Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 33/781/497/13
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач у суді ІІ-ї
інстанції Гончар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2013 року. Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області Гончар В.М.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровоград
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на постанову
Олександрівського районного суду
Кіровоградської області від 30 жовтня
2013 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і
мешканець АДРЕСА_1, українець,
громадянин України, не працює,

визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього
накладено адміністративне стягнення у
виді позбавлення права керування
транспортними засобами строком на 1
рік та стягнено на користь держави
судовий збір у розмірі 34 грн. 41 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду 26.09.2013 року
о 15.20 год., ОСОБА_3 в сел. Олександрівка
по вул. Шевченка, керував автомобілем
ВАЗ 2107 держномер НОМЕР_1 з явними
ознаками алкогольного сп'яніння
(різкий запах алкоголю з ротової
порожнини), від проходження медичного
огляду та продуву алкотестеру «Драгер»
на визначення стану алкогольного
сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5
ПДР України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3, не
оспорюючи фактичні обставини справи і
кваліфікацію правопорушення, просить
змінити постанову районного суду в
частині накладення адміністративного
стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами
строком на 1 рік на громадські роботи.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що судом при накладенні на нього
стягнення, не враховано обставини, що
пом'якшують його відповідальність.
Зокрема, суд не врахував, що він
повністю розкаявся та визнав вину,
вперше притягується до
адміністративної відповідальності за
подібне правопорушення, за місцем
проживання характеризується
позитивно, обставини, які обтяжують
відповідальність відсутні. Він
офіційно не працює, має матір, яка
хворіє на онкологічне захворювання у
зв'язку з чим перебуває на обліку в
Кіровоградському обласному
онкодиспансері, яку періодично
доставляє на автомобілі в лікарню, а
тому позбавлення його права керування
транспортними засобами позбавить
можливості заробляти кошти, так як
автомобіль є єдиним джерелом отримання
доходів, який використовує в робочих
цілях.

ОСОБА_3 будучи повідомлений про день і
час розгляду справи, в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши
наявні докази, перевіривши апеляційні
доводи вважаю, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, за таких
обставин.

При розгляді справи судом першої
інстанції правильно встановлено
фактичні обставини справи про вчинення
ОСОБА_3 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130
КупАП.

Даний висновок суду об'єктивно
підтверджується матеріалами справи,
зокрема: - протоколом про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 № 886670 від 26.09.2013 року складеного за
участю свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6; -
долученим до матеріалів справи
письмовими поясненнями самого ОСОБА_3
в яких останній визнав свою вину (а.с.1-2).

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП
санкціонується як керування
транспортними засобами особами в стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або під впливом лікарських
препаратів, що знижують їх увагу та
швидкість реакції, а також і відмова
особи, яка керує транспортним засобом,
від проходження відповідно до
встановленого порядку огляду на стан
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або щодо вживання
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали
адміністративної справи апеляційний
суд прийшов до висновку, що протокол
про адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_3 складено відповідно до
ст. 256 КУпАП, в ході провадження по
справі дотримано вимог ст. 245 КУпАП, а
судовий розгляд справи проведено у
відповідності до ст. 280 КУпАП.

Суд, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП,
враховуючи особу правопорушника,
обставини вчинення ним правопорушення,
наклав на ОСОБА_3 адміністративне
стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130
КУпАП, яке, як вважає апеляційний суд,
за своїм видом і мірою є справедливим,
необхідним і достатнім для його
виховання в дусі додержання законів
України, поваги до правил співжиття, а
також запобіганню вчиненню нових
правопорушень.

Враховуючи зазначене доводи ОСОБА_3
щодо зміни постанови суду в частині
призначеного покарання за обставин,
викладених в апеляційній скарзі, є не
обґрунтованими. Крім того, вказані
доводи про те, що позбавлення права
керування транспортними засобами
позбавить його можливості заробляти
кошти, так як автомобіль є єдиним
джерелом отримання доходів, який
використовує в робочих цілях, не
підтверджені належними доказами, а
самі по собі не можуть взятись
апеляційним судом як підстава для
зміни рішення суду в частині
призначеного виду адміністративного
стягнення.

За зазначених обставин і з огляду на те,
що ОСОБА_3 свідомо скоїв небезпечне
правопорушення для оточуючих, зокрема
для пішоходів, його апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову
Олександрівського районного суду
Кіровоградської області від 30 жовтня
2013 року, щодо нього, - без змін.

Постанова набирає законної сили
негайно після її винесення, є
остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя