Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/505/13
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2013 року. Суддя апеляційного
суду Кіровоградської області Гончар
В.М., за участі особи, притягнутої до
відповідальності ОСОБА_3 та його
представника-адвоката ОСОБА_4,
розглянув у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровоград
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на постанову
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 07 листопада 2013 року,
якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і
мешканець АДРЕСА_1, українець,
громадянин України, в даний час працює
у ТОВ «ПАМАТРЕЙД» менеджером, не
одружений, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1,

визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього
накладено адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_3
16.10.2013 року о 11.00 год. в м. Кіровограді по
вул.. Медведєва керував автомобілем
«ВАЗ2107», д/н НОМЕР_2, з явними ознаками
наркотичного сп'яніння (не реагування
зіниць на світло, млява мова), від
проходження медичного огляду в КОНД та
від продуття «Драгер» на встановлення
стану сп'яніння і вживання наркотичних
речовин відмовився у присутності
свідків, чим порушив п. 2.5 Правил
дорожнього руху України, тобто вчинив
правопорушення передбачене ч.1 ст. 130
КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3, не
оспорюючи фактичні обставини справи і
кваліфікацію правопорушення, просить
змінити постанову районного суду в
частині накладення адміністративного
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами на
більш м'яке, громадські роботи або
штраф.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що суд позбавляючи його права
керування транспортними засобами не
навів підстав на яких він прийшов до
такого висновку. Зазначає, що він
працює, але офіційного запису в
трудовій книжці поки немає, раніше до
адміністративної відповідальності за
вказаний вид правопорушення не
притягувався, вказане правопорушення
вчинив вперше, у вчиненому розкаявся,
працює водієм і керування
транспортними засобами є єдиним
джерелом існування, тому прийняте
судом рішення ставить його та родину
матір пенсіонерку, непрацюючого брата
в тяжке матеріальне становище.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 та його
представник-адвокат ОСОБА_4, вимоги
поданої апеляції підтримали повністю і
просилт її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши
наявні докази, перевіривши апеляційні
доводи вважаю, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, за таких
обставин.

При розгляді справи судом першої
інстанції правильно встановлено
фактичні обставини справи про вчинення
ОСОБА_3 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КупАП.

Даний висновок суду об'єктивно
підтверджується матеріалами справи,
зокрема: - протоколом про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 № 897684 від 16.10.2013 року в якому ОСОБА_3
при дачі пояснень підтвердив факт
відмови від проходження медичного
огляду в КОНД; - письмовими поясненнями
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відмову
ОСОБА_3 від проходження у встановленому
законом порядку огляду на стан
наркотичного сп'яніння ( а.с. 2-4).

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП
санкціонується як керування
транспортними засобами особами в стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або під впливом лікарських
препаратів, що знижують їх увагу та
швидкість реакції, а також і відмова
особи, яка керує транспортним засобом,
від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали
адміністративної справи апеляційний
суд прийшов до висновку, що протокол
про адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_3 складений відповідно
до ст. 256 КУпАП, в ході провадження по
справі дотримано вимог ст. 245 КУпАП, а
судовий розгляд справи проведено у
відповідності до ст. 280 КУпАП.

Суд, враховуючи особу правопорушника,
який не працює, застосував до ОСОБА_3
адміністративне стягнення в межах
санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яке, як вважає
апеляційний суд, за своїм видом і мірою
є справедливим, необхідним і достатнім
для його виховання в дусі додержання
законів України, поваги до правил
співжиття, а також запобіганню
вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи зазначене доводи ОСОБА_3
щодо зміни постанови суду в частині
призначеного виду адміністративного
стягнення за обставин, викладених в
апеляційній скарзі та при дачі
пояснень в судовому засіданні, є не
обґрунтованими, і самі по собі не
можуть взятись апеляційним судом як
підстава для зміни постанови суду в
частині призначеного виду
адміністративного стягнення.

За зазначених обставин і з огляду на те,
що ОСОБА_3 свідомо скоїв небезпечне
правопорушення для оточуючих, зокрема
для пішоходів, його апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 07
листопада 2013 року, щодо нього, - без
змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя