий по 1 інстанції
Категорія : ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2013 року Суддя апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 вересня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 вересня 2013 року ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 11 серпня 2013 року о 22 год. на 12 км автодороги Золотоноша-Черкаси-Умань керував автомобілем «Шевроле», державний номер НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. До ОСОБА_3 застосоване адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

У апеляційній скарзі, яка була подана до Соснівського районного суду м. Черкаси 02 жовтня 2013 року, ОСОБА_3 просить суд апеляційної інстанції поновити строк на апеляційне оскарження постанови від 12 вересня 2013 року щодо нього. Посилається на те, що про вказану постанову він дізнався, а також отримав її копію, лише 26 вересня 2013 року, коли вирішив поцікавитися в Соснівському районному суді м. Черкаси питанням щодо надходження його справи до суду. Указує, що про час та місце розгляду справи він не був повідомлений належним чином ні працівниками ДАІ, ні судом.

В апеляційній скарзі, згідно зі змістом її підсумкової частини, ОСОБА_3 просить апеляційний суд скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 вересня 2013 року та прийняти нову постанову, якою призначити йому адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

Свою апеляційну скаргу ОСОБА_3 мотивує наступним:

- суддя першої інстанції порушив встановлений законом порядок розгляду його справи, оскільки розгляд відбувся без його участі й він не був належним чином викликаний до суду;

- в день, коли він був зупинений працівниками ДАІ, він хворів на ангіну, лікуючись за допомогою спрея для інгаляцій, внаслідок чого його тест на алкоголь виявився позитивним;

- прилад, яким встановлювався стан його алкогольного спяніння, а саме газоаналізатор Alcotest 6820 ARCD-0448, на дату фіксації правопорушення не мав поточного сертифікату відповідності, адже строк дії цього сертифікату сплив 16 квітня 2013 року, про що він зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також ОСОБА_3 вказує, що його робота постійно повязана з керуванням автомобілем та є єдиним джерелом існування його сімї, оскільки дружина не працює. Він має на утриманні малолітню доньку, у звязку з чим вважає призначене йому суддею першої інстанції стягнення таким, що не відповідає меті застосування до особи адміністративного стягнення, яка визначена у ст. 23 КУпАП.

В судовому засіданні 25 жовтня 2013 ОСОБА_3 свою апеляцію підтримав, виклавши усно суду її зміст та наявні в ній доводи.

Представник ВДАІ у м. Черкаси в судове засідання не зявився, хоча був належно викликаний до суду телефонограмою.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обгрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Розглянувши клопотання ОСОБА_3 щодо поновлення пропущеного ним строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, вважаю, що він пропустив зазначений строк з поважних причин. ОСОБА_3 в судовому засіданні присутній не був (про що зазначено в самій постанові судді першої інстанції), а копію оскаржуваної постанови отримав після закінчення строку на апеляційне оскарження. Таким чином, ОСОБА_3 не мав можливості подати апеляційну скаргу у строк, передбачений законом. Тому цей строк підлягає поновленню.

Стосовно доводів по суті апеляції суд апеляційної інстанції вважає наступне.

Відповідно до змісту ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АГ2 № 422754 від 11 серпня 2013 року випливає, що ОСОБА_3 в день його складення , тобто 11 серпня 2013 року, був повідомлений про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться 30 серпня 2013 року о 10 год. 00 хв.. Це підтверджується підписом ОСОБА_3 у відповідній графі протоколу. Однак, у протоколі не зазначене місце розгляду справи, тобто не був визначений орган чи посадова особа, яка буде розглядати справу, а також не була визначена адреса цієї установи. Відповідна графа у протоколі незаповнена, що залишилося поза увагою з боку судді першої інстанції.

Відтак, у судді не було підстав вважати, що ОСОБА_3 був належно повідомлений працівником ДАІ про час і місце розгляду його справи певним органом чи посадовою особою. Крім цього, у матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували факт вручення ОСОБА_3 відповідного виклику до суду. Виписана на імя ОСОБА_3 повістка про виклик у судове засідання на 12 вересня знаходиться у справі (а.с. 8) без будь-яких даних про її відправлення чи реальне вручення особі.

Тому для суду апеляційної інстанції є очевидним, що розгляд справи суддею першої інстанції відбувся за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, й за відсутності будь-яких підтверджень фактичного вручення особі виклику до суду на час і дату, коли була ухвалена оскаржувана постанова. Це свідчить про незаконність постанови, яка підлягає скасуванню з вищевказаних підстав.

Згідно з положеннями ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Враховуючи, що передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення на час розгляду справи апеляційним судом не сплив, вважаю за необхідне після скасування постанови судді першої інстанції розглянути справу по суті та прийняти по ній нову постанову.

Заслухавши у судовому засіданні покази ОСОБА_3, який стверджував, що, керуючи автомобілем 11 серпня 2013 року, він не перебував у стані алкогольного спяніння; розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, це підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АГ2 № 422754 від 11 серпня 2013 року, в якому сам ОСОБА_3 зазначив, що вживав алкоголь, а після того керував транспортним засобом.

Належним і допустимим доказом керування ОСОБА_3 автомобілем в стані алкогольного спяніння також є покази приладу, яким встановлювався стан його алкогольного спяніння, а саме газоаналізатор Alcotest 6820 ARCD-0448. Згідно з даними цього приладу (а.с. 2), у ОСОБА_3 був виявлений рівень алкоголю 0,23 %. На документі про результати тесту є підпис ОСОБА_3

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_3 про те, що сертифікат відповідності на прилад, яким здійснювалося його тестування, був дійсним лише до 16 квітня 2013 року, оскільки це нічим не підтверджується. Натомість, у матеріалах справи є копія свідоцтва про повірку вказаного приладу та про його дійсність до 11 вересня 2013 року (а.с. 6).

Суд відхиляє зазначені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_3 про те, що він 11 серпня 2013 року хворів на ангіну, лікувався інгалятором, що призвело до його позитивного тесту на алкоголь. Ці дані також нічим, крім слів самого ОСОБА_4, не підтверджуються.

Вирішуючи питання щодо виду адміністративного стягнення, необхідного для застосування відносно ОСОБА_3, апеляційний суд згідно з положеннями ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд враховує доводи ОСОБА_3 про те, що його робота тісно повязана з постійним керуванням автомобілем, що він підтвердив, надавши у судовому засіданні відповідні документи. Тобто відсутність у нього права на керування транспортними засобами призведе до фактичної втрати ним роботи, а сімя втратить єдину особу, яка має постійний дохід. Так само суд враховує відсутність роботи у його дружини, що підтверджується копією її трудової книжки, та наявність на утриманні у ОСОБА_3 малолітньої дитини, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження.

Вказані обставини судом першої інстанції враховані не були, оскільки розгляд справи відбувався без присутності ОСОБА_3 й він не мав можливості повідомити суд першої інстанції про ці обставини.

Враховуючи зазначене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових аналогічних правопорушень, є стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 вересня 2013 року.

Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 вересня 2013 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, у звязку з порушенням суддею першої інстанції при розгляді справи норм процесуального права.

Прийняти по справі нову постанову. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 175 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 2 975 грн. 00 коп.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий :