Справа № 784/4088/13 20.09.2013 20.09.2013 20.09.2013
Номер провадження: 33/784/233/13
Провадження №33/784/233/13 Головуючий суду 1 інстанції: Бойко Л.Л.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий апеляційної інстанції: Рудяк А.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2013 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Рудяк А.В., при секретарі - Грушевському В.Г., за участю особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_3, переглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 28.08.2013 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець с. Старий Сколат Підволочиського району Тернопільської області, не працює, одружений на утриманні двоє дітей 2006 та 2013 року, зареєстрований в АДРЕСА_1, проживає в АДРЕСА_2,

- притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та підданий адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Згідно постанови суду, 07.08.2013 року о 10 год. 45 хв. ОСОБА_3 керував автомобілем «ГАЗ 3221» д.н. НОМЕР_1 по вул. Театральна в м. Баштанка Миколаївської області в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України.

В апеляції ОСОБА_3 не оскаржуючи обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію своїх дій, просить постанову змінити в частині накладення адміністративного стягнення, призначивши замість позбавлення права керування транспортними засобами, громадські роботи або адміністративний арешт.

Вважає, що суд не достатньо врахував дані про його особу, зокрема: сімейний та матеріальний стан, наявність на утриманні 2 малолітніх дітей (2006, 2013 року) і перебування дружини у відпустці по догляду за молодшою дитиною.

Стверджує, що позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його єдиного джерела доходів до існування і поставить його родину в скрутне становище.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 на підтримку апеляції, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляція ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, за який його притягнуто до адміністративної відповідальності, за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні, які викладені в постанові.

Так, вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АГ2 №005637 від 07.08.2013 року, даними приладу «Драгер», яким зафіксовано перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння (3.24%) та поясненнями останнього в суді.

Таким чином суд, дослідивши всі обставини справи, прийшов до вірного висновку про винність ОСОБА_3 у порушенні п. 2.9 «а» ПДР України та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП.

Визначаючи міру відповідальності, суд вірно врахував характер та обставини вчиненого правопорушення, яке є грубим порушенням ПДР України та безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та його учасників, наявні в справі данні про особу правопорушника, який не працює, ступінь його вини та ставлення до вчиненого правопорушення, зокрема, визнання вини та розкаяння у вчиненому та призначив адміністративне стягнення з метою виховання ОСОБА_3 в дусі додержання законів України та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Є безпідставним прохання апелянта про зміну виду адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на громадські роботи або адміністративний арешт виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 24 КУпАП ті види адміністративного стягнення, про яки просить апелянт, є більш суворими ніж призначений судом.

Згідно до п.4 ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення може змінити захід стягнення, в межах передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Факт перебування у ОСОБА_3 на утриманні двох малолітніх дітей та відсутність іншого джерела доходів для існування, на що він послався як на підставу для пом'якшення відповідальності, не зменшує суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та істотно не впливає на обрану судом міру відповідальності з огляду на те, що ОСОБА_3 тривалий час не працює.

З огляду на наведене, підстави для зміни постанови суду, як просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 28.08.2013 року, відносно ОСОБА_3 - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області А.В. Рудяк