ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 569/21075/13-п

25 листопада 2013 року

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І. розглянувши матеріали, які надійшли від Державної податкової інспекції у м. Рівному про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого головним бухгалтером ПАТ «Рівнеазот», проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що при проведення позапланової виїзної документальної перевірки ПАТ «Рівнеазот» встановлено, що посадова особа ОСОБА_1, будучи головним бухгалтером вказаного підприємства, допустив порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, в результаті чого порушено п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.3, 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України та завищено р. 19 декл. за липень 2013р. на 324102 грн., п. 24 за липень 2013р. на 912608 грн., та завищено заявлену суму бюджетного відшкодування у р. 23.2. за червень 2013р. на 496583 грн.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та вказав, що протокол про адміністративне правопорушення складений безпідставно, незаконно та передчасно. Вказав, що не погоджуючись з висновками викладеними в акті перевірки, ПАТ «Рівнеазот» подано адміністративним позов до Рівненського окружного адміністративного суду із вимогою до ДПІ у м. Рівному про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, організацій та установ встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновки, подання яких передбачено законами України.

Тобто, притягнення платника податків, його службових (посадових) осіб до адміністративної відповідальності можна виключно на підставі рішення контролюючого органу, яке набрало чинності.

Відповідно до ст. 56.1. та 56.2 Податкового Кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або в судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобовязання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, в акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ПАТ «Рівнеазот» відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість задекларованого у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів за червень та липень 2013 року № 29/17-16-15-01/05607824 від 09.10.2013 року Державною податковою інспекцією у м. Рівному встановлено, що ПАТ «Рівнеазот» порушено п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.3, 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України.

31 жовтня 2013 року представником ПАТ «Рівнеазот» оскаржено вказаний акт до Рівненського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 56.22. Податкового Кодексу України, якщо платник податків оскаржує рішення податкового органу в адміністративному порядку до контролюючих органів та/або до суду, обвинувачення особи в ухиленні від сплати податків не може ґрунтуватися на такому рішенні контролюючого органу до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом.

Зважаючи на наведене, висновки, викладені в акті перевірки є передчасними та не остаточними.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративне відповідальність.

Оскільки процедура адміністративного оскарження рішення контролюючого органу не закінчена та не прийнято остаточне рішення по справі, тому податкове зобовязання слід вважати неузгодженим, а висновки, викладені в акті перевірки слід вважати не остаточними та такими, що не можуть бути доказом протиправної, винної дії чи бездіяльності ОСОБА_1 щодо завищення бюджетного відшкодування.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що на момент розгляду адміністративного матеріалу податкове зобовязання платника податку не було узгоджене, внаслідок чого відсутня сама подія адміністративного правопорушення, а внаслідок цього у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_3