ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 162/2439/13-п
Номер провадження 3/162/776/2013
26 грудня 2013 року Суддя Любешівського районного суду Волинської області Гладіч Н.І., розглянувши справу, що надійшла з управління Укртрансінспекції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, працюючого водієм ФОП ОСОБА_2,
за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП,-
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 о 21 годині 50 хвилин 31 жовтня 2013 року в с. Седлище Любешівського району, керуючи транспортним засобом марки „Мерседес, реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснював перевезення пасажирів по міжобласному маршруту „Камінь-Каширський Київ без витягу з дозволу на перевезення пасажирів, що передбачений п. 30 Постанови Кабінету Міністрів України № 176 від 18.02.1997 року „Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, чим порушив вимоги ст. 39 Закону України „Про автомобільний транспорт та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.
В суд ОСОБА_1 не зявився. У поданій заяві вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, просить провадження у справі закрити та пояснив, що 31.10.2013 року при перевезенні ним пасажирів автобусом по маршруту Камінь-Каширський Київ він мав дозвіл на перевезення пасажирів, яким був забезпечений як водій підприємцем ОСОБА_2, копію якого додав до матеріалів справи.
Опитаний в якості свідка старший державний інспектор відділу державного контролю та нагляду за безпекою на наземному транспорті Управління Укртрансінспекції у Волинській області ОСОБА_3 зазначив, що при проведенні рейдів на території Любешівського району 31 жовтня 2013 року в с. Седлище Любешівського району був зупинений ОСОБА_1, який керував автобусом марки Мерседес, реєстраційний номер НОМЕР_1, який рухався по міжобласному маршруту „Камінь-Каширський Київ та надавав послуги з перевезення пасажирам без витягу з дозволу на перевезення пасажирів. Вказав, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення свідків не залучав.
Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши свідка ОСОБА_3, приходжу до наступного.
Диспозиція частини 1 статті 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Згідно з пунктом 14.1.36. Податкового кодексу України господарська діяльність це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 39 Закону України Про автомобільний транспорт визначено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, а саме: для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.
В суді встановлено, що на момент перевезення пасажирів ОСОБА_1 як водієм автобуса у нього був в наявності дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування, термін дії якого з 30.08.2013 року по 14.07.2016 року. ОСОБА_1 згідно поданих документів працює за трудовою угодою, укладеною між ним та підприємцем ОСОБА_2, який є перевізником.
Крім того, надані у суді пояснення старшого державного інспектора відділу державного контролю та нагляду за безпекою на наземному транспорті Управління Укртрансінспекції у Волинській області ОСОБА_3 не є достатнім доказом вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, правопорушення, при складанні протоколу особи пасажирів, яких перевозив ОСОБА_1, не встановлювались, пояснення у них не відбирались.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, в даному випадку у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП.
Враховуючи викладене, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 284 КУпАП, --
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 164 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.
На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу або внесено протест прокурора до апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд.
СУДДЯ: