Справа № 500/5151/13-п Провадження № 3/500/1582/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2013 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з територіальної державної інспекції праці в Одеській області відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором ТОВ «Механозбиральний універсальний завод», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до представлених матеріалів 29.07.2013 р. при проведенні перевірки встановлено, що ОСОБА_1, який є директором ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» (адреса місцезнаходження вул. Болградське шосе,8, м.Ізмаїл Одеської області), вчинив порушення: з січня 2012 року по липень 2013 року законодавства про працю та оплату праці згідно акту перевірки від 29.07.2013 року №15-03-011/1122, а саме: ч.4 ст.79 КЗпП України в порушення вимог законодавства графік надання відпусток не погоджений з представником трудового колективу і не доведений до відома всіх працівників, ч.5 ст.80 КЗпП України в порушення вимог законодавства присутні випадки ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд. Так, ОСОБА_2, інваліду 3 групи: за робочий період з 28.07.2010 року по 27.10.2011 року була надана щорічна відпустка у розмірі 15 календарних днів, що на 11 днів менше, ніж передбачено законодавством. Більше за цей період ОСОБА_2 основна щорічна відпустка не надавалась; за робочий період з 28.07.2011 року по 27.07.2012 року ОСОБА_2 була надана щорічна основна відпустка у розмірі 10 календарних днів, що на 16 днів менше, ніж передбачено законодавством. Більше за цей період ОСОБА_2 основна щорічна основна відпустка не надавалась; за робочий період з 28.07.2012 року по 27.07.2013 року ОСОБА_2 була надана щорічна основна відпустка у розмірі 30 календарних днів, що на 4 дні більше, ніж передбачено законодавством. Станом на день перевірки товариство повинно надати ОСОБА_2 ще 23 дні щорічної відпустки. Так, ОСОБА_3, інваліду 2 групи з дитинства: за робочий період з 16.04.2009 року по 15.04.2010 була надана щорічна основна відпустка у розмірі 15 календарних днів, що на 15 днів менше, ніж передбачено законодавством. Більше за цей період ОСОБА_3 основна щорічна відпустка не надавалась; за робочий період з 16.04.2010 року по 15.04.2011 була надана щорічна основна відпустка у розмірі 15 календарних днів, що на 15 днів менше, ніж передбачено законодавством. Більше за цей період ОСОБА_3 основна щорічна відпустка не надавалась; за робочий період з 16.04.2011року по 15.04.2012 була надана щорічна основна відпустка у розмірі 15 календарних днів, що на 15 днів менше, ніж передбачено законодавством. Більше за цей період ОСОБА_3 основна щорічна відпустка не надавалась; за робочий період з 16.04.2012 року по 15.04.2013 була надана щорічна основна відпустка у розмірі 31 календарних днів, що на 1 день більше, ніж передбачено законодавством. Станом на день перевірки товариство повинно надати ОСОБА_3 44 дні щорічної основної відпустки. Ч. 1 та 2 ст. 151 КЗпП України, ч. 1ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» - виплата заробітної плати проводиться один раз на місяць. Так, заробітна плата виплачувалась: за січень 2013 року - 21.02.2013 року, що підтверджується платіжним дорученням від 21.02.2013 року №36; за лютий 2013 року 20.03.2013 року, що підтверджується платіжним дорученням від 18.04.2013 року №55; за квітень 2013 року 16.05.2013 року, що підтверджується платіжним дорученням від 16.05.2013 року№68; за травень 2013 року 26.06.2013 року, що підтверджується платіжним дорученням від 08.07.2013 року №75, за липень 2013 року станом на день перевірки (26.07.2013 року та 29.07.2013 року) заробітна плата не виплачена. Ч.4 ст.115 КЗпП України, ст.21 Закону України «Про відпустки» - заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Так, ОСОБА_4 була надана щорічна основна відпустка з 17.06.2013 року (наказ від 17.06.2013 року №254), але заробітна плата у розмірі 1 380,68 грн. за весь час щорічної відпустки була виплачена йому 15.07.2013 року ОСОБА_5 була надана щорічна основна відпустка з 19.06.2013 року (наказ від 19.06.2013 року №257), але заробітна плата у розмірі 1 347,90 грн. за весь час щорічної відпустки була виплачена їй 15.07.2013 року; ОСОБА_6 була надана щорічна основна відпустка 01.07.2013 року (наказ від 01.07.2013 року №269), ОСОБА_7 була надана щорічна основна відпустка з 08.07.2013 року (наказ від 01.07.2013 року №268), ОСОБА_8 була надана щорічна основна відпустка з 15.07.2013 року (наказ від 01.07.2013 р. №270), ОСОБА_9 була надана щорічна основна відпустка з 22.07.2013 року (наказ від 01.07.2013 року №267), але на момент здійснення перевірки працівниками, яким основна щорічна відпустка була надана в липні, заробітна плата за весь час щорічної відпустки не була виплачена; ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільнені працівників виплата всіх сум, що належить йому від товариства не проводиться в день звільнення. Так, ОСОБА_10 був звільнений 28.05.2013 р. за власним бажанням (наказ від 28.05.2013 р. №216), але розрахунок був з ним проведений лише 26.06.2013 р., що підтверджується копією відомості на виплату грошей за травень 2013 року від 26.06.2013 р. №ВЗП-000023; ОСОБА_11 був звільнений 01.07.2013 р. за власним бажанням (наказ від 01.07.2013 р. №272), ОСОБА_12 був звільнений 02.07.2013 р. за власним бажанням (наказ від 02.07.2013 р. №280), ОСОБА_13 був звільнений 03.07.2013 р. за власним бажанням (наказ від 03.07.2013 р. №285), але розрахунок зі звільненими працівниками у липні на момент проведення перевірки не був проведений; ст. 83 КЗпП України при звільнені працівника йому не виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Так, ОСОБА_14 електрозварник, був звільнений 01.02.2013 р. Згідно наказу від 01.02.2013 р. №48 йому виплатили грошову компенсацію за 7 днів щорічної основної відпустки. Проте згідно особової картки працівника та наказів по товариству ОСОБА_15 надавалась щорічна основна відпустка за робочий період з 10.10.2011 р. по 09.10.2012 р. тривалістю 15 календарних днів, більше дні щорічної основної відпустки йому не надавались. Згідно Додатку №4 до колективного договору товариства на 2012-2015 роки електрозварникам надається щорічна додаткова відпустка тривалістю 3 календарних дні. Таким чином, щорічно ОСОБА_15 повинно було надаватися 27 днів щорічної основної відпустки. Виходячи з цього, ОСОБА_14 при звільнені повинні були компенсувати 12 календарних днів за робочий період з 10.10.2011 р. по 09.10.2012 р. та 7 календарних днів за робочий період з 10.10.2012 р. по 01.02.2013 р. Всього 19 календарних днів. Так, ОСОБА_16, електрозварник був звільнений 14.06.2013 р. Згідно наказу від 14.06.2013 р. №249 йому не виплатили грошову компенсацію за щорічну основну відпустку. Проте, згідно особової карки працівника та наказів по товариству ОСОБА_16 надавалась щорічна основна відпустка за робочий період з 13.06.2012 р. по 12.06.2013 р. тривалістю 15 календарних днів, більше дні щорічної основної відпустки йому не надавались. Згідно Додатку №4 до колективного договору товариства на 2012-2015 роки електрозварникам надається щорічна додаткова відпустка тривалістю 3 календарних дні. Таким чином, щорічно ОСОБА_16 повинно було надаватися 27 днів щорічної основної відпустки. Виходячи з цього, ОСОБА_16 при звільнені повинні були компенсувати 12 календарних днів за робочий період з 13.06.2012 р. по 12.06.2013 р. Так, ОСОБА_17, слюсар, був звільнений 18.06.2013 р. Згідно наказу від 18.06.2013 р. №255 йому виплатили грошову компенсацію за 10 днів щорічної основної відпустки. Проте згідно особової картки працівника та наказів по товариству ОСОБА_17 при звільнені повинні були компенсувати 12 календарних днів за робочий період з 09.12.2012 р. по 18.06.2013 р. Так, ОСОБА_18, маляр, був звільнений 25.06.2013 р. Згідно наказу від 25.06.2013 р. №263 йому виплатили грошову компенсацію за 16 днів щорічної основної відпустки. Проте, згідно особової карки працівника та наказів по товариству ОСОБА_18 надавалась щорічна основна відпустка за робочий період з 01.11.2010 р. по 31.10.2011 р. тривалістю 15 календарних днів, більше дні щорічної основної відпустки йому не надавались, за робочий період з 01.11.2011 р. по 31.10.2012 р. тривалістю 15 календарних днів, більше дні щорічної основної відпустки йому не надавались. Щорічно ОСОБА_18 повинно було надаватися 24 дні щорічної основної відпустки. Виходячи з цього, ОСОБА_18 за робочий період з 01.11.2010 р. по 31.10.2011 р. при звільнені повинні були компенсувати 9 календарних днів, за робочий період з 01.11.2012 р. по 25.06.2013 р. при звільнені повинні були компенсувати 15 календарних днів. Всього 33 календарних дні.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 41 ч. 1 КУпАП - порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Представник територіальної державної інспекції праці в Одеській області - ОСОБА_19 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, просила визнати винним ОСОБА_1 та призначити йому адміністративне стягнення.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, вину визнає.

Винність дій ОСОБА_1 підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення № 15-03-011/0698 від 29.07.2013 р., актом перевірки від 29.07.2013 р. № 15-03-011/1122 та іншими матеріалами справи.

При призначені виду стягнення враховується характер правопорушення, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, обставини вчиненого правопорушення, з урахуванням чого застосовується адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Постанова підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.П.Пащенко