Справа № 1327/1611/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2012 р. Суддя Червоноградського міського суду Львівської області Рак Л. С. розглянувши матеріали, які надійшли від Територіальної Державної інспекції праці у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, директора приватного підприємства «Авто-транс-сервіс», проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст . 41 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 працюючи директором приватного підприємства «Авто-транс-сервіс», здійснюючи функції, що пов»язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов »язків, порушив вимоги законодавства про працю , а саме :

· вимоги ст.30 Закону України „Про оплату праці - при огляді представлених для перевірки табелів обліку робочого часу працівників вбачається, що адміністрацією Підприємства здійснюється облік робочого часу лише окремих працівників, а саме працівників апарату управління, при цьому в табелях обліку робочого часу не проставлено тривалості щоденної роботи водіїв, тобто не зафіксовано їх присутності на робочому місці та кількості відпрацьованих водіями годин, таким чином, адміністрацією не здійснюється облік робочого часу водіїв, що має бути підставою для нарахування заробітної плати;

· вимоги ст. 80 КЗпП України відносно двох працівників, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявна заборгованість із надання щорічних відпусток протягом двох і більше років підряд;

· вимоги ст. 96 КЗпП України в частині недотримання міжкваліфікаційних співвідношень в оплаті праці, так як для окремих посад, зокрема, для помічника директора, медичного працівника та водія в окремих періодах часу, зокрема впродовж 2010 року до березня 2011 року включно встановлено посадовий оклад на рівні законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати. Таким чином, при встановленні посадових окладів для зазначених працівників, за якими закріплено виконання кваліфікованої роботи, адміністрацією Підприємства передбачено нарахування заробітної плати на рівні оплати праці за просту некваліфіковану роботу;

· вимоги ст.33 Закону України Про оплату праці, ст.4 'Закону України Про індексацію грошових доходів населення в редакції Закону України від 06.02.03 №491, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.03 №1078 - посадовий оклад працівників Підприємства був незмінним з квітня по вересень 2011 року включно (для більшості працівників встановлено посадовий оклад в розмірі по 970 грн.), в звязку з чим, при наявності відповідного приросту індексів споживчих цін в розмірі по 1,2%, заробітна плата працівників підлягала проведенню індексації в серпні та вересні 2011 року, яка бухгалтерією Підприємства нарахована не була;

· вимоги ст.24 Закону України Про оплату праці, ч.І ст.115 КЗпП України - заробітна плата всім працівникам постійно виплачується одним платежем, тобто один раз на місяць, для прикладу наведеного: заробітна плата за листопад 2011 року виплачена одним платежем, а саме 19.12.11, аналогічно заробітна плата за грудень 2011 року виплачена 19.01.12;

· вимоги ст.34 Закону України „Про оплату праці, ст.2 Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою КМУ №159 від 21.02.01 - впродовж 2011 року у Підприємстві неодноразово мала місце заборгованість з виплати заробітної плати, однак, при виплаті заборгованих коштів працівникам бухгалтерією Підприємства жодного разу не проведено нарахування та виплату належної компенсації втрати частини грошових доходів працівників у звязку з порушенням строків їх виплати при наявності відповідних приростів індексів споживчих цін;

· вимоги ст.116 КЗпП України - адміністрацією Підприємства не дотримано строків розрахунку при звільненні, так як всі належні при проведенні розрахунку кошти звільненим працівникам виплачуються не в день звільнення, а переважно наступного місяця разом із виплатою поточної заробітної плати;

· вимоги ст. 117 КЗпП України звільненим працівникам, яким виплату всіх належних при розрахунку коштів проведено з порушенням строків розрахунку при звільненні, адміністрацією підприємства не забезпечено нарахування та виплату їхнього середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В судове засідання на виклики суду порушник не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, тому суддя постановляє рішення на підставі наявних у справі доказів.

Його вина стверджується зібраними матеріалами, а саме: актом перевірки № 13-09-080/0153 від 31.01.2012 р., протоколом про адміністративне правопорушення № 13-09-080/0059 від 31.01.2012 р.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суддя приходить до висновку, що діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Обираючи вид та міру стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника.

Керуючись ст.ст. 283,284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п»ятдесят) гривень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: ОСОБА_3