АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2012 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів Павлоградської міської ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 А,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Павлоградськогоміськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння.

______________________________________________________________________

Справа № 33/490/436/12 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3

Категорія: ч. 1 ст. 130КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_4

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_114 травня 2012 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1, не оспорюючи своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні, просить змінити накладений на нього вид адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1заявив клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним був пропущений з поважної причини, а саме, у звязку з тим, що при розгляді справи в районному суді він не був присутній, оскільки згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення справа повинна була розглядатися в суді 18 квітня 2012 року, але в цей день апелянт знаходився у відрядженні. При цьому, копія постанови суду ОСОБА_1 не направлялась і він її отримав лише 08 травня 2012 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що визнає в повному обсязі свою вину у вчиненому правопорушенні та щиро розкаюється у вчиненому. При цьому, робота апелянта повязана з постійним використанням автомобіля і позбавлення його права керування транспортними засобами зробить неможливим виконання ним своїх службових обовязків.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисника адвокат ОСОБА_2, підтримали в повному обсязі подану апеляційну скаргу та клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду та просили їх задовольнити. При цьому, апелянт просив долучити до матеріалів справи відповідні документи.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду,вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що правопорушник ОСОБА_1 при ознайомленні з протоколом про адміністративне правопорушення під розпис був повідомлений, що розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності відбудеться 18 квітня 2012 року. Однак, як вбачається з доданих ОСОБА_1 до апеляційної скарги документів, у період з 16 квітня 2012 року по 22 квітня 2012 року він перебував у відрядженні в м. Києві, тому і не зміг зявитися в судове засідання районного суду.

Разом з тим, в порушення ст. 285 КУпАП, судом першої інстанції копія постанови суду апелянту не була направлена в трьохденний строк і останній її отримав лише 08 травня 2012 року, що підтверджується відповідною заявою.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та апелянтом не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, районний суд взагалі не мотивував своє рішення щодо призначення апелянту адміністративного стягнення та не зазначив на підставі яких даних він прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Також, судом не було обговорено і питання про накладення на апелянта передбаченого законом менш суворого адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції не враховано те, що ОСОБА_1 визнав в повному обсязі свою вину у вчиненому правопорушенні та щиро розкаявся у вчиненому,

Крім того, апелянт вперше притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а відтак вчинене ним правопорушення не містить ознак систематичності.

При цьому, суд апеляційної інстанції констатує відсутність обставин, що у відповідності до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність апелянта за адміністративне правопорушення, а також, судом враховується те, що ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем роботи і Павлоградський міський голова клопоче перед апеляційним судом про накладення на апелянта адміністративного стягнення не повязаного з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки робота останнього тісно повязана з використанням автотранспорту.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість помякшенняТихонову В.М. адміністративного стягнення танакладення його у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, двох сот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, апеляційна скаргапідлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови Павлоградськогоміськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2012 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Павлоградськогоміськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2012року відносно ОСОБА_1 змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_4