Справа № 744/1230/13-п
Провадження № 3/744/588/2013
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2013 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Гнипа О. І.,

при секретарях Фільчаговій Г. В., Бородіній В. В.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області, щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Росія, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох дітей, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

24 жовтня 2013 року, близько 21 години 40 хвилин, ОСОБА_1 на вулиці Скоробагатого в місті Семенівка Чернігівської області у стані алкогольного спяніння опирався працівникам Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області через їх законну вимогу пройти до службового автомобіля, чим вчинив злісну непокору законній вимозі працівників міліції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнав повністю та пояснив про те, що за обставин, поставлених йому до вини, він був, на його думку, свавільно затриманий працівником місцевої міліції ОСОБА_4 за нібито керування автомобілем у стані алкогольного спяніння, чого насправді не було, а потім його доставили до комунального лікувально-профілактичного закладу «Семенівська центральна районна лікарня» для огляду на стан спяніння, надягнувши наручники, працівники міліції, котрі прибули на виклик ОСОБА_4 по телефону.

Опитаний як свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив про те, що він працює старшиною сектору ресурсного забезпечення і охорони Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області. 24 жовтня 2013 року він близько 21 години, повертаючись з відрядження, рухався на службовому автомобілі міліції марки ВАЗ 2107 по вулиці Скоробагатого в місті Семенівка Чернігівської області. В цей час йому назустріч посеред дороги підїхав автомобіль марки ВАЗ 2121, через що мало не сталася аварія, і його службовий автомобіль змушений був змінити напрямок руху, виїхати на узбіччя та зупинитися. В той же час автомобіль ВАЗ 2121, напевно помітивши службовий автомобіль міліції, різко змінив напрямок руху, розвернувся й почав тікати, але, проїхавши метрів 100, зупинився біля одного з домоволодінь по вулиці Скоробагатого. Після зупинки з автомобіля ВАЗ 2121 з місця водія вискочив ОСОБА_1 й намагався втекти та перелізти через паркан, але це йому не вдалося. Коли він підійшов до ОСОБА_1, то у того з рота відчув різкий запах алкоголю. Він відрекомендувався та повідомив, щоб той був на місці, адже він буде телефонувати із приводу виявлення обставин керування транспортом у стані алкогольного спяніння начальнику ВДАІ Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_5»ю ОСОБА_6 для документування виявленого правопорушення. Після цього ОСОБА_1 метушився навколо свого автомобіля, намагався втекти, але це йому не вдалося. Коли на його виклик по телефону приїхала група швидкого реагування Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області, то ОСОБА_1 також намагався втекти та лаявся на його адресу, після чого він поїхав.

Опитаний як свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив про те, що він працює начальником ВДАІ Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області. 24 жовтня 2013 року після 21 години він у складі групи швидкого реагування Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області виїжджав документувати адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, котре мало місце, на його переконання, з боку ОСОБА_1 і полягало у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. ОСОБА_1 при його появі метушився навколо свого автомобіля, намагався втекти і йому були одягнуті наручники. Згодом ОСОБА_1 не хотів сідати на вимоги присутнього дільничного інспектора міліції Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_7, а також його вимоги, до службового автомобіля Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області для подальшого документування обставин вчиненого.

Опитаний як свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив про те, що він є другом ОСОБА_1, який під час поставлених йому до вини подій автомобілем начебто не керував.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, опитавши свідків, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає, що у діянні ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за наступних обставин.

Злісною непокорою, відповідальність за яку передбачено ст. 185 Кодексу про адміністративні правопорушення, є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обовязків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку або виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Отже, за змістом вчинюваних ОСОБА_1 дій його вищеописані діяння, виходячи з сукупності даних вказаних вище пояснень у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5»я В. О., відомостей протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1-2) містили у собі злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обовязків.

Приходячи до такого висновку, суд не бере до уваги та відкидає вищезазначені пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні, оскільки такі пояснення прямо суперечать даним вищенаведених пояснень свідка-очевидця події ОСОБА_5»я В. О. і вказує на його наміри ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. При цьому суд критично ставиться до пояснень у судовому засіданні свідка ОСОБА_8 про начебто не керування автомобілем ОСОБА_1 та не бере їх до уваги, оскільки вони спрямовані на полегшення подальшої долі ОСОБА_1, з котрим ОСОБА_8, як видно з його пояснень, перебуває у дружніх стосунках.

Втім, оскільки Семенівським РВ УМВС України в Чернігівській області згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поставлено до вини тільки невиконання законної вимоги працівників міліції щодо проходу до службового автомобіля, а не інших діянь, тобто того моменту, коли, виходячи з сутності пояснень у судовому засіданні свідка ОСОБА_5»я В. О., на ОСОБА_1 вже були одягнуті наручники, а отже, суд вважає, що він у той час суттєвої протидії працівникам міліції чинити вже не міг, суд приходить до переконання, що в силу малозначності вчиненого, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення слід звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, але в силу малозначності поставленого до вини діяння звільнити його від стягнення, обмежившись усним зауваженням, а справу провадженням закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя: О. І. Гнип