А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

19.08.2013 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності апелянта ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, такого, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах (цивільному шлюбі) із співмешканкою ОСОБА_2, має на утриманні шість малолітніх дітей, непрацюючого, за апеляцією ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 грудня 2012 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою судді місцевого суду Кобець І.Ю. визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного спяніння а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння) з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки.

З матеріалів справи та з оскарженої постанови судді від 24.12.2012 йдеться про порушення ОСОБА_1 ПДР України за таких обставин.

Так, 20.11.2012, біля 17 год. 20 хв., в м. Старокостянтинів, по вул. І. Франка, поблизу будинку № 20 Хмельницької області, керував автомобілем «ВАЗ-2103», н.з. ВХ 1972 АВ, з явними ознаками алкогольного спяніння. В порушення п. 2.5 ПДР України на законну вимогу працівника міліції (ДАІ) відмовився від проходження огляду за допомогою приладу «Алкотест» або медогляд у встановленому порядку для визначення стану алкогольного спяніння в присутності двох свідків.

Не погодившись із визначеним у вказаній постанові судді видом адміністративного стягнення та встановленими фактичними обставинами справи, ОСОБА_1 оскаржив її та просив скасувати із закриттям провадження у справі, надіславши 02.08.2013 поштовим відправленням апеляційну скаргу на рішення судді першої інстанції, разом із клопотанням про поновлення в порядку ст.289 КУпАП пропущеного з поважних причин строку на оскарження постанови, яку отримав лише 30.07.2013 (а.с. 12,13-15,27).

ОСОБА_1 апеляцію підтримав та з посиланням на викладені у ній доводи просив задовольнити. Крім того, уточнив вимоги за апеляційною скаргою і просив змінити постанову судді першої інстанції, помякшивши вид стягнення з позбавлення прав керування транспортними засобами на штраф або громадські роботи.

Заслухавши ОСОБА_1 та вивчивши матеріали справи, суд визнає, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного ним 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови судді підлягає задоволенню відповідно до ст.289 КУпАП, оскільки в матеріалах справи, окрім відповідного супровідного листа від 24.12.2012 (а.с. 8), відсутні належні докази вручення апелянту копії постанови судді, що оскаржена.

Апеляційна скарга на постанову судді від 24.12.2012 підлягає частковому заджоволенню з таких підстав.

Так, в обґрунтування викладених у апеляційній скарзі доводів апелянт зазначає, що при винесенні суддею оскарженої постанови не було враховано ряд обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, суддею не враховано позитивної характеристики і сімейного стану ОСОБА_1 наявність у останнього шести утриманців (а.с.18-26), а отже застосовано суворе стягнення, що може позбавити апелянта і його багатодітну сімю засобів існування (автомобіль єдине джерело доходів).

Факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, а отже і вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується як протоколом про порушення митних правил, так і сукупністю наявних у справі матеріалів (заяви свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а.с. 1-3), які враховано суддею при винесенні оскарженої постанови та які відображені в останній.

Разом з тим, доводи апелянта про те, що при винесенні суддею оскарженої постанови не було враховано вищевказані обставини, які мають суттєве значення для обрання виду і розміру адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження.

Однак, враховуючи ту обставину, що на момент розгляду справи сплив передбачений ст.38 КУпАП тримісячний строк накладення на порушника адміністративного стягнення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до вимог п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 п.7, 289,294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 грудня 2012 року.

Апеляційну скаргу задовольнити частково, скасувати постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 грудня 2012 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у звязку із спливом передбаченого ст.38 КУпАП строку.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя