пСправа № 375/678/13-п Провадження № 3/375/286/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2013 року суддя Рокитнянського районного суду Київської області Литвин О.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Рокитнняського РВ ГУ МВС України в Київській області у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 185-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

До Рокитнянського районного суду 26.04.2013 року надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 за ст.185-1 ч.1 КУпАП.

Зі змісту протоколу КХ № 0010004 від 26.04.2013 року, який складено ДІМ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області, лейтенантом міліції ОСОБА_2 стосовно особи ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-1 КУпАП, вбачається, що 27.03.2013 року вперіод з 9-30 години до 12-00 години в смт.Рокитне по вул..Першотравневій біля районного будинку культури гр..ОСОБА_1 порушив порядок організації і проведення зборів, мітингів і демонстрацій, а саме порушив строк завчасного сповіщення органів місцевої влади згідно ст. 39 ОСОБА_3 України.

Зявившись до суду на розгляд вказаного адміністративного матеріалу, ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-1 КУпАП, не визнав і вважає, що він завчасно повідомив Рокитнянську селищну рада про день проведення мирного зібрання. Більше того, громадського порядку при його проведенні порушено не було.

Таку позицію ОСОБА_1 підтримав у суді і адвокат ОСОБА_4, послугами якого він скористався при розгляді справи у суді. Зокрема, останній просив суд звернути увагу на судову практику України при вирішенні судом питань правомірності проведення мирних зібрань та практику Європейского суду з прав людини, положення ОСОБА_5 конвенції з прав людини, а саме: постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2012 року у справі № 2а-17669/11/2670; постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2007 року; рішення ОСОБА_5 суду з прав людини у справі Вєренцов проти України.

Заслухавши доводи ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_4, дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-1 КУпАП.

Такий свій висновок суд мотивує наступним.

Згідно ст.8 ОСОБА_3 в Україні визнається і діє принцип верховенства права, відповідно до якого ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно- правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується.

Відповідно до ст.39 ОСОБА_3 України громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування. Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей.

В своєму рішенні від 19.05.2001 № 4рп/2001 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.39 ОСОБА_3 України про завчасне сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій (справа щодо завчасного сповіщення про масові зібрання) Конституційний суд України зазначив, що право громадян збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, закріплене в ст.39 ОСОБА_3 України, є їх невідчужуваним і непорушним правом, гарантованим Основним Законом України. Організатори таких мирних зібрань мають сповістити відповідні органи про проведення заходів заздалегідь, тобто у прийнятні строки, що передують даті їх проведення. Ці строки не повинні обмежувати передбачене ст.39 ОСОБА_3 України право громадян, а мають служити його гарантією і водночас надавати можливість відповідним органам вжити заходів щодо безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, забезпечення громадського порядку, прав і свобод інших людей. Проводити збори, мітинги, походи і демонстрації громадяни можуть за умови обов'язкового завчасного сповіщення про це органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 повідомив 26.03.2013 року Рокитнянську селищну раду про намір Рокитнянської районної партійної організації Всеукраїнського Обєднання Свобода провести 27.03.2013 року з 9-30 години до 12-00 години біля районного будинку культури в смт.Рокитне по вул..Першотравнева збори громадян. У своєму листі на імя ОСОБА_1 від 26.03.2013 року селищний голова акцентував увагу заявника на дотриманні вимог Положення Про порядок розгляду питань щодо організації та проведення зборів, мітингів, походів та демонстрацій, концертів та інших культурних і спортивних заходів у селищі міського типу Рокитне, затвердженого рішенням Рокитнянської селищної ради від 20.07.2012 року, копію якого ОСОБА_1 отримав особисто. Жодних застережень щодо неможливості фактичного проведення мирного зібрання громадян з 9-30 години до 12-00 години в смт.Рокитне біля будинку культури 27.03.2013 року, заборони його проведення вказаний лист селищної ради не містив.

