АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 травня 2012 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1, його апеляційну скаргу на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, на момент вчинення правопорушення працюючого на посаді пожежного в СГПЧ-52, зареєстрованого тапроживаючого за адресою: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Лен. Комсомолу, 56 40,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та закрито провадження в справі за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП тазакрито провадження в справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП,у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 20 січня 2012 року, об 11 годині 30 хвилин, знаходячись в стані алкогольного спяніння на території самостійної державної пожежної частини, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Степова, 6-А, порушив громадський порядок, намагався вчинити бійку, висловлювався брутальною лайкою і на вимогу працівника міліції, при виконанні ним службових обовязків, припинити протиправні дії та проїхати до Вільногірської центральної міської лікарні для освідчення, вчинив злісну непокору, а саме: відмовився проїхати, чіплявся за формений одяг, розмахував руками, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

__________________________________________________________________

Справа № 33/490/410/12 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2

Категорія: ст. 185КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_3

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. На переконанняапелянта, його вина у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення нічим не підтверджується, як і відсутні докази перебування його в стані алкогольного спяніння.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі вимоги апеляційної скарги, підтвердив викладені в ній доводи та просив апеляцію задовольнити.При цьому, апелянт пояснив, що ним не оскаржувалася постанова слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи від 16 березня 2012 року, з якої слідує, що слідчим був встановлений факт вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законним вимогам працівників міліції.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_1,вивчивши матеріали справи,дослідивши доводи апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1М.у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2012 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбаченихст. ст. 254 256 КУпАП; постановою за справою про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2012 року; рапортами працівників міліції; постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 16 березня 2012 року, з якої вбачаються обставини вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законним вимогам працівників міліції, що були встановлені слідчим; іншими фактичними даними.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується поясненнями допитаних в судовому засіданні суду першої інстанції свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також потерпілого ОСОБА_6

Так, з пояснень потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що 20 січня 2012 року він отримав повідомлення чергового про те, що в пожежній частині знаходиться у нетверезому стані чоловік, який чіпляється до громадян. Разом з ОСОБА_4 потерпілий прибули в пожежну частину, де від начальника частини ОСОБА_7 дізналися, що працівник пожежної частини перебуває в стані алкогольного спяніння і його необхідно доставити до лікарні для проходження медичного огляду. Коли вони знайшли ОСОБА_1 в класі учбової підготовки, від нього відчувався запах алкоголю і він поводив себе неадекватно, пояснюючи, що вжив настоянку для лікування. ОСОБА_1 запропонували пройти до автомобіля і проїхати в лікарню для проходження медичного огляду, що було необхідно для вирішення питання про його притягнення до адміністративної відповідальності за появу на роботі в нетверезому стані. Однак, ОСОБА_1 поводив себе грубо, нецензурно висловлювався, хватав за рукава форменого одягу, відштовхував ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від себе, намагаючись втекти.

Свідок ОСОБА_4 районному суду пояснив, що 20 січня 2012 року від чергового надійшло повідомлення про те, що на території пожежної частиничоловік в нетверезому стані чіпляється до громадян. Разом зШкута О.С.ОСОБА_4 прибули в пожежнучастину, дебіля воріт їх зустрів начальник частини ОСОБА_7, який повідомив, що на території частини знаходиться в нетверезому стані їх працівник ОСОБА_1, але невідомо де він і його потрібно доставити до лікарні для огляду на стан спяніння. ОСОБА_1 знайшли в класі учбової підготовки з ознаками алкогольного спяніння і запропонували йому вийти на подвіря частини де запропонували проїхати в лікарню для встановлення факту перебування в стані алкогольного спяніння, що було необхідно для вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за появу на роботі у нетверезому стані. Однак, ОСОБА_1 відмовився їхати до лікарні, поводив себе грубо, висловлювався нецензурною лайкою, висловлював погрози, став хватати працівників міліції за формений одяг, відштовхувати від себе, коли його намагалися взяти під руки. Після того, як з ОСОБА_1 поспілкувався начальник частини, він погодився їхати в лікарню і сів в автомобіль, але по дорозі до лікарні також продовжував висловлювати погрози.

З пояснень свідка ОСОБА_5 слідує, що в його присутності ОСОБА_1 чинив опір працівникам міліції ОСОБА_6 ОСОБА_4, коли останні вивели його на вулицю з метою доставити до лікарні для проходження медичного огляду на стан спяніння, хватав їх за одяг, нецензурно висловлювався.

Вище вказані пояснення потерпілого та свідків є послідовними та повністю узгодженими між собою і з даними, що містяться в матеріалах справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, - є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що в матеріалах справи відсутні докази перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними і такими, що повністю спростовуються доказами, дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції, в тому числі даними, які містяться в листі огляду чергового лікаря, з якого слідує, що при проведенні огляду ОСОБА_1 від нього на відстані був чутний запах алкоголю, а також, в медичному висновку, з якого слідує, що лікар був позбавлений можливості зробити в повному обсязі висновок щодо перебування останнього в стані алкогольного спяніння, оскільки він відмовився від обстеження.

При цьому, районним судом правильно встановлено, що вимоги працівників міліції були правомірними, оскільки вони мали намір доставити ОСОБА_1 до приміщення міліції для вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності заст. 179 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2012 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та закрито провадження в справі за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ ОСОБА_3

Копія постанови згідно з оригіналом.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3