Справа № 226/248/13- п
Справа № 3/226/57/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2013 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Клепка Л.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в ОСОБА_2, громадянина ОСОБА_2, директора ТОВ «Імперія Нафтопродукт», мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИЛА:

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія Нафтопродукт» ОСОБА_1, який наділений правом укладення трудових договорів з найманими працівниками, допустив порушення вимог трудового законодавства, що виразилося в наступному.

24 січня 2013 року в ході перевірки Територіальною державною інспекцією з питань праці дотримання норм трудового законодавства в ТОВ «Імперія нафтопродукт», розташованому за адресою: м. Димитров, вул.Ушакова, 1-а, 158-а/16, директором якого є ОСОБА_1, було встановлено, що в порушення вимог ст.96 КЗпП України, ч.3 ст.6 ЗУ «Про оплату праці» нарахування заробітної плати проводиться на підставі штатного розкладу, який розроблений без урахування будь-яких регіональних, генеральних, або галузевих угод відповідно до виду діяльності підприємства. Згідно штатного розкладу на 01.12.2012 року та відомостей нарахування заробітної плати посадові оклади працівникам підприємства встановленні в розмірі, меншому за розмір, який вимагається діючим законодавством, без врахування будь-яких коефіцієнтів згідно вимог Генеральної, Регіональної та Галузевої угоди, що підтверджується нарахуваннями, здійсненими механіку ОСОБА_3 1565,00 грн., інженеру з ТБ ОСОБА_4 1900,00 грн., рахівнику ОСОБА_5 1650,00 грн.

Окрім того, в порушення п.10 розділу ІІ ПКМУ № 100 у звязку з підвищенням посадового окладу при обчисленні середньої заробітної плати для розрахунку виплат за термін щорічної відпустки працівникам не проводилося коригування на коефіцієнт підвищення посадових окладів, що вбачається з нарахувань, здійснених ОСОБА_6, якій була нарахована заробітна плата за час чергової відпустки з 20.12.2012 року по 30.12.2012 року у сумі 556,95 грн. без коригування на коефіцієнт підвищення посадового окладу, незважаючи на те, що підвищення заробітної плати за 12 попередніх місяців відбувалося тричі: з січня 2012 року 1497,00 грн., з квітня 2012 року 1508,64 грн. та з липня 2012 року 1524,10 грн.

При перевірці також було виявлено, що в порушення ст.106 КЗпП України на підприємстві не проводиться оплата праці за понаднормовий час, що встановлено з перевірки нарахувань, здійснених працівнику ОСОБА_7, яка в грудні 2012 року відпрацювала 172 год., з яких 5 понаднормово, проте оплата праці проведена в розмірі встановленого окладу 1524,10 грн. як за норму робочого часу 167 годин, без оплати 5 понаднормової годин у подвійному розмірі в сумі 45,70 грн.

Крім того, на підприємстві в порушення вимог ч.6 ст.95 КЗпП України, ст.33 ЗУ «Про оплату праці» не здійснюється індексація грошових доходів робітників, що вбачається з перевірки нарахувань заробітної плати операторам 2 категорії, чия заробітна плата за період

серпень 2011 року вересень 2011 року становила 1324,01 грн., і до жовтня 2011 року не змінювалась, тоді як з врахуванням індексу 1,20 мала становити 1335,53 грн.

Факт вище зазначених порушень підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №05-08-027/0006 від 25.01.2013 року, складеним інспектором Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області, обставини якого ОСОБА_1 не спростовуються, та долученими до протоколу письмовими доказами: штатним розписом, табелем обліку робочого часу та відомостями про нарахування заробітної плати (арк.спр.1-2,7-11).

ОСОБА_1, який про час і місце розгляду справи повідомлений за допомогою телефонограми, до судового засідання не зявився, надіславши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив про повне визнання своєї провини у виявленому правопорушенні.

Вирішуючи питання щодо адміністративного стягнення за вказаним протоколом, суд враховує характер вчиненого правопорушення та приймає до уваги особу правопорушника, який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе при накладенні на ОСОБА_1 грошового стягнення у вигляді штрафу обмежитися його мінімальним розміром. Суд вважає, що таке адміністративне стягнення з врахуванням вище наведеного буде достатнім та необхідним для запобігання адміністративних правопорушень.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 41, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення на користь держави штраф в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) грн., які необхідно сплати на розрахунковий рахунок 0034, отримувач: державний бюджет м.Димитрова, код платежу: 21081100, , банк отримувача Димитровське УК (м.Димитров) 21081100, МФО 834016.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше пятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу в установу банку України, а в разі оскарження чи опротестування постанови не пізніше як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи опротестована прокурором до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження (опротестування).

Суддя Л.І.Клепка