Справа № 149/2701/13-п
Провадження №3/149/927/13
Номер рядка звіту 296
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2013 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вергелес В. О., розглянувши справу про адміністративне правпорушення, що надійшла від територіальної Державної інспекції з питань праці у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого начальником відділу освіти Хмільницької РДА, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, паспорт серії АА № 483245 виданий Хмільницьким МРВ УМВС у Віницькій області 12 травня 1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

за ч. 2 ст. 188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

до Хмільницького міськрайонного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, який працює начальником відділу освіти Хмільницької РДА, про те, що відповідно до ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" № 875 не виконується норматив робочих мість призначених для працевлаштування інвалідів, а саме станом на 01.01.2013 року працівників 1050 чоловік - інвалідів з них працює 29 чоловік, а потрібно 42.

В судовому засіданні ОСОБА_1 в адміністративному правопорушенні винним себе не визнав та пояснив, що адміністративного правопорушення він не скоював, його вина відсутня, так як він не зобов"язаний шукати інвалідів та їх працевлаштовувати. Також закони України, які регламентують діяльність відділів освіти та їх керівників з врахуванням специфіки діяльності педадогічних працівників та навчальних закладів, не передбачають можливості створювати робочі місця для інвалідів та чекати поки на посади вчителів чи інших працівників прийдуть і влаштуються інваліди. Всі інваліди, які зверталися і які могли бути влаштовані з врахуванням вакантних місць та їх професійної освіти, були прийняті на роботу чи ним, чи керівниками навчальних закладів, які мають право прийому на роботу технічного та обслуговуючого персоналу. Також на роботу мають право приймати і голови сільських рад, це стосується працівників дошкільних навчальних закладів за винятком керівників таких закладів. Із 1050 працівників про які йдеться у протоколі про адміністративне правопорушення до його повноважень щодо прийняття на роботу належать 615 педагогів, 3 державні службовці та 21 керівник дошкільних навчальних закладів. Таким чином викладене в протоколі не відповідає дійсності.

Головний ДІП ОСОБА_2 пояснила, що вказаний протокол склала, так як таку перевірку із питання працевлаштування інвалідів її було зобов"язано провести міністерством праці та соціальної політики. Середньооблікова кількість штатних працівників по відділу освіти становить 1050 чоловік, інвалідів з них працює 29 чоловік, а потрібно 42, а тому вважає, що були підстави для складення такого протоколу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, головного ДІП ОСОБА_2, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 02-06-08/598 від 14.08.2013 року, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що не виконується норматив робочих мість призначених для працевлаштування інвалідів, а саме, станом на 01.01.2013 року працівників 1050 чоловік - інвалідів з них працює 29 чоловік, а потрібно - 42 і при цьому посилаються на статтю 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні.

Дійсно, статтею 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні встановлено норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів. Проте, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, незважаючи на таке посилання, ОСОБА_1 фактично притягується до відповідальності не за те, що у відділі освіти Хмільницької РДА не виконується норматив робочих місць призначених для працевлаштування інвалідів, а за те, що замість 42 інвалідів працює 29 інвалідів, тобто факктично за те, що начальник відділу освіти замість 42 інвалідів працевлаштував лише 29 інвалідів.

Статтею 17 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні визначено, що з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом. Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів, у разі необхідності, створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування інвалідів, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда.

Статтею 18 вказаного вже Закону також визначено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 18-1 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", інвалід, який не досяг пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованим у державній службі зайнятості як безробітний. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань. Відповідно з вимогами статті 19 для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону. Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що вони не передбачають обов"язку начальника відділу освіти РДА, в тому числі і начальника відділу освіти Хмільницької РДА ОСОБА_1, здійснювати пошук та працевлаштування інвалідів, а такий обов"язок покладено на державну службу зайнятості, зокрема на Хмільницький міськрайонний центр зайнятості. Як вбачається з відповіді Хмільницького міськрайонного центру зайнятості за вихідним № 05-12/2472 від 11.09.2013 року на запит суду, Хмільницьким міськрайонним центром зайнятості на протязі 2012 року до відділу освіти не направлялися інваліди, які перебували на обліку в Хмільницькиму міськрайонному центрі зайнятості, для працевлаштування.

