ПОСТАНОВА

іменем України

05.11.2013 року суддя Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Дніпровського ВДАІ МВС України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

16 квітня 2013 року о 17 год. 00 хв., водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Мерседес» д/н НОМЕР_1, на площі Новоросійська ч. Чернігівська шляхопровід, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_2. Після чого зник з місця пригоди, чим порушив вимоги п.12.1, 13.1, 2.10А Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами внесеними Законом України від 24.09.2008 року), доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки , відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія АБ2 №261549 від 17 вересня 2013 року, протокол складено в присутності ОСОБА_1, після чого протокол надано йому для ознайомлення та дачі письмових пояснень по суті, пояснення ОСОБА_1 викладено безпосередньої в даному протоколі, а також викладені в окремих письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини щодо скоєння адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у даній справі, оскільки винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія АБ2 №261549 від 17 вересня 2013 року; в схемі дорожньо-транспортної пригоди; поясненнях учасників ДТП, які вказали, за яких обставин сталася дорожньо-транспортна пригода. Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1, в межах санкції ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, майновий стан, вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян на користь держави.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При вирішенні питання про накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 34 (тридцять чотири) гривні 41 копійка.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 36, 40-1, 122-4, 124, 283 КУпАП, суд-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 34 (тридцять чотири) гривні 41 копійка.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена або на постанову може бути внесено протест прокурора до Апеляційного суду м. Києва протягом 10-ти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

С у д д я