АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 серпня 2012 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1, його апеляційну скаргу на постанову Індустріального районного судум. Дніпропетровська від 02 липня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою:м. Дніпропетровськ,вул. Тверська, 9 89,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 при перестроюванні з середньої смуги руху в крайню праву смугу не надав дорогу транспортному засобу, який рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтись, змусивши водія вказаного транспортного засобу різко гальмувати та змінювати напрямок руху, чим створив аварійну обстановку.

Не погоджуючись з вищевказаною постановоюКвятковський М.М.03 серпня 2012 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови.

______________________________________________________________________

Справа № 33/490/729/12 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2

Категорія: ч. 4 ст. 122КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_3

В обґрунтування клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним був пропущений з поважної причини, а саме у звязку з тим, що при розгляді справи в районному суді він не був присутній, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про місце, дату та час розгляду справи. При цьому, копія постанови суду апелянту не направлялась і він її отримав лише 01 серпня 2012 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що постанова районного суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального закону, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 надав суду письмову заяву, в якій уточнив вимоги своєї апеляційної скарги та зазначив, що просить змінити постанову районного суду в частині виду накладеного на нього адміністративного стягнення, з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф. При цьому, правопорушник пояснив, що в повному обсязі визнає свою вину у створенні аварійної обстановки та щиро розкаюється у вчиненому, місце роботи апелянта знаходиться на значній відстані від місця його проживання і тому йому вкрай необхідна наявність права керування транспортними засобами.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи уточненої апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах уточненої апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та уточнена апеляційна скарга підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.122 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та не оспорювався апелянтом в судовому засіданні апеляційного суду.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання апелянтом судового виклику. В матеріалах справи знаходиться копія повістки про виклик правопорушника до суду, яка навіть не зареєстрована у вихідну кореспонденцію із зазначенням дати відправлення та вихідного номеру. Разом з тим, районний суд справу розглянув у відсутність ОСОБА_1, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Докази направлення апелянту копії постанови суду в трьохденний строк, передбачений ст. 285 КУпАП, в матеріалах справи також відсутні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, аналізом оскаржуваної постанови встановлено, що районний суд лише зробив посилання на передбачені ст. 33 КУпАП, загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, при цьому зі змісту постанови неможливо встановити, які саме обставини, як вказано в постанові, що помякшують та обтяжують відповідальність апелянта, були враховані судом при накладенні на останнього адміністративного стягнення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, районний суд взагалі не мотивував своє рішення щодо накладення на апелянта адміністративного стягнення та не зазначив на підставі яких даних він прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами, при цьому на максимальний строк, передбачений санкцією ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Також, судом не було обговорено і питання про накладення на апелянта передбаченого законом менш суворого адміністративного стягнення.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції констатує відсутність обставин, що у відповідності до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, а також враховує той факт, що правопорушник в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та щиро розкаюється у вчиненому,що відповідно до ст. 34 КУпАП, є обставиною, яка помякшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

З огляду на вимоги Правил дорожнього руху України, які було порушеноКвятковським М.М., наслідком чого і стало створення ним аварійної обстановки, характер вчиненого останнім правопорушення не свідчить про грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами, не містить ознак систематичності.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість помякшення ОСОБА_1 адміністративного стягнення та накладення його у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 122КУпАП, а саме пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, уточнена апеляційна скарга підлягаєзадоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2012 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, уточнену ним в судовому засіданні апеляційного суду 15 серпня 2012 року, задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2012 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3