Справа № 164/1993/13-п
п о с т а н о в а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2013 року. Суддя Маневицького районного суду Волинської області Токарська І.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Прилісне Маневицького району Волинської області, працюючої інженером ДП «Волиньторф» с. Прилісне Маневицького району,

за ч. 1 ст. 188-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2013 року до Маневицького районного суду з Державної інспекції цивільного захисту та техногенної безпеки надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 188-16 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1, маючи на виконанні припис про усунення порушень № 395, виявлених під час перевірки від 20 травня 2013 року, термін усунення яких минув 30 серпня 2013 року, не виконала його, а саме: не проведено ідентифікацію субєкта господарювання, як обєкта підвищеної небезпеки, не проведено заміну засобів індивідуального захисту у яких закінчився термін експлуатації, не розроблено план видачі працівникам засобів індивідуального захисту, чим порушила ст. 9 Закону України «Про обєкти підвищеної небезпеки», вимоги Постанови КМ України № 956 від 11 липня 2002 року «Про ідентифікацію та декларування безпеки об'єктів підвищеної небезпеки», п. 4.3 Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях, п. 13 Постанови КМ № 1200 від 19 серпня 2002 року «Про затвердження Порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю».

В даному судовому засіданні ОСОБА_1 визнала свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-16 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-16 КУпАП підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВНТгБ № 5079 від 27 листопада 2013 року, згідно якого ОСОБА_1, маючи на виконанні припис про усунення порушень № 395, виявлених під час перевірки від 20 травня 2013 року, термін усунення яких минув 30 серпня 2013 року, не виконала його, а саме: не проведено ідентифікацію субєкта господарювання, як обєкта підвищеної небезпеки, не проведено заміну засобів індивідуального захисту у яких закінчився термін експлуатації, не розроблено план видачі працівникам засобів індивідуального захисту, чим порушила ст. 9 Закону України «Про обєкти підвищеної небезпеки», вимоги Постанови КМ України № 956 від 11 липня 2002 року «Про ідентифікацію та декларування безпеки об'єктів підвищеної небезпеки», п. 4.3 Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях, п. 13 Постанови КМ № 1200 від 19 серпня 2002 року «Про затвердження Порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю»; приписом № 395 про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту від 20 травня 2013 року (а.с. 1-4).

Суд, аналізуючи матеріали справи, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого та наслідки правопорушення, приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-16 КУпАП, а тому, приймаючи до уваги дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, її позитивну характеристику з місця роботи, а також те, що її утриманні неповнолітній син, вважає доцільним накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ч. 1 ст. 188-16, ст. ст. 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-16 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 34 (тридцять чотири) гривні 41 копійку судового збору у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська