Справа № 513/1111/13-п
Провадження № 3/513/492/13
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2013 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Білгород-Дністровського міжрайонного відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого головним спеціалістом сектору взаємодії з правоохоронними органами, оборонної та мобілізаційної роботи Саратської районної державної адміністрації, який мешкає по вул.Котовського, 22, у смт.Сарата Одеської області,

про притягнення до адміністративної відповідальності за п.6 ч.1 ст.212-2 КпАП України

В С Т А Н О В И Л А:

Саратська районна державна адміністрація проваджує діяльність, пов'язану з державною таємницею у сфері мобілізації та територіальної оборони на підставі спеціального дозволу на провадження такої діяльності, наданого Управлінням СБ України в Одеській області, та має режимне приміщення (спеціально обладнаний кабінет № 27), в якому у неробочий час зберігаються матеріальні носії інформації та щодо якого встановлений відповідний режим охорони.

Згідно до вимог ст.21 Закону України "Про державну таємницю" ОСОБА_1 за погодженням з органом СБ України та Одеською обласною державною адміністрацією був призначений відповідальною особою за забезпечення режиму секретності у Саратській районній державній адміністрації.

17 квітня 2013 року о 17 годині 30 хвилин, наприкінці робочого дня ОСОБА_1, убуваючи з роботи, повинен був здати режимне приміщення під охорону черговому охоронцю Саратської РДА згідно з вимогами Інструкції про порядок здачі під охорону та зняття з охорони службового приміщення сектору взаємодії з правоохоронними органами, оборонної, мобілізаційної та секретно-режимної роботи апарату районної державної адміністрації, затвердженої розпорядженням голови райдержадміністрації від 14 грудня 2011 року № 740/А-2011.

Однак, ОСОБА_1 порушив порядок прийому-передачі приміщення під охорону, а саме: зачинивши та опечатавши режимне приміщення, спустився до чергового співробітника охорони з метою передачі йому приміщення та поставив свій підпис про здачу приміщення у Журналі прийому-здачі приміщення під охорону. Співробітник охорони піднявся на поверх, оглянув двері кабінету № 27, однак, з невстановлених причин, не поставив свій підпис про прийом приміщення під охорону.

Згідно з вищевказаною Інструкцією особа, яка здає під охорону приміщення, зобов'язана особисто переконатись про включення охоронної сигналізації та наявність необхідних відміток (зокрема, підписів охоронців, що передбачено встановленою формою журналу) у журналі прийому - здачі приміщення під охорону, що не було виконано ОСОБА_1

Таким чином, фактично режимне приміщення із секретними документами не було здано під охорону співробітнику охорони наприкінці робочого дня та у разі виникнення нестандартної ситуації (несанкціонованого відкриття приміщення, проникнення до нього сторонніх осіб, викрадення секретних документів, тощо), відповідальність покладається на особу, що відчинила приміщення до початку робочого дня (отримавши ключі в опечатаному пеналі у співробітника охорони) та не здавшого встановленим чином приміщення під охорону ( у даному випадку на ОСОБА_1ВА.). При цьому співробітник охорони, юридично не підлягав відповідальності за негативні наслідки можливого проникнення у режимне приміщення сторонніх осіб.

Тобто ОСОБА_1, який є відповідальною особою за забезпечення режиму секретності, зокрема за порядок охорони режимного приміщення, та взявши на себе письмове зобов'язання у зв'язку з допуском до державної таємниці, своїми діями не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці, чим порушив вимоги ст.18, 21 Закону України "Про державну таємницю" та п.п.177 та 185 "Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2003 р. № 1561-12 та створив передумови для втрати або розголошення державної таємниці.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 провину визнав.

Його провина у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується: розпорядженням Саратської РДА № 140-к від 01 серпня 2011 року про його призначення на посаду головного спеціаліста сектору взаємодії з правоохоронними органами, оборонної та мобілізаційної роботи; наказами Саратської РДА про надання ОСОБА_1 доступу до інформації, що має ступінь секретності "таємно" та про його призначення відповідальним за облік і зберігання секретних документів та здійснення заходів щодо забезпечення режиму секретності; журналом прийому-здачі приміщення під охорону, в якому відсутній підпис чергового охоронця про прийняття приміщення під охорону 17.04.2013 р.; письмовим зобов'язанням ОСОБА_1 у зв'язку з допуском до державної таємниці; формою № 6 щодо ОСОБА_1; Інструкцією про порядок здачі під охорону та зняття з охорони службового приміщення сектору взаємодії з правоохоронними органами, оборонної, мобілізаційної та секретно-режимної роботи апарату районної державної адміністрації, затвердженою розпорядженням голови райдержадміністрації від 14 грудня 2011 року № 740/А-2011.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за п. 6 ч.1 ст.212-2 КпАП України, за ознаками порушення посадовою особою законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

При обранні виду адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують відповідальність: ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, провину визнав, щиро розкаявся.

Судом не встановлено обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1

З врахуванням викладеного суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 279, 280, 283 284, 294 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого пунктом 6 ч.1 ст.212-2 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 510 (пятсот десять) гривень.

У разі несплати штрафу протягом пятнадцяти днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування постанови - не пізніше як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення, стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу, тобто 1020 (одну тисячу сто двадцять) гривень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А. І. Бучацька