Саме зібрання, як встановлено із змісту протоколу про адмінправопорушення, дійсно відбулося в період з 9-30 години до 12-00 години в смт.Рокитне поблизу приміщення будинку культури по вул..Першотравневій. Будь-якої інформації щодо порушення громадського порядку під час проведення зібрання , інших порушень закону, матеріали справи не містять.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинами справи, слід констатувати, що ОСОБА_1 дотримано вимог ст.39 ОСОБА_3 України щодо попереднього повідомлення. Зважаючи, що саме зібрання відбулося у строк та у місці, визначеному у заяві на імя органу місцевого самоврядування, без порушення громадського порядку, за відсутності дій, які б вказували на небезпеку для громадян, які приймали участь у зібранні, та оточуючих громадян, відсутність явної заборони проведення такого зібрання з боку органу місцевого самоврядування, суд приходить до висновку вважати, що повідомлення було завчасним. На разі, суд схильний висловити свою позицію та констатувати з огляду на положення зазначеного рішення Конституційного Суду України, що на законодавчому рівні питання завчасного повідомлення про проведення мирних зборів, мітингів, походів та демонстрацій в діючому Українському законодавстві не врегульовано, судова практика щодо вирішення таких справ є неоднозначною, а застосування при вирішенні таких справ положень Указу Президії Верховної Ради СРСР від 28.07.1988 року № 9306-ХІ, на підставі якого Рокитнянською селищною радою 20.07.2012 року прийнято Положення Про порядок розгляду питань щодо організації та проведення зборів, мітингів, походів та демонстрацій, концертів та інших культурних і спортивних заходів у селищі міського типу Рокитне, є помилковим, оскільки він (Указ) встановлює дозвільний характер на мирні зібрання, а ст.39 ОСОБА_3 України -повідомний. Згідно указу про такі зібрання має бути повідомлено не пізніш як за десять днів до намічуваної дати їх проведення, а згідно ст.39 ОСОБА_3 України - завчасно. Мирне зібрання відповідно до Указу може бути заборонене виконавчим комітетом ради народних депутатів, а за ОСОБА_3 України - обмеження може бути встановлене лише судом. Указ дозволяє проведення мирних зібрань лише з метою, що не суперечить ОСОБА_3 СРСР та при додержанні радянських законів, а згідно постанови Верховної Ради України від 12.09.21991 року N 1545-ХІІ Про порядок тимчасової дії на території України окремих законодавчих актів Союзу РСР, застосування актів законодавства Союзу РСР дозволяється, якщо вони не суперечать ОСОБА_3 і законам України.

Така позиція суду узгоджується також з рішенням ОСОБА_5 суду з прав людини у справі Вєренцов проти України від 1.04.2013 року, яке на даний час не є остаточним і відповідно до якого суд визнав, що в Україні з часів розпаду Радянського Союзу відсутній чіткий та передбачуваний порядок проведення мирних демонстрацій. Дійсно, загальні правила, викладені в ОСОБА_3 України, щодо можливих обмежень свободи мирних зібрань потребували ще додаткової розробки в національному законодавстві. Зокрема, в рішенні від 19 квітня 2001 року Конституційний Суд України вказав, що порядок сповіщення українських органів влади про мирне зібрання є предметом законодавчого регулювання. Крім того, єдиним існуючим документом, що встановлював такий порядок, був Указ 1988 року, прийнятий вже неіснуючою країною - СРСР - та який зазвичай не визнається українськими судами як такий, що підлягає до застосування. Суд також нагадав, що хоча правопорушення у вигляді порушення порядку проведення демонстрацій було передбачено Кодексом про адміністративні правопорушення, згаданий порядок не був чітко визначений ані в національному законодавстві, ані національними судами, практика яких свідчить про численні непослідовності в цій сфері.

Згідно ст.280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжуть відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За викладеного, з огляду на встановленні обставини справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-1 КУпАП і у притягненні його до адмінвідповідальності необхідно відмовити, а провадження у справі закрити і що узгоджується з положеннями ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 39 ОСОБА_3 України, ч.1 ст.185-1, 247, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

У притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.185-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відмовити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Рокитнянський районний суд Київської області.

Суддя О.В.Литвин

Постанова набуває законної сили _________________

Постанова може бути предявлена до виконання до _____________________