АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 грудня 2012 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не

працюючого, мешкаючого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Коробова, буд.8. кВ.70,

було замінено адміністративне стягнення у виді 60 годин громадських робіт на адміністративний арешт строком на 12 діб,

в с т а н о в и в :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді громадських робіт на строк 60 годин, за те, що він 12.06.2012 о 00 годин 15 хвилин, керував автомобілем ВАЗ, державний номер НОМЕР_1, рухався по вул. Набережній Заводскій в м. Дніпропетровську, з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота) та на вимогу інспектора ДПС РДПС, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України вдруге протягом року.

16 жовтня 2012 року старший інспектор КВІ Ленінського району УДПтСУ у Дніпропетровській області звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з поданням про зміну невідбутого строку громадських робіт адміністративним арештом у звязку з ухиленням від відбування покарання.

Постановою вищевказаного суду від 22 жовтня 2012 ОСОБА_1 замінено адміністративне стягнення у виді 60 годин громадських робіт адміністративним арештом строком на 12 діб.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 30 листопада 2012 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, а подання кримінально-виконавчої інспекції залишити без задоволення. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови.

У клопотанні про поновлення строку апелянт посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови ним був пропущений з поважних причини, а саме, у звязку з тим, що він не приймав участі при розгляді справи в районному суді, оскільки не був повідомлений про місце, дату та час її розгляду, копію оскаржуваної постанови не отримував, про постанову суду від 22.10.2012 року дізнався від працівників міліції, ці обставини позбавили його можливості своєчасно подати апеляційну скаргу.

______________________________________________________________________________________

Справа № 33/490/1082/12 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2

Категорія: ст.130 ч.2 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_3

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 відзначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, постанова прийнята всупереч вимогам матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням всіх обставин справи. Вказує, що ні судом, ні інспекцією не доведено, що він ухилявся від відбування громадських робіт. В матеріалах справи відсутні докази того, що він належним чином викликався до кримінально-виконавчої інспекції для відбування громадських робіт.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, який подав апеляційну скаргу

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази направлення та отримання ОСОБА_1 судового виклику. Разом з тим, районний суд справу розглянув у відсутність ОСОБА_1В.(а.с.5), чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. В матеріалах справи також відсутні будь-які докази направлення та отримання останнім копії постанови суду від 22 жовтня 2012 року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості постанови районного суду є безпідставними.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2012 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП України із накладенням стягнення у виді 60 годин громадських робіт.

Згідно матеріалів особової справи № 92/2012р. гр. ОСОБА_1 неодноразово викликався до КВІ Ленінського району УДПтСУ у Дніпропетровській області, але не зявлявся. Фахівці ВКІ здійснювали виходи за місцем проживання ОСОБА_1, який постійно був відсутній вдома і лише 08.10.2012 року під підписку був ознайомлений з порядком та умовами відбування накладеного стягнення, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування громадських робіт, суд на підставі ст.. 321-4 КУпАП може замінити невідбутий строк громадських робіт адміністративним арештом, про що у ОСОБА_1 була відібрана підписка (а. с. 11) та ОСОБА_1 особисто отримав направлення на відбування накладеного адміністративного стягнення до КП „Молодіжне творче обєднання Дніпропетровської міської ради з 09.10.2012 року (а.с.3-13), але, відповідно до довідок за підписом головного адміністратора КП „ Молодіжне творче обєднання та актів перевірки виконання порушником адміністративного стягнення у виді громадських робіт, ОСОБА_1 до роботи не приступав та на обєкті не зявлявся, про причини неявки не повідомляв (а.с.14-17). Жодних доказів поважності такої своєї поведінки ОСОБА_1 не надав.

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції про порядок виконання адміністративного стягнення у виді громадських робіт, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 25.02.2009 року № 35, ухиленням від відбування громадських робіт вважаються: невихід порушника на роботу без поважної причини, неприбуття порушника за викликом до кримінально-виконавчої інспекції без поважної причини або зникнення з місця проживання.

Поважними причинами неявки до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк, за змістом даного пункту Інструкції, визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють можливості своєчасно прибути за викликом.

Але такі поважні причини не були встановлені ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1

З огляду на наведене, суд першої інстанції з дотриманням вимог статей 245, 280, 283 КУпАП, забезпечив всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 замінено районним судом у відповідності до вимог ст. 321-4 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про ухилення ОСОБА_1 від відбування громадських робіт ґрунтується на зібраних доказах, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим, підстав для задоволення скарги та скасування постанови місцевого суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2012 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 замінено адміністративне стягнення у виді 60 годин громадських робіт на адміністративний арешт строком на 12 діб без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3