Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/520/13
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2013 року. Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Гончар В.М., за
участі апелянта ОСОБА_3 його
представника ОСОБА_4, представника
ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6, розглянув у
відкритому судовому засіданні у м.
Кіровоград адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 18 листопада 2013 року,
якою щодо:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Кіровограда, українця, громадянина
України, працює водієм ВАТ
«Автолегіон», проживає АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

провадження по адміністративній
справі про притягнення до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю в
його діях складу вказаного
адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду з протоколу
про вчинення адміністративного
правопорушення вбачається, що ОСОБА_5
03.08.2013 року о 13.00 год., керуючи
автомобілем ВАЗ-21043, державний номер
НОМЕР_2 по вул. Варшавська в м.
Кіровограді та на нерегульованому
перехресті з вул. Колгоспна, виконуючи
поворот ліворуч не виконав вимогу
дорожнього знаку 2.1 ПДР «Дати дорогу»,
внаслідок чого допустив зіткнення з
автомобілем «Рено-Логан», державний
номер НОМЕР_3, який рухався по головній
дорозі по вул. Колгоспна праворуч від
нього. Внаслідок зіткнення автомобіль
ВАЗ - 21043 виїхав за межі проїзної
частини де допустив наїзд на дерево. У
результаті ДТП автомобілі отримали
механічні пошкодження, чим саме
порушив вимоги п. п. 8.1; 10.1; 16.1 Правил
дорожнього руху України.

У суді ОСОБА_5 вину не визнав та пояснив,
що керуючи автомобілем ВАЗ-21043 у
вказаному в протоколі місці по вул.
Варшавській під'їхав до перехрестя з
вул. Колгоспна де зупинився, так як був
встановлений знак «Дати дорогу»,
пропустив транспортний засіб, який
рухався по вул. Колгоспна праворуч від
нього і де перед пішохідним переходом
також праворуч від нього зупинився
автомобіль «БАЗ 2215». Перехрестя було
пусте і він виконавши лівий поворот
виїхав на вул. Колгоспна на свою смугу
руху і відчув удар в задню частину
свого автомобіля від чого його
автомобіль виїхав за межі проїзної
частини та допустив наїзд на дерево.

Потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що
дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини ОСОБА_5

Суд першої інстанції, заслухавши
надані пояснення учасників ДТП,
дослідивши протокол про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 № 883851, схему пригоди-місця
зіткнення транспортних засобів,
висновок експерта № 1421 від 11.11.2013 року
дійшов висновку, що ОСОБА_5 при
керуванні транспортним засобом до
досягнення місця зіткнення вже
завершив виконання маневру повороту і
рухався прямолінійно, проїхавши при
цьому деяку відстань від перехрестя, а
тому в діях ОСОБА_5 відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати постанову районного суду від
18.11.2013 року, визнати винним ОСОБА_5 у
скоєнні ДТП та закрити провадження у
справі щодо притягнення ОСОБА_5 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП, у зв'язку з закінченням
строку накладення адміністративного
стягнення.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що закриваючи провадження у справі про
притягнення ОСОБА_5 до
адміністративної відповідальності суд
послався не те, що останній при
керуванні автомобілем до досягнення
місця зіткнення вже завершив виконання
маневру повороту і рухався
прямолінійно, проїхавши при цьому
деяку відстань від перехрестя. Однак
відповідно до висновку експертизи, на
який посилається суд, експерт зазначив,
що на даний час неможливо встановити
фактичне місце зіткнення автомобілів.
Також суд в постанові не роз'яснив на
який з двох варіантів висновку
експертизи він посилається та причини
чому саме на конкретний варіант. Також
вважає, що ОСОБА_5 при здійсненні
маневру не переконався у безпечності
своїх дій, є винним у вчинені
дорожньо-транспортної пригоди, що
також підтвердив співробітникам
міліції під час складання
адміністративного протоколу.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 вимоги
поданої апеляції підтримав повністю і
просив її задовольнити, посилаючись на
те, що ДТП сталась з вини водія ОСОБА_5
при обставинах, зазначених в суді
першої інстанції.

Представник ОСОБА_5 - адвокат
ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу
ОСОБА_3 залишити без задоволення,
постанову районного суду без змін
посилаючись на обставини, викладені в
поданому запереченні на апеляційну
скаргу про те, що ДТП сталась з вини
водія ОСОБА_3

Вивчивши матеріали справи, оцінивши
наявні докази, перевіривши апеляційні
доводи вважаю, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, за таких
обставин.

З протоколу про вчинення
адміністративного правопорушення
серія АБ2 № 883851 від 03.08.2013 року
вбачається, що ОСОБА_5 03.08.2013 року о 13.00
год., керував автомобілем ВАЗ-21043,
державний номер НОМЕР_2 в м. Кіровограді
по вул. Варшавська та на
нерегульованому перехресті з вул.
Колгоспна, виконуючи поворот ліворуч
не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1
ПДР «Дати дорогу» та допустив
зіткнення з автомобілем «Рено-Логан»,
державний номер НОМЕР_3, який рухався по
головній дорозі по вул. Колгоспна
праворуч від нього. Внаслідок
зіткнення обидва автомобілі отримали
механічні пошкодження, а автомобіль
ВАЗ - 21043 виїхав за межі проїзної
частини де допустив наїзд на дерево,
чим ОСОБА_5 порушив вимоги п. п. 8.1; 10.1; 16.1
Правил дорожнього руху, за що
відповідальність передбачена ст. 124
КУпАП,

З зазначеними в протоколі обставинами
ОСОБА_5 погодився про що зробив запис у
протоколі при дачі пояснення завіривши
своїм підписом.

Відповідно висновку експерта № 1412 від
11.11.2013 року, встановити експертним
шляхом місце зіткнення транспортних
засобів не представилось можливим.

Згідно встановленого місця зіткнення
зі слів водія ОСОБА_3 (варіант 1) він,
навіть за умови руху зі швидкістю не
більше 60 км/год., не мав у своєму
розпорядженні технічну можливість
зупинити керований ним автомобіль до
місця зіткнення і тим самим не мав
технічної можливості уникнути
зіткнення з автомобілем ВАЗ під
керуванням ОСОБА_5 В причинному зв'язку
з фактом зіткнення автомобілів
знаходяться саме невідповідні дії
водія автомобіля ВАЗ-21043 ОСОБА_5 вимогам
дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», п.
2.3(б), п. 10.1 та п. 16.11 Правил дорожнього
руху України ( а.с.36 - 40, 42).

Згідно встановленого місця зіткнення
зі слів водія ОСОБА_5 (варіант 2)
результати проведеного дослідження
технічної можливості у водіїв
запобігти настання ДТП, яка
розглядається, означають, що в
причинному зв'язку з фактом зіткнення
автомобілів, знаходяться саме
невідповідні дії водія ОСОБА_3 вимогам
п.12.4 Правил дорожнього руху України в
частині перевищення допустимої
швидкості руху в населених пунктах (
а.с. 40-43).

Враховуючи пояснення учасників ДТП,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до
переконливого висновку про те, що
судом першої інстанції помилково
встановлено фактичні обставини справи
про відсутність в діях водія ОСОБА_5
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

Висновок апеляційного суду про
наявність в діях водія ОСОБА_5 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, об'єктивно
підтверджується матеріалами справи,
зокрема: - протоколом про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 № 883851 від 03.08.2013 року складеного
відносно ОСОБА_5 за порушення вимог
Правил дорожнього руху в тому числі і
дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» з чим
також погодився ОСОБА_5 про що
власноручно зробив запис в протоколі; -
схемою місця ДТП; - письмовими
поясненнями учасника ДТП ОСОБА_3; -
варіантом 1 висновку експерта № 1412 від
11.11.2013 року, який також узгоджується з
поясненнями водія ОСОБА_3 про обставини
ДТП, протоколом про адміністративне
правопорушення та схемою місця ДТП. (
а.с. 1-3, 42).

За зазначених обставин повністю
спростовуються пояснення водія ОСОБА_5
щодо його невинуватості у вчинені
дорожньо-транспортної пригоди в тому
числі і з посиланням на Варіант 2
висновку експерта № 1412 від 11.11.2013 року.

Вирішуючи питання про накладення на
ОСОБА_5 адміністративного стягнення,
апеляційний суд керується вимогами ч.2
ст. 38 КУпАП, відповідно якої, якщо
справи про адміністративні
правопорушення відповідно до цього
Кодексу підвідомчі суду (судді),
стягнення може бути накладено не
пізніше як через три місяці з дня
вчинення правопорушення.

Враховуючи зазначене доводи ОСОБА_3,
викладені в апеляційній скарзі, є
обґрунтованими, тому його вимоги
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 38, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 18 листопада 2013 року
щодо ОСОБА_5 скасувати.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі стосовно ОСОБА_5
про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП закрити у зв'язку із
закінченням строків накладення
адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
В.М.
Гончар