АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2013 рокусуддя Апеляційного суду Дніпропетровської областіДеркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду вм. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, апеляційну скаргу ОСОБА_1на постановуСамарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2013року у справі про адміністративне правопорушення, якоювідносно

ОСОБА_3,не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ПостановоюСамарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2013 рокувідносно ОСОБА_3 закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

До висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_3 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення районний суд прийшов не встановивши виключних доказів виниПолторацького С.Г. в порушенні вимог Правил дорожнього руху України, яке б знаходилось в причинному звязку з настанням ДТП.

______________________________________________________________________

Провадження № 33/490/804/13 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_4

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_5

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1, який відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_3, є потерпілою стороною, 09 вересня 2013 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

В клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у звязку з тим, що при розгляді в районному суді справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП він не був присутній, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про дату і місце розгляду справи. При цьому, копію постанови суду відносно ОСОБА_3 апелянт отримав лише 11 вересня 2013 року.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1зазначив, що постанова суду першої інстанції єнеобґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального закону,а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. За твердження апелянта, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в повному обсязі підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи і яким місцевий суд не дав належної оцінки, безпідставно прийнявши за належний доказ висновок експертного автотехнічного дослідження.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали в повному обсязі клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду та подану апеляційну скаргу, підтвердили викладені в обґрунтування заявленого клопотання та поданої апеляційної скарги доводи і просили поновити пропущений процесуальний строк та задовольнитиапеляційну скаргув повному обсязі, скасувавши постанову суду першої інстанції та постановивши нову постанову про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Як встановлено апеляційним судом, в контексті коментованої норми закону, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, складеному відносно ОСОБА_3, потерпілим є ОСОБА_1

У відповідності до вимог ст. 277-2 КУпАП, повістка потерпілому повинна бути вручена не пізніш як за три доби до дня розгляду в суді справи про адміністративне правопорушення.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції не були дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази як направлення на адресу потерпілого ОСОБА_1 судової повістки, так і докази отримання ним судового виклику.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що представник потерпілого ОСОБА_1 отримав копію постанови суду відносно ОСОБА_3 30 серпня 2013 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 потерпілим ОСОБА_1 пропущений з поважних причин і підлягає поновленню, а його апеляційна скарга розгляду по суті.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, закриваючи провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, в обґрунтування такого рішення суд зазначив, що в судовому засіданні не встановлено виключних доказів вини ОСОБА_3 в порушенні вимог Правил дорожнього руху України, яке б знаходилось в причинному звязку з настанням ДТП.

Такий висновок районного суду відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Як встановлено матеріалами справи, за фактом ДТП, яка сталася за участю водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_1, 23 травня 2013 року було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадження за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Із наданих під час досудового розслідування водієм ОСОБА_3пояснень вбачається, що він не визнавав своєї вини в порушенні вимог Правил дорожнього руху України, які б могли призвести до ДТП.

Таким чином, з метою зясування відповідності дій водія ОСОБА_3 вимогам Правил дорожнього руху України під час досудового розслідування необхідно було провести відповідні експертизи, що не було зроблено органами досудового розслідування.

Однак, за особистим зверненнямПолторацького С.Г. було проведено експертне автотехнічне дослідження обставин ДТП, згідно висновку якого № 28 від 08 серпня 2013 року з технічної точки зору в діях водія ОСОБА_3 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному звязку з ДТП.

При цьому, згідно даного висновку експерта, дії водія ОСОБА_1 з технічної точки зору не відповідали вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному звязку із зіткненням автомобілів.

Наявність вищевикладених висновків експертаобєктивно викликає сумніви в доведеності вини водія ОСОБА_3 в порушенні вимог Правил дорожнього руху України, які б спричинили пошкодження транспортних засобів.

Отже, на підставі наявних в матеріалах справи фактичних даних, неможливо встановити наявністьв діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відтак районний суд прийшов до правильного висновку про відсутність обєктивних доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність вдіях ОСОБА_3 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

При розгляді справи районним судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2013 року, якою відносно ОСОБА_3 закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ ОСОБА_5

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_5