Справа № 426/2374/13-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року , м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Половинка В.О. розглянувши матеріали, які надійшли з Сватівського ВДАІ в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, не працює,

мешкає с. Містки Сватівського району

Луганської області, --

за ст. 130ч3 КУпАП

встановив:

24.11.2013 року о 17 годині 40 хвилин ОСОБА_1 в с. Містки Сватівського району по вул. Ворошилова керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, мова млява, від проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився, що є порушенням п.п 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в письмових поясненнях вину визнав.

ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, що підтверджується постановами суддів Сватівського районного суду 31.01.2013 року та 23.05.2013 року.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та свідків.

Таким чином, вина ОСОБА_1 доведена, і в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення суд враховує, що санкція ч.3 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк до десяти років з оплатним вилученням транспортного засобу і на інших осіб, оплатне вилучення транспортного засобу. Але, як вбачається з довідки в.о. начальника Сватівського ВДАІ, посвідчення водія ОСОБА_1 не отримував, і відповідно до довідки МРЕВ станом на 17.12.2013 року транспортні засоби за ОСОБА_1 не зареєстровані, тобто мопед, яким керував ОСОБА_1 йому не належить та не є його власністю.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» -- позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122, статтями 122-1 і 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130, ч. 1 ст. 132 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 130 КпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

За таких обставин адміністративне стягнення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП, не може застосовуватися до ОСОБА_1, оскільки він не є власником мопеда і не має посвідчення водія. В зв'язку з цим провадження по справі слід закрити.

Керуючись ч. 3 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку з неможливістю застосування до нього адміністративного стягнення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена, на неї може бути подано протест прокурора до Апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_2