Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 33/778/335/13 Суддя в 1-й інстанції Нагорний А.О.
ЄУ №313/894/13-п Суддя в 2-й інстанції Тютюник М.С.
Категорія ч.1ст.41 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2013 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора Веселівського району запорізької обл.. ОСОБА_1 на постанову судді Веселівського районного суду Запорізької області від 25 червня 2013 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого керівником ФГ «Едем», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3

звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваної постанови, відносно ОСОБА_2 09.06.2013р. складений адміністративний протокол за допущені порушення вимог законодавства про працю, а саме маючи організаційно-розпорядчі повноваження та прийнявши на роботу щодо збору черешні працівників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не уклав з останніми трудові договори, не виніс наказ про прийом на роботу, чим порушив вимоги ст. 24 КЗпПУ.

Оскаржуваною постановою, вказавши на малозначність вчиненого діяння, суддя, обмежившись усним зауваженням, звільнив ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з постановою, прокурор звернувся до апеляційного суду із скаргою, в якій вказує на необгрунтованність висновків суду щодо малозначності вчиненого правопорушення, необгрунтованність висновку суду стосовно усунення ОСОБА_2 допущених порушень законодавства про працю. Прохає про скасування постанови районного суду та постановлення нового рішення, яким накласти на правопорушника стягнення у межах, передбачених санкцією ч.1 ст. 41 КУпАП.

До судового засідання апелянт та ОСОБА_2 не зявились, що не перешкоджає розгляду справи, оскільки останні були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю апеляцію такою, що підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи на основі даних протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень правопорушника, який визнав себе винним та вказав на обставини скоєного, пояснень свідків дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Зазначений висновок суду є обґрунтованим та не спростовується в апеляції прокурором.

Звільняючи ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, суд першої інстанції послався на ненавмисність вчиненого ОСОБА_2 порушення, усунення останнім виявлених порушень законодавства про працю.

Однак, такий висновок суду не можна визнати законним та обґрунтованим.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення від 09.06.2013р. та письмових пояснень працівників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_2, прийнявши на роботу в різні періоди згаданих працівників, не укладав з ними трудові договори, відповідні накази не оформлював, тобто допустив триваюче порушення вимог законодавства про працю, чим порушив вимоги ч.1 ст. 41 КУпАП.

Про допущене правопорушення свідчить і акт перевірки діяльності фермерського господарства «Едем».

Матеріали справи не містять доказів усунення ОСОБА_2 порушень законодавства про працю, не надані вони і апеляційній інстанції.

Отже, навмисний характер порушення законодавства про працю, обставини справи не дозволяють судити про малозначність провини, тому постанова судді в частині звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності підлягає скасуванню з прийняттям в даній частині, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, нової постанови.

За наведених вище обставин, ОСОБА_2 підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

З урахуванням того, що раніше ОСОБА_2 не піддавався адміністративному стягненню, вважаю необхідним накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, який передбачений санкцією ч.1 ст. 41 КУпАП, що є домірним скоєному правопорушенню і відповідає меті адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляцію прокурора задовольнити.

Постанову судді Веселівського районного суду Запорізької області від 25 червня 2013 року в частині звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП скасувати.

Накласти на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Постанова суду є остаточною, оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її винесення.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_7