АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ 33/2690/1785/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Апеляційного суду м. Києва
Стрижко С.І., розглянувши апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову судді
Голосіївського районного суду м. Києва
від 29 листопада 2013 року відносно
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
Вінницької області, Хмільницького
району, с. Хутори Кривошиїнські, з
середньою освітою, працюючого водієм в
УНДІ цивільного захисту МНС України,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про
адміністративне правопорушення,
ОСОБА_2 28.10.2013 року о 07 год. 15 хв. в м.
Києві на Надніпрянському шосе, керував
автобусом «Богдан» , д. н. з. НОМЕР_2 з
ознаками алкогольного сп'яніння (запах
алкоголю з порожнини рота), від
проходження огляду на стан сп'яніння
відмовився у встановленому законом
порядку, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР
України та здійснив дії, передбачені ч.
1 ст. 130 КУпАП України.

Постановою судді Голосіївського
районного суду м. Києва від 29 листопада
2013 року ОСОБА_2 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено
адміністративне стягнення у виді
позбавлення права керування всіма
видами транспортних засобів строком на
1 рік.

На зазначене рішення судді, ОСОБА_2
подав до Апеляційного суду м. Києва
скаргу, в якій, не заперечуючи свою
винуватість у вчиненому
адмінправопорушенні, просить змінити
накладене на нього адміністративне
стягнення з позбавлення права керувати
транспортними засобами на штраф.

При цьому, апелянт просить врахувати
те, що правопорушення допустив вперше,
робота водієм є єдиним джерелом його
заробітку, має на утриманні матір -
ОСОБА_3, яка є інвалідом першої групи
(ампутація однієї ноги) та потребує
санітарної допомоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
правопорушника та його захисника, які
підтримали апеляційну скаргу та
просили змінити вид призначеного
адмінстягнення, обравши його таким, що
не пов'язаний з позбавленням права
керування транспортними засобами,
оскільки такий вид стягнення з
урахуванням характеру його роботи
позбавить можливості працювати, а
відтак джерела існування не тільки для
нього, а й членів його сім'ї, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляції,
суд апеляційної інстанції вважає її
такою, що підлягає задоволенню з таких
підстав.

Висновок судді районного суду у
постанові про доведеність винуватості
ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 ПДР України за
обставин, викладених у протоколі та
постанові, є обґрунтованим,
підтверджений доказами, зібраними по
справі, у тому числі даними,
зазначеними у протоколі про
адміністративне правопорушення, в
якому ОСОБА_2 фактично визнав себе
винуватим у скоєнні правопорушення,
власноручно виклавши свої пояснення
про те, що перед керуванням
транспортним засобом вживав спиртні
напої - пиво, а після зупинки
працівниками ДАІ відмовився їхати до
лікаря-нарколога; рапортом працівника
міліції та поясненнями свідків ОСОБА_4
та ОСОБА_5, які не оспорювались і
апелянтом.

Разом з тим, відповідно до положень ст.
33 КУпАП при накладенні стягнення
враховуються характер вчиненого
правопорушення, особа порушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність. Ці вимоги закону суд
першої інстанції належним чином не
виконав.

Так, з матеріалів справи та документів,
долучених до скарги убачається, що
ОСОБА_2 має постійне місце проживання,
працює водієм та ця спеціальність є
єдиним джерелом доходів
правопорушника та членів його сім'ї,
позитивно характеризується за місцем
роботи, має на утриманні матір похилого
віку, яка є інвалідом першої групи та за
своїм станом здоров'я потребує його
допомоги.

Враховуючи викладене, конкретні
обставини справи, а також те, що суддя
районного суду фактично не мотивував
своє рішення щодо визначення такого
виду адміністративного стягнення, а
лише формально послався на вимоги
закону, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про можливість
пом'якшення адміністративного
стягнення та призначення його у виді
накладення штрафу у розмірі,
передбаченому санкцією статті, а саме
двохсот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а відтак апеляція
ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а
постанова судді Голосіївського
районного суду м. Києва від 29 листопада
2013 року - зміні.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294
КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Постанову Голосіївського районного
суду м. Києва від 29 листопада 2013 року
щодо ОСОБА_2 змінити в частині
адміністративного стягнення - накласти
на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП
адмінстягнення у виді штрафу в доход
держави у розмірі двохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - 3.400 грн.

В решті постанову Голосіївського
районного суду м. Києва від 29 листопада
2013 року - залишити без зміни.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва
С.І. Стрижко