Справа № 310/2345/13-п
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28.03.2013 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Пахоменко О.Г., розглянув матеріал, який надійшов з територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, 12.05.1961р. народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, керуючого санацією «Бердянського державного заводу скловолокна», який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2013р. до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення № 08-03-0014/0156 від 08.02.2013р., який складений головним державним інспектором праці ТДІзПП у Запорізькій області ОСОБА_2 зазначено, що керуючий санацією «Бердянського державного заводу скловолокна» (юридична адреса: м. Бердянськ Запорізької області) ОСОБА_1, який призначений на посаду ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.07.2011р., під час виконання своїх посадових обов'язків з 11.07.2011р., маючи організаційно-розпорядчі функції, вчинив адміністративне правопорушення, яке є триваючим та встановлено актом перевірки №08-03-0014/0236 від 08.02.2013р., допустив порушення трудового законодавства, відповідальність за яке передбачено вимогами ч.1 ст. 41 КУпАП, а саме:

- на підприємстві існує заборгованість із виплати заробітної плати 831 звільненим працівникам за період: 2005р. січень 2013р. в сумі 3046,4 тис.грн., зокрема, звільненому згідно наказу № 31 від 21.09.2012р. з 31.07.2012р. ОСОБА_3 не виплачено в день звільнення остаточний розрахунок в розмірі 41157,05 грн., чим порушено вимоги ч.1 ст. 116 КЗпП України.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення містяться письмові зауваження ОСОБА_1 на цей протокол, відповідно до яких, останній з обвинуваченням його у скоєнні зазначеного в протоколі правопорушення не погодився. У обґрунтування пояснив, що підприємство знаходиться у процедурі банкрутства, усі виплати можливі в порядку черговості за планом санації, який господарським судом не затверджений.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що провадження в справі необхідно закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд забезпечує своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247, 280 КУпАП. Особливу увагу суд звертає на з'ясування в справі таких питань: чи мале місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад правопорушення, передбаченого Законом; чи винна дана особа у його вчиненні; чи належить вона до суб'єктів даного правопорушення; чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення посадовими особами підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності вимог законодавства про працю, яка полягає, в тому числі, у порушенні встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі та інше.

Відповідно до ст. 14 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають посадові особи за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Суддя ж за розгляду справи в межах порушеного провадження у відповідності до ст.ст. 245, 246, 256, 268, 280 КУпАП розв'язує всі питання факту і права, дотримуючись засад судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки про винуватість не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим докази підлягають оцінці, серед іншого, на предмет їх достатності для вірогідних і безсумнівних висновків про вчинене на засадах забезпечення доведеності вини за ст. 129 Конституції України, і жоден з доказів згідно зі ст. 252 КУпАП не може мати наперед встановлену силу.

Дані вимоги закону державним інспектором праці не дотримані. Приймаючи рішення про винність ОСОБА_1 у вчинені даного правопорушення, державний інспектор праці не зясував та не надав належних та допустимих доказів про винуватість останнього у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, та не спростував його заперечення у протоколі.

Так, на підтвердження того факту, на підприємстві «Бердянський державний завод скловолокна» відкрита процедура банкрутства, санації, введено мораторій, процедуру розпорядження майном, призначено ОСОБА_1 розпорядником майна цього підприємства (керуючим санацією) відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон), ніяких допустимих доказів (в тому числі і ухвалу господарського суду Запорізької області від 11.07.2011р.) не надав, чим порушив вимоги ст. 14 КУпАП.

Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 23 Закону (Виявлення кредиторів та осіб, які мають бажання взяти участь у санації боржника) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство(в т.ч. за вимогами щодо виплати заробітної плати), зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Положеннями частин 5 та 6 ст. 28 Закону (Введення процедури санації боржника) встановлені права і обовязки керуючого санацією підприємства, в тому числі: право розпоряджатися майном боржника відповідно до плану санації та з урахуванням обмежень, передбачених законодавством, а також обовязок розглядати вимоги кредиторів щодо зобовязань боржника, які виникли після порушення справи про банкрутство в процедурі розпорядження майном боржника та санації.

Відповідно до ч.1 ст. 29 Закону (План санації боржника) протягом трьох місяців з дня винесення ухвали про санацію боржника керуючий санацією у випадках, передбачених цим Законом, зобовязаний подати суду розроблений та схвалений комітетом кредиторів план санації боржника. План санації обовязково повинен передбачати забезпечення погашення заборгованості боржника з виплати заробітної плати.

Частиною 5 цієї ж статті Закону передбачено, що план санації боржника повинен передбачати погашення вимог кредиторів з урахуванням черговості, встановленої цим Законом.

Відповідно до ч.8 ст. 29 Закону господарський суд затверджує схвалений та погоджений план санації боржника і виносить ухвалу про затвердження плану санації.

Державним інспектором праці відповідно до вимог Закону не надані докази на підтвердження тих обставин, що звільнений працівник ОСОБА_4, у звязку з заборгованістю підприємства перед ним по заробітній платі, звертався в установленому порядку до господарського суду з заявою та був включений до реєстру вимог кредиторів «Бердянського державного заводу скловолокна» у відповідну чергу виплати зазначеної заборгованості.

Також інспектор праці не спростував повідомлення керуючого санацією ОСОБА_1 про те, що план санації підприємства на час складання протоколу про адміністративне правопорушення не був затверджений господарським судом, та на підтвердження цієї обставини не надав відповідну ухвалу суду.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП на особу, яку звинувачують у скоєні правопорушення не покладається обовязок доказування, цей обовязок покладається на органи та посадових осіб, які складають протокол та розглядають справу. Це право особи закріплено у ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного вважаю, що по справі достовірно не встановлений склад адміністративного правопорушення по ч.1 ст. 41 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247 ч.1, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 41 КУпАП - закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення сторони можуть подати апеляційну скаргу, а прокурор протест в апеляційний суд Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд.

Суддя: О.Г. Пахоменко