АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2013 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2013 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки, -

в с т а н о в и в :

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2013 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Постановою суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, будучи особою, яка протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керувала автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння і на вимогу працівника ДАІ в присутності двох свідків відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушила вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

______________________________________________________________________

Провадження № 33/774/878/13 Головуючий у першій інстанції: Зосименко С.Г.

Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 26 вересня 2013 року подала апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою визнати її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді громадських робіт. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду нею пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що при розгляді справи в районному суді вона не була присутня, оскільки не отримувала будь-якого повідомлення про розгляд справи відносно неї. При цьому, копія постанови суду апелянту не направлялась і вона її отрималалише 17 вересня 2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1не оспорюючи своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначила, що оскаржувана постанова суду є необґрунтованою в частині виду накладеного на неї адміністративного стягнення. Так, при накладенні на апелянта адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами судом не було враховано те, що вона в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні адміністративногоправопорушення та щиро розкаялась у вчиненому. Крім того, за твердженням апелянта, позбавлення права керування транспортними засобами позбавить її можливості доглядати хвору бабусю та вчасно доставляти її до лікарні, через те, що сама вона цього зробити не в змозі, через свій похилий вік.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилась, про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, а оскільки остання належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із скасуванням постанови районного суду та прийняттям нової постанови, з наступних підстав.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 судового виклику. Разом з тим, місцевий суд справу розглянув у відсутність ОСОБА_1, чим порушив її права, передбачені ст. 268 КУпАП. Докази направлення апелянту копії постанови суду відносно неї в трьохденний строк, передбачений ст. 285 КУпАП, в матеріалах справи також відсутні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Згідно ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У відповідності до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним переглядом встановлено, що в порушення зазначених вимог закону, районним судом належним чином не були з'ясовані обставини, щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать доказам, що містяться в матеріалах справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеному 23 квітня 2013 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, об'єктивна сторона інкримінованого їй адміністративного правопорушення виражається в відмові на вимогу працівника міліціїв присутності двох свідківвід проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, при виявленні у неї ознак такого сп'яніння під час керування автомобілем, в той час, як ОСОБА_1 протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1від проходження відповідно до встановленого порядку огляду саме на стан наркотичного сп'янінняпідтверджується рапортом працівника ДАІ, а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Однак, судом першої інстанції ОСОБА_1 безпідставно визнано винною в відмові на вимогу працівника ДАІ в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, при виявленні уповноваженою особою Державтоінспекції МВС у неї під часкерування автомобілем ознак алкогольного сп'яніння.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова районного суду є необґрунтованою і підлягає скасуванню.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1, будучи особою, яка протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 22 квітня 2013 року, о 23 годині 40 хвилин, керувала автомобілем марки "Тойота Ауріс", номерний знак НОМЕР_1, по вул. Красногорська в м. Дніпропетровську, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло) і на вимогу уповноваженої особи Державтоінспекції МВС в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовилась від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного сп'яніння, чим порушила вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, в повному обсязі підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 23 квітня 2013 року; рапортом працівника ДАІ; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5; довідкою з відділу адмінпрактики ДАІ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, згідно якої ОСОБА_1 протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, в поданій апеляційній скарзі правопорушник зазначила, що визнає свою вину в відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена, а її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, пройшло більше трьох місяців, вважає необхідним закрити провадження в справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Виходячи з викладеного та керуючись, ст. 38, ч. 2 ст. 130, п. 7 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Індустріального суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити часткового.

Скасувати постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2013 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами на строк 3 роки.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а провадження в даній справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач