Справа № 591/6025/13-п Провадження № 3/591/1337/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2013 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сибільов О.В., за участю секретаря Кірілової Ю.В., адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від ВДАІ Сумського МВ УМВС України в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, гр-на України, працюючого начальником відділу УБОЗ УМВС України в Сумській області, ІНФОРМАЦІЯ_4, зі спеціальністю правознавство, одруженого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу, 08 липня 2013 року, близько 03 години 50 хвилин, ОСОБА_2 керував автомобілем ОСОБА_3, д.з. 04043 СА, з явними ознаками алкогольного спяніння та рухався по проїзній частині по вул. Д.Коротченка в м. Суми.

На законну вимогу працівників ДАІ від медичного огляду для визначення стану спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За цим фактом було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АГ2 № 267564 (а.с. 3).

В судове засідання ОСОБА_2 зявився, факт скоєння ним правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно 08 липня 2013 року в нічний час він керував службовим автомобілем ОСОБА_3 та рухався по проїзній частині в м. Суми, проте був тверезий, на службовому автомобілі був в звязку з робочою необхідністю і рухався додому. Разом з ним в автомобілі перебувала його дружина. На вул. Д.Коротченка в м. Суми, був зупинений працівниками ДАІ, які вимагали від нього документи, запропонували віддати автомобіль та йти спати, оскільки вважали, що він був в стані спяніння. В той момент він себе погано почував, але спиртного не вживав і не погодився віддати автомобіль, тому разом з працівниками ДАІ поїхав до обласного управління ДАІ. Звідти він поїхав в звязку з поганим самопочуттям до лікарні. Ніякої пропозиції для проходження медичного огляду на стан спяніння від працівників ДАІ не надходило, від цього він не відмовлявся, як і не відмовлявся від підпису в протоколі. Наведений протокол складався без його участі. Вважає, що матеріали адміністративної справи зфальсифіковані.

Пояснення ОСОБА_2 в частині поганого самопочуття та перебування в тверезому стані в момент зупинки підтвердила його дружина ОСОБА_4, яка в момент зупинки працівниками ДАІ перебувала в якості пасажира, в автомобілі, яким керував її чоловік.

Допитаний в судовому засіданні працівник ДАІ - інспектор Макаренко О.І. показав, що 08 липня 2013 року він ніс службу разом з інспектором Назаренко О.В. на службовому автомобілі ДАІ. Ними, а також іншими екіпажами ДАІ був зупинений автомобіль ОСОБА_3 на вул. Д. Коротченка в м. Суми, яким керував ОСОБА_2 Зупинений він був після того, як прослідував на великій швидкості на заборонений сигнал світлофора. Після зупинки цього автомобіля, він помітив, що у водія ОСОБА_2 є ознаки спяніння (млява мова, різкий запах алкоголю). Водій предявив службове посвідчення працівника міліції, відмовлявся передати керування, від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох інших працівників ДАІ ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Оскільки державні номери на автомобілі ОСОБА_3 йому не відповідали, вирішено було доправити водія та автомобіль до управління ДАІ для подальшого зясування обставин. В приміщенні обласного управління ДАІ ОСОБА_2 знову було запропоновано пройти медичне обстеження, проте, він знову відмовився, як і відмовився від підписів в протоколі в присутності тих же свідків. В подальшому ОСОБА_2 управління ДАІ залишив.

