П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23.10.2013 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М. за участі представника митного органу ОСОБА_1 розглянув справу №33/777/344/2013, в якій ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець АДРЕСА_1, не працюючий, притягується до відповідальності як такий, що вчинив порушення митних правил, передбачене ст. 472 МК України.

Як зазначено у протоколі про порушення митних правил № 1451/30502/13 від 09.06.2013, ОСОБА_2 цього дня на митному посту «Тиса» Чопської митниці не заявив за встановленою формою в митній декларації точні відомості про переміщувані ним, як водієм малотоннажного фургону «Mercedes Benz Sprinter» АМ8126ВІ, через митний кордон України товари: 150 білих скляних пляшок італійського виноградного вина торгівельної марки «Frizzantino Amabile» місткістю 1,5 л (загалом 225 л) у 25 картонних коробках, які в такій кількості підлягали обовязковому письмовому декларуванню та обмежені для переміщення через митний кордон України.

Одна з зазначених пляшок (1,5) відповідно до п.2 ч.2 ст. 376 МК України повернута ОСОБА_2

Суддя Ужгородського міськрайонного суду постановою від 23.07.2013 визнав ОСОБА_2 винним у правопорушенні, передбаченому ст. 472 МК України та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 16092 грн. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил 149 пляшок (223,5 л) італійського виноградного вина торгівельної марки «Frizzantino Amabile».

ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вмотивоване тим, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі і тим, що про існування постанови від 23.07.2013 йому стало відомо 27.09.2013. В апеляційній скарзі порушує питання про скасування цієї постанови і просить про ухвалення нової та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі, який відповідає реальній, на його думку, вартості 149 пляшок вина 3199 грн.34 коп. і конфіскації цих товарів. Стверджує, що особисто йому належали тільки 62 плішки вина (93 л), а решта його дружині ОСОБА_3. Посилається на товарний чек, копію якого додав до апеляції, згідно якому вартість одної пляшки складає 1,99 Є, вартість 62 пляшок 123, 38 Є, тобто за курсом НБУ станом на 09.06.2013 1331 грн.27 коп., вартість 149 пляшок 296,51 Є, або 3199 грн.34 коп.. Розбіжності цих доводів зі своїм поясненням працівникові митного органу пояснив тим, що під час складання протоколу про порушення митних правил перебував «у стресовому і шоковому стані» і підписав протокол не ознайомившись з ним у повному обсязі.

Апеляційний суд заслухав промову представника митного органу, яка зазначила, що суд першої інстанції неодноразово переносив розгляд справи у звязку з неявкою ОСОБА_2, і заперечила проти апеляційних вимог, як таких, що ґрунтуються на змісті не перекладеної на державну мову і не завіреної ксерокопії документа, схожого на товарний чек, який ОСОБА_2 своєчасно митному органу не предявлявся, має сумнівне походження і не стосується даної справи; перевірив матеріали справи, доводи клопотання, апеляції та представника митниці і вважає, що клопотання підлягає до задоволення, а апеляція - до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В заяві від імені ОСОБА_2 на адресу голови суду (а.с.13) зазначається про його намір взяти участь у розгляді справи, а даних про його своєчасне сповіщення про місце і час її розгляду ній немає. Отже вимоги ч.1 ст. 268 КУпАП судом першої інстанції не додержано.

Апеляція подана ОСОБА_2 01.10.2013, даних про те, що про винесення постанови йому стало відомо раніше ніж за десять днів до цієї дати, в справі немає. Тому відповідальність за пропуск десятиденного строку на апеляційне оскарження з дня винесення постанови на нього покладена бути не може.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню.

Недекларування товарів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, підпадає під ознаки ст. 472 МК України в випадках незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари комерційного призначення, які підлягають обовязковому декларуванню і тягне за собою адміністративну відповідальність незалежно від форми вини.

В протоколі про порушення митних правил зазначено, що ОСОБА_2 подав до митниці декларацію, в якій вказав про наявність багажу з особистими речами в кількості десяти місць, підтвердив ці відомості при усному опитуванні і заперечив наявність будь-яких інших товарів (а.с.1-4).

