Справа № 3/679/160/2013
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2013 року Суддя Нетішинського міського суду Стасюк Р.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Нетішинського МВ УМВС України в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1, пенсіонерка, - за ст.164-16 ч. 1 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 12.02.2013 року вбачається, що 09.02.2013 року, близько 21 год. 00 хв, ОСОБА_1 здійснювала торгівлю з рук розведеним спиртом, а саме збула за 15 гривень 0,5 л. розведеного спирту ОСОБА_2, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 164-16 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказала, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, про що подала письмові заперечення і пояснила, що продажем спиртних напоїв не займається. 09.02.2013 року до неї у вечірній час подзвонила в двері квартири незнайома жінка, яка була п?яною її трусило і вона просила горілки пояснюючи, що їй дуже зле. Пожалівши її вона винесла пляшку горілки зляту з кількох пляшок, які залишилися з святкування дня народження дочки, а та тицьнула їй 15 гривень.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 підтримав пояснення довірительки і вказав, що остання не скоювала правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КпАП України, та докази цього у адміністративній справі відсутні. Так, протоколом не встановлено, умислу здійснювати реалізацію алкогольних напоїв на професійних засадах та фактів реалізації ОСОБА_1 таких саме на професійних засадах. У справі відсутні відомості, яким чином пляшку з горілкою передано на дослідження, в яку саме установу, а довідка про проведення дослідження не має відповідних реквізитів офіційного документа та врешті не має заключення, що саме за рідина містилася у пляшці і яке її походження. Письмові пояснення ОСОБА_1, що долучено до матеріалів справи не відповідають дійсності, оскільки не написані власноручно, а дільничним, їх перечитати вона не могла фізично, оскільки вони викладені нерозбірливим почерком, а підписала нею під впливом хвилювання.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що придбала 09.09.2013 року близько 21:00 години у ОСОБА_1 за 15 гривень пляшку на її думку, розведеного спирту, оскільки й раніше купувала в неї саме розведений спирт, а не самогон. Після того, як вона вийшла від ОСОБА_1, її затримали працівники міліції. Склали відносно неї адміністративний протокол за придбання самогону і вона за це сплатила штраф. Спиртне вона вживає, і часто купує його з рук, оскільки це дешевше ніж в магазині.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що часто з товаришами вживають спиртні напої, купують їх з рук, в тому числі брали розведений спирт у ОСОБА_1, яка проживає в його під?їзді.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кожен окремо пояснили, що ОСОБА_1 відмовилась від підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, судом в діях ОСОБА_1 не вбачається складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КпАП України.

Відповідно до ч.1 ст. 164-16 КУпАП відповідальність настає за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом.

Із змісту вищевказаної статті вбачається, що об'єктом правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164-16 КУпАП є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

П.4 ст. 1 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» встановлено, що господарська діяльність - будь-яка діяльність, у тому числі підприємницька, юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців, пов'язана з виробництвом (виготовленням) продукції, торгівлею, наданням послуг, виконанням робіт.

Ст. 1 Закону України «Про підприємництво» визначає, що підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг метою отримання прибутку, яка здійснюється фізічними або юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Так, ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП не визнає, вказавши, що 09.02.2013 р. дала для ОСОБА_2 зляту з кількох пляшок горілку, бо пожаліла її, щоб не було «білої гарячки». Ніколи продажем спиртних напоїв не займалася.

Як вбачається із пояснень ОСОБА_2 її було затримано працівниками міліції біля підїзду будинку за будинку № 14 по вул. Миру. На запитання дільничного інспектора вона пояснила, що придбала розведений спирт у ОСОБА_1 Спирт в неї не вилучили, але склали протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за придбання самогону за ст. 177 КпАП України.

З протоколу серії ХМ № 002499 та постанови за справою про адміністративне правопорушення серії ХМ № 002499 від 12.09.2013 р. за ст. 177 КпАП України слідує, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за придбання 09.02.2013 року у квартирі ОСОБА_1 саме 0,5 л. самогону для власного вживання без мети збуту.

З протоколу дослідження № 18/18 Нетішинського міжрайонного відділу лабораторного дослідження від 11.02.2013 року вбачається, що досліджувалась прозора рідина без домішок з різким запахом алкоголю, міцністю 40 %.

Таким чином, дані вищевказаної постанови та протоколу різняться з поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 Крім того, з матеріалів справи не можливо встановити, яка саме рідина надана на дослідження лаборанту, так, як ОСОБА_2 вказує, що купувала вона розведений спирт, а притягнуто її до відповідальності за придбання самогону, та протокол огляду та вилучення не складався.

Протокол дослідження № 18/18 від 11.02.2013 р. не може бути прийнятий судом, як належний та допустимий доказ, так як не містить обовязкових даних офіційного документу. На вказаному протоколі відсутні дані про прізвище особи, яка проводила висновок, її посаду, штамп чи печатка районного відділу лабораторних досліджень.

З квитанції № 020513 від 04.03.2013 року слідує, що ДІМ ОСОБА_8 здано на зберігання ОСОБА_9 речовий доказ скляну пляшку «Чарка золота» 0,5 л. з прозорою рідиною 0,25 л. Означена квитанція також не може бути прийнята судом, як доказом, оскільки суперечить матеріалам справи, так як подія сталась 09.02.2013 року.

Покази свідка ОСОБА_5 суд не приймає до уваги, так як вони голослівні, мають інформаційний характер та не підтверджені доказами по справі.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-16 КУпАП, а саме не встановлено причинного зв'язку між діянням останньої та його суспільно-небезпечними наслідками, наявність умислу на вчинення протиправного діяння.

Згідно ст. 63 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись ст.ст. 164-16 ч. 1, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_10, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КпАП України, провадженням закрити у зв?язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанову суду може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стасюк Р.М.