Пояснення ОСОБА_7 підтвердили опитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зазначивши, що дійсно в їх присутності як на місті зупинки так і в приміщенні Управління ДАІ ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили суду, що 08 липня 2013 року в нічний час вони перебували на чергуванні на службовому автомобілі ДАІ марки БМВ. По радіостанції надійшов виклик від екіпажа ДАІ ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які повідомили, що переслідують автомобіль ОСОБА_3 і потребують допомоги, в звязку з цим, свідками був здійснений виїзд з метою надання допомоги екіпажу ОСОБА_7. Ними в районі магазину «Екомаркет» по вул. Д.Коротченко в м. Суми автомобіль ОСОБА_3 був зупинений. Водієм виявився працівник міліції ОСОБА_2, який за візуальними ознаками перебував в стані спяніння (запах алкоголю, млява мова та хода). В подальшому екіпаж на автомобілі БМВ залишив місце події, а матеріали відносно ОСОБА_2 складав екіпаж ОСОБА_7 та ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_10 підтвердивши пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, пояснив суду, що 08 липня 2013 року він знаходився на чергуванні в Управлінні ДАІ УМВС Сумської області. Зранку з інспекторами ДАІ ОСОБА_7 та ОСОБА_5 до управління приїхав ОСОБА_2, пізніше до управління ДАІ приїхав і інспектор ДАІ ОСОБА_6. Інспектори ДАІ в холі управління складали (писали) якісь документи, в звязку з чим наведені особи прибули до УДАІ, він достеменно не знає.

На обґрунтування своєї позиції у справі сторона захисту послалась на ті обставини, що покази інспекторів ДАІ не узгоджуються в часі складання протоколу, під час складання протоколу одного зі свідків в приміщенні УДАІ області (ОСОБА_6) не було, невірно зазначену адресу місця складання протоколу, а також на ті обставини, що свідками відмови в протоколі зазначені працівники ДАІ, які відповідно до Постанови КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року не можуть залучатись в якості свідків. Крім того, висновки службових перевірок є неправдивими і перший висновок стосовно описаних подій від 17 липня 2013 року (а.с. 31) спростований висновком від 16 серпня 2013 року.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12, пояснили, що після залишення місця події (де був затриманий автомобіль під керуванням ОСОБА_2Г.), вони до приміщення управління ДАІ не заїзжали, перебували на чергуванні і приблизно о 06 годині ранку (на початку 7-ї) 08 липня 2013 року приїхали до Сумського МВ для здачі чергування та зброї, після чого, що робив інспектор ДАІ ОСОБА_6, свідки не знають.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши особу, відносно якої складено протокол, свідків, а також дослідивши надані суду докази, суд приходить наступних висновків.

Відносно ОСОБА_2 протокол складений за відмову від проходження медичного огляду, особою, що керує транспортним засобом, що є порушенням п. 2.5 ПДР України і за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вчинення ОСОБА_2 цього правопорушення підтвердили свідки ОСОБА_7 (особа, що складала протокол), та інспектори ДАІ ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Також вчинення правопорушення підтверджується протоколом про його вчинення серії АГ2 № 267564.

Посилання сторони захисту на порушення вимог наведеної постанови КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 є безпідставними, оскільки в ньому міститься лише заборона залучення в якості свідків працівників міліції при проходженні (проведенні) медичного огляду (п. 4 Постанови), а заборони залучення таких працівників при відмові від його проходжєення, нормативний акт не містить (п. 8 Постанови). Слід зауважити, що ст. 130 КУпАП взагалі не містить заборони залучення в якості свідків відмови від проходження медичного огляду працівників ДАІ.

Крім того, виходячи з того, що сам ОСОБА_2 є працівником УМВС України в Сумській області (як і свідки його відмови), тому цю обставину, суд також вважає такою, що не виключає можливості їх залучення в якості свідків відмови від огляду.

Тим більше, що наданою суду довідкою ДАІ підтверджено можливість складання протоколу саме 08 липня 2013 року, що вбачається з того, що попередній за номером адміністративний протокол і наступний, що йде за номером після протоколу складеного відносно ОСОБА_2, складені відповідно 07 та 18 липня 2013 року.

Невідповідність адреси місця складення протоколу також не може вплинути на наявність або відсутність вини в діях водія, з огляду на те, що всі учасники події не заперечували та визнали той факт, що після зупинки автомобіля ОСОБА_2, останній був доправлений до управління ДАІ області, де, згідно пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 і був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Що стосується невідповідності пояснень свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 поясненням свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в частині прибуття свідка ОСОБА_6 до управління ДАІ, де і був ним підписаний протокол відносно ОСОБА_2, то в цій частині така неузгодженість показів свідків не впливає на суть справи, з огляду на те, що свідками так і не було спростовано присутності свідка ОСОБА_6 при відмові ОСОБА_2 від проходження медичного огляду як на місці події так і в приміщенні управління ДАІ (вже за відсутності свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11, які не володіють інформацією стосовно місцеперебування ОСОБА_6 після здачі чергування).