Однак під час митного контролю транспортного засобу в його вантажному відділенні було виявлено двадцять пять картонних коробок у яких знаходилось 150 пляшок вина місткістю по 1,5 л, не вказаних у митній декларації (а.с.5), які ОСОБА_2 визнав за свої. Такі розбіжності ОСОБА_2 пояснив тим, що не знав про необхідність зазначення цих товарів у декларації (а.с.7).

Апеляційний суд приймає пояснення ОСОБА_2 митному органу до уваги і з урахуванням даних, які містяться в протоколі про порушення митних правил, доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України: в даному випадку 149 із 150-ти пляшок вина не підпадали під перелік товарів, які згідно ст. 370 МК України можуть бути віднесені до особистих речей громадян, а тому при переміщенні через митний кордон України підлягали обовязковому декларуванню, чого ОСОБА_2 не зробив.

Доводи апеляції про те, що йому особисто належали тільки 62 пляшки вина і що їх ціна і вартість, виходячи зі змісту наданої ним копії товарного чеку, є значно нижчою, ніж визначена за висновком експерта, апеляційний суд до уваги не приймає.

В матеріалах справи немає і в апеляції не наведено даних про такі обставини, які при складанні працівником митного органу протоколу про порушення митних правил могли викликати «стресовий і шоковий стан» ОСОБА_2. А пояснення останнього викладені у відповідному протоколі ним власноруч (а.с.7), отже його твердження в апеляції, що він підписав протокол не ознайомившись з ним у повному обсязі, є неправдивим.

На розгляд справи апеляційним судом ОСОБА_2 не зявився, хоча, як видно з його апеляції, поштові відправлення, які надсилаються йому за адресою: м. Житомир, вул. Космонавтів, 50/20, в тому числі повідомлення апеляційного суду, отримав.

Згідно доданого до апеляції протоколу про порушення митних правил № 1454/30502/13 від 09.06.2013 (а.с.35-36), цього дня ж на митному посту «Тиса» Чопської митниці ОСОБА_3. не заявила за встановленою формою в митній декларації точні відомості про переміщувані нею, як пасажиром малотоннажного фургону «Mercedes Benz Sprinter» АМ8126ВІ, через митний кордон України товари: 62 білі скляні пляшки італійського виноградного вина торгівельної марки «Frizzantino Amabile» місткістю 1,5 л (загалом 93 л) у 10 картонних коробках, які в такій кількості підлягали обовязковому письмовому декларуванню та обмежені для переміщення через митний кордон України. Одна з зазначених пляшок (1,5) відповідно до п.2 ч.2 ст. 376 МК України повернута ОСОБА_3.

Отже, 62 пляшки вина про які йдеться в апеляції, до числа 150-ти, зазначених у протоколі про порушення митних правил №№ 1451/30502/13, не входять.

Що стосується товарного чеку, на який посилається ОСОБА_2, то він своєчасно митному органу не предявлявся, його походження не знайшло пояснення навіть в апеляції. Підстав визнати цей документ доказом у даній справі апеляційний суд не знаходить.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд виходить зі змісту санкції статті 472 МК України, яка є безальтернативною, і висновку експерта, згідно якому загальна вартість 149 пляшок місткістю 1,5 л виноградного ігристого білого вина торгівельної марки «Frizzantino Amabile», вилучених митним органом за протоколом про порушення митних правил № 1451/30502/13 від 09.06.2013, складає 16092 грн..

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання ОСОБА_2 задовольнити, строк на внесення апеляції поновити.

Апеляцію ОСОБА_2 задовольнити частково, постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.07.2013 щодо ОСОБА_2 скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винним в учиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України і накласти на нього адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 16092 грн. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил 149 пляшок (223,5 л) італійського виноградного ігристого білого вина торгівельної марки «Frizzantino Amabile», зазначених у протоколі про порушення митних правил № 1451/30502/13 від 09.06.2013 і вилучених митним органом на підставі ст.511 МК України.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Гошовський Г.М.