АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 липня 2013 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 квітня 2013 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої на ПАТ ДМК, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 А 54,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164-10 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень та конфіскацією предмету правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 квітня 2013 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164-10 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. з конфіскацією предмету правопорушення, а саме, промислового металобрухту загальною вагою 45 кг.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 здійснила здачу промислового металобрухту без відповідних документів, чим порушила законодавство, що регулює здійснення операцій з металобрухтом.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 21 червня 2013 року подала апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Провадження № 33/774/574/13 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2

Категорія: ст. 164-10 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_3

В клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду нею пропущений з поважної причини, а саме, у звязку з тим, що при розгляді справи в районному суді вона не була присутня, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про дату і місце розгляду справи. При цьому, про існування постанови суду відносно неї апелянт дізналась лише у ВДВС, куди її 12 червня 2013 року викликали для сплати накладеного у відповідності до постанови суду штрафу.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164-10 КУпАП, оскільки нею було здійснено здачу особистого побутового металобрухту, що не заборонено чинним законодавством України, яке регулює здійснення операцій з металобрухтом, а не промислового.

В судовому засіданні апеляційного суду 10 липня 2013 року ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердила викладені в ній доводи та просила поновити пропущений нею строк на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та задовольнити апеляційну скаргу. Однак, в судове засідання відкладене на 15 липня 2013 року для надання апелянтом доказів, якими вона обґрунтовує доводи своєї апеляційної скарги, ОСОБА_1 не зявилась, про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, а оскільки остання належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази як направлення ОСОБА_1, так і отримання нею судового виклику. Разом з тим, районний суд справу розглянув у відсутність апелянта, чим порушив її права, передбачені ст. 268 КУпАП. Докази отримання ОСОБА_1 копії постанови суду, направленої на її адресу з порушенням трьохденного строку, передбаченого ст. 285 КУпАП, в матеріалах справи також відсутні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд, керуючись ст. 289 КУпАП, вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно необґрунтованості постанови районного суду є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164-10 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції дає критичну оцінку доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що нею було здійснено здачу особистого побутового металобрухту, а не промислового, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували цей факт, в той час, як в своїх письмових поясненнях (л.с. 2) ОСОБА_1 підтвердила те, що 23 лютого 2013 року нею було здійснено здачу саме чорного промислового металобрухту.

Таким чином, даючи оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164-10 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою МВС України, а підстав ставити під сумнів викладені в постанові суду першої інстанції висновки, апеляційним переглядом не встановлено.

При розгляді справи районним судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову районного суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 квітня 2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 квітня 2013 року, відносно ОСОБА_1, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3