Крім того, свідки при відмові від проходження медичного огляду підтверджують саме цей факт, а не засвідчують факт складання протоколу, тому час його підписання свідками не має значення для встановлення наявності або відсутності в діях водія складу правопорушення.

Стосовно неузгодженості в точному часі складання протоколу, то цю обставину, суд не вважає такою, що впливає на ступінь вини, з огляду на те, що це не виключає і не спростовує відмови порушника від проходження медичного огляду, підтвердженого трьома особами. Крім цього, така невідповідність в часі є незначною і також не виключає в діях водія складу адміністративного правопорушення.

Не вважає підставою для закриття провадження і можливу помилку в адресі складання протоколу, оскільки всі учасники події підтвердили, що протокол складався в приміщенні обласного управління ДАІ (як і сам ОСОБА_2 не заперечив своєї присутності в цій установі).

Пояснення працівників ДАІ узгоджуються з наданим суду відеозаписом з службового автомобіля, з якого вбачається підозра водія ОСОБА_2 стосовно проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого інспектори ДАІ розпочали його переслідування та зупинили біля «Екомаркета» по вул. Д.Коротченка в м. Суми.

Законність вимоги працівників ДАІ стосовно проходження медичного огляду, підтверджується як особою, що склала протокол та свідків внесених до нього (ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5) так і свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9, підстав не довіряти яким у суду немає.

Щодо пояснень свідка ОСОБА_4, то суд не вважає їх такими, що виключають наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки цей свідок, по-перше, не був постійним свідком спілкування працівників ДАІ зі ОСОБА_2, по-друге, вона є дружиною особи, що притягується до адміністративної відповідальності, по-третє, її пояснення спростовуються поясненнями наведених вище свідків.

Не спростовує наведених висновків суду і службова перевірка УМВС України від 16 серпня 2013 року, оскільки останньою факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення не встановлений, але і не спростований (а.с. 81).

Всі посилання ОСОБА_2 ґрунтуються на фальсифікації адміністративного матеріалу, з метою його компрометації, проте, на підтвердження цієї позиції суду не надано жодного доказу.

Слід зауважити також, що доводи захисту здебільшого стосуються наведених порушень при складанні протоколу, а також неточностей в поясненнях свідків, опитаних судом. Але ці суперечності суд не вважає такими, що доводять невинність ОСОБА_2 в інкримінованому діянні, з огляду на те, що вони стосуються обставин, які не впливають на наявність складу адміністративного правопорушення.

Таких висновків суд дійшов тому, що безпосереднім предметом складеного протоколу є відмова водія від проходження медичного огляду, а надані стороною захисту докази на обґрунтування своєї позиції жодним чином не спростували цієї обставини.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я, уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про

адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_2 цього правопорушення суд вважає доведеним та підтвердженим поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_13, а також протоколом про адміністративне правопорушення.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи автомобілем ОСОБА_3, д.з. 04043 СА, з явними ознаками алкогольного спяніння, рухався по проїзній частині по вул. Д.Коротченка в м. Суми, на законну вимогу працівників ДАІ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився .

Обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_2, суд не вбачає.

Дослідженням особи порушника встановлено, що він раніше адміністративному стягненню не піддавався, працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем роботи.

При визначенні виду та міри стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Враховуючи наведені обставини та приймаючи до уваги позитивні дані щодо особи ОСОБА_2 наявність на утриманні неповнолітньої дитини, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що відносно нього належить призначити адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 2550 гривень.

Постанова може бути оскаржена у 10-денний строк з дня її винесення до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя О.В. Сибільов