АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 жовтня 2012 рокусуддя апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, а також потерпілого ОСОБА_4, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого начальником відділу інформаційного забезпечення в ТОВ Проектно конструкторське виробниче підприємство МДС, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 32,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, -

в с т а н о в и в :

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2012 рокуОнофрієнко М.В.визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1.Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

______________________________________________________________________

Справа № 33/490/902/12 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_5

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_1

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції в частині виду накладеного на нього адміністративного стягнення, з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2, погоджуючись з висновком суду першої інстанції стосовно фактичних обставин справи, зазначив, що при накладенні на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, районний суд не врахував дані про особу правопорушника та обставини, що помякшують відповідальність за вчинене правопорушення.Так, апелянт визнав в повному обсязі свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому, вперше притягується до адміністративної відповідальності, відшкодував потерпілому матеріальну шкоду. Крім того, робота ОСОБА_2 повязана з використанням автомобіля і тому йому вкрай необхідна наявність права керування транспортними засобами.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3,підтримали в повному обсязі подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції не заперечував проти зміни виду накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф. При цьому, потерпілий пояснив, що дійсно правопорушником йому частково відшкодовано матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП, в розмірі 1000 грн., а решту суми, зокрема 5000 грн., покриє страхова компанія відповідно страхового полісу апелянта.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційнаскарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність виниОнофрієнко М.В. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост.124КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та самим апелянтом неоспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, аналізом оскаржуваної постанови встановлено, що районний суд лише зробив посилання на передбачені ст. 33 КУпАП, загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, при цьому зі змісту постанови неможливо встановити, які саме обставини, як вказано в постанові, що помякшують та обтяжують відповідальність апелянта, були враховані судом при накладенні на останнього адміністративного стягнення.

Крім того, судом першої інстанції не враховано той факт, що правопорушник ОСОБА_2 визнав в повному обсязі свою вину у вчиненні правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому, що відповідно до ст. 34 КУпАП, є обставиною, яка помякшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, районний суд взагалі не мотивував своє рішення щодо накладення на апелянта адміністративного стягнення та не зазначив на підставі яких даних він прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Також, судом не було обговорено і питання про накладення на апелянта передбаченого законом менш суворого адміністративного стягнення.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції констатує відсутність обставин, що у відповідності до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_2 заадміністративне правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

З огляду на обставини ДТП, зокрема те, що водій ОСОБА_2 при мокрому стані покриття дороги не вибрав безпечну швидкість та не дотримався безпечної дистанції, характер вчиненого ним правопорушення не свідчить про грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами, не містить ознак систематичності.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується той факт, що потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційного суду не заперечував проти зміни виду накладеного на апелянта адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф та підтвердив, що дійсно правопорушником йому частково відшкодовано матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість помякшення ОСОБА_2 адміністративного стягнення та накладення його у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцієюст. 124 КУпАП, а саме 425 грн.

За таких обставин,апеляційна скарга підлягаєзадоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2012 року відносно ОСОБА_2 змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_2 Володимировичаадміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1