Справа №: 417/363/13-п
ПОСТАНОВА

22.10.2013 року смт Марківка

Суддя Марківського районного суду Луганської області Логвіненко Т. Г., при секретарі Грибєнік О. В. за участю прокурора Радченка Ю. І. розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління СБУ в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, працюючого оперуповноваженим СКР Марківського РВ ГУМВС України в Луганській області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4;

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

07.10.2013р. відносно гр-на ОСОБА_1 складено протокол про те, що він будучи особою, якій у відповідності до положень ст.28 Закону України "Про державну таємницю" надано допуск до державної таємниці та яка взяла на себе зобов'язання щодо виконання вимог режиму секретності, в порушення взятого на себе зобов'язання і вимог п.119 ч.5 та п.651 Порядку №1561, перетнув державний кордон України через міжнародний пункт пропуску "Просяне" 18.05.2013, 23.06.2013 та 02.08.2013, про що письмово не повідомив керівництво та ОСОБА_2 в Луганській області

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні правопорушення визнав повністю і пояснив, що дійсно скоїв правопорушення при вище вказаних обставинах. Кається в скоєному.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При обранні виду адміністративного стягнення, у відповідності із ст. 33 КУпАП враховую характер вчиненного правопорушення-відноситься до правопорушень із підвищеним ступенем суспільної небезпечності; особу правопорушника - працює, не одружений, неповнолітніх дітей не має, ступінь вини-умисна; майновий стан- працює, не є приватним підприємцем.

Також у відповідності із ст. 34 КупАП враховую обставини, які помякшують відповідальність правопорушника, а саме його щиросердне каяття.

Передбачених ст. 35 КупАП обставин, обтяжуючих відповідальність правопорушника не вбачаю.

Враховуючи викладене, вважаю, що досягнення цілей застосування адміністративного стягнення, передбачених ст. 23 КУпАП виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення у дусі дотримання законів України, поваги до правил співжиття а також попередження вчинення нових правопорушень як самим правопорушником та і іншими особами можливе лише за умови накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією п.6 ч.1 ст. 212-2 КупАП, а саме штрафу в сумі 170 гривень. Вказані вид та розмір стягнення є відповідаючими як і тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення так й особі правопорушника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 23, 24, 221, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративних правопорушеннях, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КпАП України та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 170 гривень.

У разі не сплати штрафу в добровільному порядку, штраф підлягає стягненню в примусовому порядку в подвійному розмірі відповідно до ч.2 ст.308 КпАП України в сумі 340 гривні 00 коп.

Строк пред'явлення постанови до виконання до 22.01.2014р.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена на протязі 10 днів з моменту її проголошення.

Суддя Т. Г. Логвіненко