ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 569/17517/13-п

25 жовтня 2013 року

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І., розглянувши матеріали, які надійшли із Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого головою правління ПАТ «Рівнеазот», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що проведенні камеральної перевірки декларації з ПДВ за червень 2013 року ПАТ «Рівнеазот» встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 вчинив порушення порядку ведення податкового обліку, на порушення п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу ПАТ «Рівнеазот» завищено податковий кредит за червень 2013 року на суму 23847,00 грн.

В судовому засіданні захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вказав, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не визнає. Пояснив, що вказані у акті перевірки № 3/22-02/05607824 від 31.07.2013 року відомості не відповідають дійсності. Просив провадженні у справі про адміністративне правопорушення закрити у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, організацій та установ встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновки, подання яких передбачено законами України.

Тобто, притягнення платника податків, його службових (посадових) осіб до адміністративної відповідальності можна виключно на підставі рішення контролюючого органу, яке набрало чинності.

Відповідно до ст. 56.1. та 56.2 Податкового Кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або в судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобовязання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, в акті про результати камеральної електронної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ПАТ «Рівнеазот» за червень 2013 року № 3/22-02/05607824 Державною податковою інспекцією у м. Рівному встановлено, що підприємством занижено суми податкового кредиту за червень 2013 року на 23847,00 грн. та завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту поточного звітного періоду по декларації з податку на додану вартість за червень 2013 року на 23847,00 грн.

Зазначений акт складався без участі ОСОБА_1

10 вересня 2013 року Постановою Рівненського окружного адміністративного суду визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення від 13.08.2013 року № НОМЕР_1 про зменшення Публічному акціонерному товаристві «Рівнеазот» розміру відємного значення суми податку на додану вартість за червень 2013 року на суму 23847,00 грн.

Відповідно до ст. 56.22. Податкового Кодексу України, якщо платник податків оскаржує рішення податкового органу в адміністративному порядку до контролюючих органів та/або до суду, обвинувачення особи в ухиленні від сплати податків не може ґрунтуватися на такому рішенні контролюючого органу до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом.

Зважаючи на наведене, висновки, викладені в акті перевірки є передчасними та не остаточними.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративне відповідальність.

Оскільки процедура адміністративного оскарження рішення контролюючого органу не закінчена та не прийнято остаточне рішення по справі, тому податкове зобовязання слід вважати неузгодженим, а висновки, викладені в акті перевірки слід вважати не остаточними та такими, що не можуть бути доказом протиправної, винної дії чи бездіяльності ОСОБА_1 щодо завищення відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту поточного звітного періоду.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що на момент розгляду адміністративного матеріалу податкове зобовязання платника податку не було узгоджене, внаслідок чого відсутня сама подія адміністративного правопорушення та як результат, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя - підпис

КОПІЯ ВІРНА:

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_3