Судом також встановлено, що відповідно до Положення про відділ освіти Хмільницької РДА, яке затверджено головою Хмільницької РДА 20.04.2012 року, відділ освіти є структурним підрозділом державної адміністрації, фінансується за рахунок коштів державного бюджету, гранична чисельність, фонд оплати праці працівників відділу та видатки на його утримання затверджуються головою райдержадміністрації, структуру і штатний розпис відділу освіти затверджує начальник відділу освіти в межах встановленої граничної чисельності і фонду оплати праці. Вказаним Положенням також визначено права та обов"язки відділу освіти та права і обов"язки начальника відділу освіти. Як вбачається з аналізу викладеного та в цілому вказаного Положення, ним не передбачено обов"язок, можливість, механізм та умови створення окремих робочих місць за рахунок державного чи місцевого бюджетів для працевлаштування інвалідів, в тому числі такої можливості не було і у начальника відділу освіти Хмільницької РДА ОСОБА_1

Судом серед іншого встановлено, що крім начальника відділу освіти правом прийняття на роботу користуються керівники навчальних закладів щодо персоналу шкіл за винятком педадогічних працівників, яких на роботу має право приймати начальник відділу освіти, а також голови сільських і селищних рад стосовно працівників дошкільних навчальних закладів, крім завідуючих дошкільних навчальних закладів. Тобто, судом встановлено, що із 1050 працівників про які йдеться у протоколі про адміністративне правопорушення № 02-06-08/598 від 14.08.2013 року, до повноважень начальника відділу освіти Хмільницької РДА щодо прийняття на роботу, належать 615 педагогів, 3 державні службовці та 21 керівник дошкільних навчальних закладів. Таким чином, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення № 02-06-08/598 від 14.08.2013 року проте, що у відділі освіти повинно працювати 42 інваліди виходячи із 1050 працююючих, не відповідає дійсності та суперечить вимогам статей 18,19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопрушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом прередбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, обов"язковими елементами складу адміністративного правопорушення, серед іншого, є наявність об"єктивної сторони, тобто наявність конкретних дій, що виразилися в порушенні встановлених правил та наявність суб"єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, тобто наявність вини у формі умислу або необережності.

Як вбачається із викладеного, в діях начальника відділу освіти Хмільницької РДА ОСОБА_1 відсутня вина, як к у формі умислу так і у формі необережності, так як він в силу покладених на нього службових обов"язків, Положення про відділ освіти Хмільницької РДА та у відповідності до вимог Закону України "Про державну службу", Закону України "Про освіту", не в змозі забезпечити створення робочих місць для інвалідів відповідно до вимог Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, а відповідно до статей 18, 18-1 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, не зобов"язаний займатися пошуком підходящої роботи для інвалідів та займатися пошуком інвалідів для їх працевлаштування.

Також, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 02-06-08/598 від 14.08.2013 року, в ньому не викладено в чому полягає об"єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КУпАП, тобто не ззаначено які конкретні дії чи бездіяльність допустив начальник відділу освіти Хмільницької РДА ОСОБА_1 та в порушенні яких встановлених правил чи приписів законів, вони виразилися.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що начальник відділу освіти Хмільницької РДА ОСОБА_1 не допускав бездіяльності, а також не вчиняв дій, які можуть тягнути відповідальність за ч. 2 ст. 188-1 КУпАП, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений частиною ч. 2 ст. 188-1 КУпАП.

Частиною 2 ст. 256 КУпАП передбачені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Проте, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 02-06-08/598 від 14.08.2013 року, складеного головним ДІП територіальної державної інспекції з питань праці у Вінницькій області ОСОБА_2, вказаний протокол таким вимогам не відповідає. Так зокрема до нього не внесено відомості про місце, час і суть адміністративного правопорушення та про те, хто його вчинив, а викладене у ньому не підтверджується жодним матеріалом наданим суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адмінстративного правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що судом використані всі можливі процесуальні дії та заходи для встановлення істини у справі, керуючись ст. 9, п.1 ч. 1 ст. 247, ст. 248, 249, 251, 252, 256, 276, 278-280, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 188-1 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суду протягом 10-ти днів з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_3