АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2013 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючу ст. контролером АМКР ФЧЛЦ, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 51 гривня та конфіскацією собаки, -

в с т а н о в и в :

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2012 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 51 грн., з конфіскацією собаки породи «Пітбуль» на прізвисько «Асман».

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 порушила правила вигулу своєї собаки, що призвело до заподіяння шкоди здоровю громадянина ОСОБА_2

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог чинного законодавства, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають

Провадження № 33/774/14/13 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3

Категорія: ч. 2 ст. 154 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_4

фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, а докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Крім того, накладаючи адміністративне стягнення у виді конфіскації собаки, районний суд взагалі не обґрунтував таке рішення.

В судове засідання апелянт ОСОБА_1 не зявилась, про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, а оскільки остання належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови районного суду є неспроможними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків та іншими документами; орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тому, правильно судом першої інстанції, як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, прийнято протокол про адміністративне правопорушення серії ДН № 024515 від 27 листопада 2012 року, складений уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 256 КУпАП та досліджений під час розгляду справи судом.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності, зокрема: постановою за справою про адміністративне правопорушення, відповідно до якої посадова особа МВС вирішила направити до суду матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки саме до компетенції суду відноситься розгляд справ даної категорії; рапортами працівників міліції; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; поясненнями потерпілого ОСОБА_2, в яких він виклав обставини, за яких його вкусила собака ОСОБА_1

При цьому, факт заподіяння шкоди здоровю потерпілого підтверджується висновком судово медичного експерта № 2464 від 23 листопада 2012 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_2 були виявлені легкі тілесні ушкодження, котрі могли бути утворені від дії тупих твердих предметів, якими не виключно могли бути зуби тварини при стисканні, або при ударі об такі.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що у потерпілого ОСОБА_2 відсутні підстави давати неправдиві пояснення відносно обставин справи, його пояснення є послідовними і підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, є необґрунтованими і безпідставними.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією собаки, районний суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 2 ст. 154 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на той факт, що відповідно санкції ч. 2 ст. 154 КУпАП конфіскація тварини є обовязковою.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2012 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 51 гривня та конфіскацією собаки, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_4