А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

16.08.2013 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., з участю представника Чопської митниці Міндоходів ОСОБА_1, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про порушення митних правил громадянином України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем смт. Нові Стрілища, вул. Театральна,52 Жидачівського району Львівської області, непрацюючим, за апеляцією захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 червня 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою судді Невендльовського Р.В. визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України (недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України) з накладенням на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил (медпрепаратів), а саме товарів, що переміщуються через митний кордон України: 1) 100 упаковок медпрепарату Colchina Lirca 1 mg по 60 таб. в кожній упаковці, країна виробництва Португалія; 2) 50 упаковок медпрепарату Nalcrom 100 mg по 20 капсул в кожній упаковці, Італія; 3) 8 упаковок медичного препарату Alizin з розчином для інєкцій у заводському скляному флаконі обємом 10 мл, Італія.; 4) 100 упаковок мазі Iruxol у тубах по 30 мг, Італія; 5) 200 упаковок медпрепарату Konakion 10 mg в упаковці по 3 ампули, Італія; 6) 30 упаковок медпрепарату Pregnyl 5000 U.I. по 2 ампули в упаковці, Італія; 7) одна упаковка медпрепарату Proglicem 25 mg зі 100 капсулами і накладено штраф в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів 36 614,7 грн.

В оскарженій постанові судді від 03.06.2013 йдеться про порушення митних правил ОСОБА_3 за таких обставин.

Так, 18.03.2013, о 8 год. 11 хв., в зоні митного поста Тиса Чопської митниці (на ділянці Вїзд) ОСОБА_3, прямуючи з Італії в Україну на мікроавтобусі Фольксваген-Транспортер, реєстраційний номерний знак RJA 28454, не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей, тобто не задекларував у митній декларації відомості про переміщувані ним через митний кордон України товари вищезазначені медичні препарати іноземного виробництва, розміщені у вантажному відсіку мікроавтобуса у трьох картонних коробках.

Не погодившись із встановленими вказаною постановою судді фактичними обставинами справи, представник ОСОБА_3 оскаржив її та просив скасувати, звільнити ОСОБА_3 від відповідальності на підставі ст..460 МК України.

Під час розгляду справи також встановлено, що апелянтом подано апеляційну скаргу з пропуском встановленого ст.289 КУпАП строку на оскарження зазначеної постанови судді.

Так, оскаржену постанову винесено суддею 03.06.2013, а апеляційну скаргу подано апеляційному суду лише 05.08.2013.

Під час розгляду справи в апеляційному суді захисник заявив клопотання про поновлення в порядку ст.289 КУпАП пропущеного апелянтом з поважних причин строку на оскарження постанови. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, зазначає, що про вказану постанову судді Невендльовський Р.В. дізнався лише 25.07.2013 від працівників ДВС Жидачівського РУЮ, а отже така не була йому безпосередньо надіслана судом першої інстанції.

Заслухавши доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених у ній підстав, представника митниці, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену ОСОБА_3 постанову судді без змін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Клопотання захисника про поновлення пропущеного апелянтом 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови судді підлягає задоволенню відповідно до ст.289 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази про отримання ОСОБА_3, який не був присутнім при розгляді справи в суді 1-ї інстанції, копії оскарженої постанови.

В задоволенні апеляційної скарги на постанову судді від 03.06.2013 слід відмовити з таких підстав.

Так, в обґрунтування викладених у апеляційній скарзі доводів апелянт зазначає, що за вказаних вище обставин, при подіях, що відбувалися 18.03.2013, о 08 год. 11 хв., в зоні митного поста Тиса Чопської митниці, він не заявив при митному контролі про переміщувані ним через митний кордон України зазначені предмети (медпрепарати), оскільки він не є їх власником, а при усному опитуванні заявив про їх наявність; не знаючи їхньої вартості, звернувся за допомогою до митного органу щодо визначення митної вартості багажу, а отже зробив усі дії для правильного проходження митного контролю; медпрепарати його просила перевезти невідома йому людина з Італії, як передачу на територію України.

Ознайомившись з апеляційною скаргою, суд визнає, що зазначені у ній доводи спростовуються наступними обставинами.

Факт порушення ОСОБА_3 митних правил за ст.472 МК України стверджується як протоколом про порушення митних правил, так і сукупністю наявних у справі матеріалів, які враховано суддею при винесенні оскарженої постанови та які відображені в останній.

Що стосується вартості незадекларованих ОСОБА_3 товарів лікарських засобів, така зазначена на цінниках, розміщених на картонних фабричних коробках, в яких знаходилися ці засоби 3 500,57 євро, що згідно курсу НБУ станом на 18.03.2013 становило 36 614,7 грн. (а.с. 4,11,17-18).

Відповідно до змісту ст.53 МК України декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів одночасно з декларацією.

Таких документів ОСОБА_3, при перетині ним за вказаних обставин державного кордону України, не мав.

Згідно висновку хімічної експертизи медичних препаратів, виконаного Службою досліджень товарів харчового призначення та біолого-активних речовин Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи від 16.04.2013 № 176 вищевказані предмети медпрепарати є лікарськими засобами, порядок ввезення яких на територію України встановлений Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.370 МК України в перелік товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей громадян входять також лікарські засоби, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України в порядку та обсягах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп.1 п.1 постанови Кабінету Міністрів України Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України лікарських засобів та спеціального дитячого харчування від 23.05.2012 № 458 громадяни можуть ввозити на митну територію України лікарські засоби, які переміщуються в ручній поклажі та/або в супроводжуваному або несупроводжуваному багажі громадянина, у кількості, що не перевищує пяти упаковок кожного найменування на одну особу (крім лікарських засобів, що містять наркотичні чи психотропні речовини); у кількості, що не перевищує зазначену в наявному в особи рецепті на такий лікарський засіб, виданому на імя цієї особи та засвідченому печаткою лікаря та/або закладу охорони здоровя.

Посилання апелянта на те, що при перевезенні вказаного вище товару медичних препаратів через державний кордон України ОСОБА_3 не знав про його вид і кількість, допустив вперше помилку під час декларування, а отже згідно положень ст.460 МК України не підлягає відповідальності суд оцінює критично.

Так, відповідно до ст.460 МК України перевізники несуть відповідальність за переміщення товарів через митний кордон України у разі, якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

ОСОБА_3 та його захисник не навели в своїй апеляції жодної обставини, яка б свідчила, що першим вживалися такі заходи.

Посилання апелянта на те, що перевізник ОСОБА_3 при перетині державного кордону України не приховував від митного контролю зазначені товари також не можуть бути прийняті судом до уваги, як підстава для скасування оскарженої постанови судді, оскільки за такі дії передбачено відповідальність згідно іншої норми закону ст.483 МК України (переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю).

Решта доводів жодним доказом не підтверджені і також не можуть впливати на правильність кваліфікації вчиненого ОСОБА_3 правопорушення.

Отже, оскаржена постанова судді є законною і підстав для її зміни/скасування немає.

Керуючись ст.467 МК України, ст.ст. 289,294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 червня 2013 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 червня 2013 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил і штрафу в розмірі 36 614,7 грн. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя