АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 червня 2012 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю потерпілого ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 травня 2012року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень, -

в с т а н о в и в :

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 травня 2012 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАПі накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_3 порушив п. 16.13. Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

______________________________________________________________________

Справа № 33/490/480/12 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_4

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_5

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального закону,а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт не заперечує, що порушив п. 16.13. Правил дорожнього руху України, але на його переконання, в діях другого учасника ДТП водія ОСОБА_1, також мало місце порушення Правил дорожнього руху України, яке перебуває в причинному звязку з ДТП, що сталася.

В судове засідання ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_6, не зявились, про поважні причини своєї неявки суду не повідомили, а оскільки останні належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується їх розпискою, яка знаходиться в матеріалах справи, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Потерпілий ОСОБА_1 та його захисник адвокат ОСОБА_2, в суді апеляційної інстанції заперечували проти задоволення апеляційної скарги, оскільки на їх думку постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості постанови районного суду є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення; протоколом огляду місця ДТП; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями потерпілого ОСОБА_1та іншими фактичними даними.

Крім того, з пояснень водія ОСОБА_3, наданих ним як в письмовому вигляді при оформленні ДТП, так і під час розгляду справи судом першої інстанції, вбачається, що він не заперечував той факт, що допустив порушенняп. 16.13. Правил дорожнього руху України, котре виразилося в тому, що ОСОБА_3, виконав маневр повороту ліворуч перед автомобілем марки Газель, якийрухаючисьпо смузі зустрічного руху, з метою виконання повороту ліворуч, зупинився з включеним покажчиком лівого повороту, не доїхавши до центру перехрестя.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що порушення ОСОБА_3 п. 16.13. Правил дорожнього руху Україниз технічної точки зору знаходиться в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційний суд вважає безпідставнимита такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні закону доводи апеляційної скарги, в обґрунтування підстав скасування оскаржуваної постанови суду, стосовно того, що в діях другого учасника ДТП водія ОСОБА_1, також мало місце порушення Правил дорожнього руху України, яке перебуває в причинному звязку з ДТП, що сталася.

Так, зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення та лише щодо особи, на яку його складено.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про вчинення адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_1 не складався і відповідна справа щодо нього судом не розглядалась, тому апеляційний суд позбавлений можливості розглянути питання наявності або відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, направлення справи на новий судовий розгляд нормами чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення взагалі не передбачений.

Порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи районним судом не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 травня 2012 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_5