Номер провадження 33/784/297/13
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/784/297/13 Головуючий у 1-й інстанції: Чернієнко С.А.
Категорія: ст. 130 ч.2 КУпАП Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі судді Міняйло М.П., за участі секретаря Георгіци Г.В., особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2013 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком на два роки .

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 25 серпня 2013 року близько 02 годиии, повторно протягом року, керуючи транспортним засобом «Шкода Фабіа Класік», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по проспекту Леніна в м. Миколаєві з явними ознаки алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини роту, тремтіння пальців рук) та під час зупинення його працівниками ДАІ в районі перехрестя з вул. Інженерною, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер», а також від медичного огляду на стан алкогольного спяніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляції ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений не обґрунтовано, оскільки ґрунтується лише на особистих припущеннях інспектора ДАІ.

Зазначає, що на місці зупинки транспортного засобу працівники ДАІ не пропонували йому пройти медичний огляд на стан спяніння, а наполягали на тому, щоб він поїхав до Миколаївського наркологічного диспансеру для проведення зазначеного огляду.

Вказує, що під час складання протоколу жодного свідка, включаючи того, що зазначений в протоколі ОСОБА_4, не було.

Наголошує, що у наркодиспансері відмовився проходити огляд на стан спяніння, у звязку з тим, що працівниками ДАІ був порушений процесуальний порядок такого огляду.

Крім того, зазначає, що він пройшов огляд на стан спяніння у встановленому ст.266 КУпАП порядку та отримав висновок після складання відносно нього протоколу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 25 серпня 2013 року ОСОБА_2 приблизно о 02 годині керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах з ротової порожнини рота, тремтіння пальців рук). На місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер» відмовився та виявив бажання пройти медичний огляд в медичному закладі. Крім того, правопорушник в присутності свідків відмовився підписати протокол про адміністративне правопорушення не скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 268 КУпАП щодо дачі пояснення про обставини скоєного (а.с.1).

Як видно з висновку Миколаївського обласного наркологічного диспансеру від 25.08.2013 року, ОСОБА_2 в медичному закладі також відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння (а.с.6).

Із пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що в їх присутності ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння. (а.с. 3-5),

В судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_9- інспектор ДПС роти ДПС ДАІ ММУ УМВС пояснив, що ним 25.08.2013 року складався протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 Крім того, вказав, що правопорушник відмовився від проходження огляду на стан спяніння як на місці зупинки його транспортного засобу, так і в медичному закладі в присутності свідків.

Вищевикладене спростовує доводи апелянта про те, що інспектор ДАІ при його відмові від проходження огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів допустив порушення вимог закону, так як не зафіксував це в присутності свідків.

Також є безпідставними твердження апелянта про те, що працівник ДАІ відмовив його в проведенні огляду на місці зупинки транспортного засобу через відсутність у нього спеціального технічного засобу алкотестера, оскільки вони спростовуються наявними в справі матеріалами, а також поясненнями свідка ОСОБА_5 та листом Управління державної автомобільної інспекції від 10 грудня 2013 року про те, що 25.08.2013 року інспектором ДПС ОСОБА_5 був отриманий спеціальний технічний засіб газоаналізатор «Драгер Алкотест 6810».

Твердження апелянта про те, що він того ж дня о 4 годині 15 хв.(пізніше 2 год. з моменту встановлення підстав для його здійснення) самостійно пройшов огляд на стан спяніння в Миколаївському наркологічному диспансері та отримав висновок, в якому зазначено, що він тверезий не заслуговує на увагу, оскільки вказаний огляд проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.09.2009 року № 400/666.

Таким чином, доводи апелянта про необґрунтованість притягнення його до адміністративної відповідальності та відсутності доказів по справі, позбавлені підстав.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_2. судом правильно враховані характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини справи.

Суд вірно прийшов до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_2, повторно протягом року вчинив грубе порушення правил дорожнього руху яке безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та його учасників,

Доводи апелянта про те, що транспортний засіб являється єдиним джерелом його прибутку не підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування та зміни постанови суду немає, а тому апеляція ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2013 року відносно ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_1