Категорія:ст. 185 КУпАП Доповідач: Матвієнко Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2013 року місто Луцьк

Суддя апеляційного суду Волинської області Матвієнко Н.В., при секретарі Лінік Т.В., апелянта ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 25 вересня 2013 року про притягнення до його до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Луцького міськрайонного суду від 25 вересня 2013 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Його визнано винним в тому, що 19 вересня 2013 року, біля 09 год. 30 хв., ОСОБА_1, перебуваючи за місцем свого проживання, в підїзді будинку № 15 по вул. Шопена в м. Луцьку та, в подальшому, в дворі будинку вчинив злісну непокору законної вимозі працівників міліції при виконанні ними своїх службових обовязків, а саме, нецензурно висловлювався в їх сторону, поводився агресивно, штовхав та шарпав їх за одяг, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В своїй скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити. Посилається на те, що судом не повно зясовані усі обставини справи, а постанова винесена з порушенням норм матеріального права. Крім того, стверджує, що пояснення ОСОБА_3, відомості у рапортах працівників УМВС України у Волинській області є неправдивими і спростовуються відеозйомкою, з якої вбачається, що він будь-якої непокори працівникам міліції не чинив. Також стверджує, що його затримання проводилось з порушеннями закону працівники міліції йому не представились та не зясована доцільність його затримання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та пояснення працівників міліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5, перевіривши матеріали адміністративної справи, переглянувши відеозапис, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.245,250 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення повинне забезпечувати повне, всебічне і обєктивне зясування всіх обставин у справі, що було дотримано судом при розгляді даної справи.

За змістом ст. 185 КУпАП злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків.

Хоча ОСОБА_1 заперечує факт вчинення ним даного правопорушення, його вина стверджується зібраними по справі доказами.

Як пояснили в судовому засіданні працівники міліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5, 19.09.2013 року під час виконання ними процесуальних дій по проведенню у житлі ОСОБА_1 санкціонованого обшуку за кримінальним провадженням, останній перешкоджав їм у здійсненні цього, не впускаючи до квартири. З пояснень ОСОБА_4 також вбачається, що з моменту приїзду до будинку ОСОБА_1 протягом певного часу, достовірно знаючи, що ОСОБА_1 знаходиться вдома, вони неодноразово підходили до дверей квартири, дзвонили і стукали у двері, але їм не відкривали. Що в двері неодноразово дзвонили, підтвердила в судовому засіданні і дружина ОСОБА_1 ОСОБА_6 Крім того, ОСОБА_4 пояснив, що через деякий час після останнього дзвінка, з квартири вийшов ОСОБА_1 Наздоганяючи його, він кричав, що вони працівники міліції і у них є ухвала суду про проведення в його квартирі обшуку. Незважаючи на це, ОСОБА_6 продовжував втікати, вибіг з підїзду та сів в автомобіль. Не дивлячись на те, що вони знов представились працівниками міліції і предявили йому ухвалу суду, на їх вимогу ОСОБА_1 з автомобіля не виходив, нецензурно виражався в адресу оперативних співробітників, відштовхував їх, у звязку з чим до нього були застосовані спецзасоби.

Аналогічні пояснення даних осіб містяться в їх рапортах та в рапорті заступника начальника ВБТЛ ЗПМ УКР УМВС ОСОБА_7, в яких вони виклали обставини, які сталися при приїзді їх до будинку, де проживає ОСОБА_1, з метою проведення обшуку в його квартирі.

Підстав не вірити в правдивість пояснень працівників міліції суд не вбачає, тому що вони узгоджуються між собою.

Той факт, що ОСОБА_1 втікав від людей, одягнених у форму «Волиньгаз», які вимагали його зупинитися, повідомляючи при цьому, що вони є працівниками міліції, підтверджуються поясненнями ОСОБА_3 , який, крім

цього пояснив, що ОСОБА_1 не зупиняючись, добіг до його автомобіля і сів в нього, сказавши закрити двері. Біля автомобіля ці люди знову повідомили, що є працівниками міліції, запропонували ОСОБА_1 вийти з автомобіля і попередили, що в противному випадку застосують заходи впливу. Оскільки останній відмовився виходити з автомобіля, шарпав їх за одяг, останні, застосували газовий балончик

З наданого ОСОБА_1 відеозапису з камер спостереження вбачається, що дійсно до його помешкання не впускали працівників міліції в одязі працівників "Волиньгаз", які неодноразово підходили до дверей квартири, а також зафіксовано, як він втікав від них в бік автомобіля, в який сів.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що суд першої інстанції, повно, всебічно і обєктивно розглянувши справу, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на неправомірність дій працівників міліції є безпідставними.

У ст.13 Закону "Про міліцію" зазначається, що для забезпечення проведення слідчих дій у кримінальному провадженні щодо тяжкого злочину при наявності достатніх підстав вважати, що проведенню слідчої дії буде чинитися фізичний опір чи іншим чином унеможливлено досягнення її мети, допускається використання спеціальних засобів, що приховують зовнішність. Тому, одяг працівників міліції, в якому вони приїхали для проведення обшуку, маючи дані про те, що в одязі працівників міліції їм не відчинять двері в квартиру, не можна розцінювати, як неправомірність їх дій.

Крім того, ч.3 ст.236 КПК України передбачено, що перед початком виконання ухвали про дозвіл на обшук, особі, яка володіє житлом, повинна бути предявлена ухвала і надана її копія.

Проте, як встановлено матеріалами справи та в судовому засіданні, у звязку з намаганням ОСОБА_1 втекти, слідчий, який прибув для виконання ухвали про дозвіл на обшук, був позбавлений можливості виконати дані вимоги закону, а також провести обшук, тому що своїми діями ОСОБА_1 перешкоджав це зробити з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст.14 зазначеного закону працівники міліції мають право застосувати спеціальні заходи для затримання осіб, які вчинили правопорушення, або якщо є підстави вважати, що вони можуть вчинити втечу. Враховуючи те, що ОСОБА_1 не впускав в квартиру працівників міліції, які прибули за місцем проживання ОСОБА_1 для виконання ухвали про дозвіл на обшук, а залишивши квартиру, намагався втекти, закрився в автомобілі, відмовлявся з нього виходити, вів себе агресивно, ображав працівників міліції і відштовхував їх, застосування до нього спеціальних заходів не суперечить вимогам закону.

Враховуючи поведінку ОСОБА_1 з моменту прибуття працівників міліції для проведення обшуку до моменту його затримання, дії працівників міліції відповідали вимогам Закону "Про міліцію". При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 не встановлено порушень діючого законодавства, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 185, 293, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду від 25 вересня 2013 року щодо нього без зміни.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя