Справа № 2218/6540/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Місінкевич А.Л., за участю секретаря Сокоть І. М., прокурора Реви М.М., захисника ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького матеріали, які надійшли від прокуратури м. Хмельницького про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючий на посаді старшого державного виконавця першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, одружений, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

за ч. 1 ст. 172-2 КУпАП -

встановив:

ОСОБА_2І, перебуваючи на посаді старшого державного виконавця першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції та являючись державним службовцем 7 категорії 13 рангу у виконані якого перебували виконавчі провадження про стягнення із ОСОБА_3 1462 грн. на користь держави та будучи уповноваженим на виконання функцій держави та особою, яка відповідно до п. вч. 1 ст. 4 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції є субєктом відповідальності за корупційне правопорушення, використовуючи свої службові повноваження та повязані із цим можливості у звязку із тим, що він міг вплинути в рамках відкритих ним виконавчих проваджень щодо ОСОБА_3, відповідно до постановленої попередньо ним вимог поблизу свого службового кабінету в приміщені першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції за адресою м. Хмельницький вул. Тернопільська, 13/2 отримав 17.01.2012 року біля 16 години від ОСОБА_3 неправомірну винагороду у вигляді грошових коштів в розмірі 400 грн.

В подальшому дані дії було припинено працівниками правоохоронних органів і 01.02.2012 року слідчим прокуратури винесена постанова про відмову в порушені кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ст. 368, 354 КК України на підставі п. 2 ст. 6 КПК України та складено 07 лютого 2012 року протокол про вчинення адміністративного корупційного діяння передбаченого ч 1 ст. 172-2 КУпАП. В подальшому постанова слідчого була скасована 01.03.2012 року з метою додаткової перевірки і 07.03.2012 року винесена нова постанова про відмову в порушені кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ст. 368, 354 КК України на підставі п. 2 ст. 6 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе за ч. 1 ст. 172-2 КУпАП не визнав, в суді показав, що дійсно в його проваджені знаходиться виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_3 штрафів за порушення правил дорожнього руху, він його викликав, особа зявилась то вказав, що необхідно оплатити штраф та повідомив, що у разі несплати штрафу буде вчиняти інші дії з метою їх сплати і накладе арешт на майно. Коли ОСОБА_3 зявився він передав йому реквізити для сплати штрафу, який той сплатив, але потім зясувалось, що необхідно ще було сплатити виконавчий збір, який боржник мав сплатити наступного разу. Вказав, що коли до нього прийшов ОСОБА_3 і зайшов в кабінет то він вийшов по виробничим питанням і залишив його там, грошових коштів він від нього не брав, а їх мабуть підкинули в кабінет.

В ході судового розгляду були допитані свідки з приводу досліджуємих подій.

Так, ОСОБА_3 показав, що дійсно він має борг по сплаті штрафів і на виклик прийшов до державного виконавця, який повідомив, що необхідно сплатити штраф в розмірі 3300 грн., це подвійний розмір та запропонував рішити це питання по іншому і вказав, що це йому обійдеться в 2000 грн. Він погодився та 16.01.2012 року заплатив штраф в розмірі 1462 грн., але державний виконавець наклав на автомобіль арешт. Після сплати штрафу попросив зняти арешт, на що він його відправив в ДАІ, а там вказали, що треба принести постанови про закриття виконавчого провадження. Він знову звернувся до державного виконавця, який повідомив, що необхідно ще сплатити судовий збір і вказав завтра принести йому 400 грн., що він і зроби, та передав 17.01.2012 року в коридорі державної виконавчої служби кошти ОСОБА_2, а потім пішов по своїх справах.

В ході судового розгляду були допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, які були присутніми під час проведення огляду, обробки та вручення грошей та під час проведення огляду службового кабінету ОСОБА_2 в якому були на робочому місці ОСОБА_2 виявлені в принтері під бумагою грошові кошти в сумі 400 грн., що були помічені та які при огляді і підсвічуванні світились фарбою, якою були помічені. Також було виявлено на руках, ОСОБА_2, на його мобільному телефоні, на робочому телефоні та на принтері залишки фарби, яка світилась при освітлені спеціальною лампою. Даний чоловік нічого не пояснював звідки це в нього взялось, він себе погано почував.

Свідок ОСОБА_6, який є заступником начальника відділу державної виконавчої служби та керівником ОСОБА_2 в суді повідомив, що він був присутній під час огляду і будь яких поміток, фарби на руках у ОСОБА_2, коли світили не виявив та вказав, що це також підтвердили і працівники швидкої допомоги, які були там та надавали допомогу ОСОБА_2.

Судом були також допитані працівники правоохоронних органів ОСОБА_7, ОСОБА_8, які вказали, що дійсно під час огляду було виявлено грошові кошти, які були помічені і на руках ОСОБА_2, на мобільному телефоні та робочому телефоні виявлені сліди спеціальної аерозолі, якими були помічені купюри, які дав ОСОБА_3 ОСОБА_2.

Відповідно матеріалів справи: квитанціями підтверджується, що 16.01.2012 року ОСОБА_3 сплатив борг по штрафам. Згідно протоколу огляду від 17.01.2012 року на робочому місці ОСОБА_2, були вилучені грошові кошти в сумі 400 грн. купюрами по 100 грн., які були дані ОСОБА_3 і оброблені невидимою аерозолю препарату Промінь-1, також вилучено тампони марлі, якими робили змиви з рук, хусточка білого кольору, шматок тканини помаранчьового кольору, мобільний телефон Нокиа, трубка радіотелефону Панасонік, два аркуша паперу, синтетичні рукавички і згідно висновку спеціаліста № 87 від 25.01.2012 року на даних речах виявлені при денному освітлені нашарування спеціальної хімічної речовини, що має люмінесценцію жовто-зеленого кольору в УФ-освітленні, які всі в свою чергу мають спільну родову належність (по кольору люмінесценції і якісному складі компонентів).

Отже, суд в сукупності із дослідженими судом доказами, встановив, що ОСОБА_2 були передані ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 400 гривень. Покази свідка ОСОБА_6 та пояснення медичних працівників, щодо відсутності на руках ОСОБА_2 слідів спеціальної аерозолі суд не приймає до уваги, оскільки дані особи не є відповідними спеціалістами та фахівцями, які можуть встановити наявність, або відсутність даних слідів на виявлених обєктах.

Відповідно (ст. 1) Закону України Про засади запобігання і протидії корупціїпередбачено, що корупція це використання особою, зазначеною в ч.1 ст. 4 цього Закону, наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди, в тому числі і грошей. Відповідно до ст. 6 ч.1 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, особам, зазначеним у пунктах 1-3 частини першої статті 4 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження та повязані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди або у звязку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб. Згідно з підпунктом вп.1 ч.1 ст.4 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, державні службовці є субєктами відповідальності за корупційні правопорушення.

На підставі викладеного, заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, захисника, суд приходить до наступного, що ОСОБА_2 будучі старшим державним виконавцем першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції використовуючи надані йому службові повноваження та пов'язані із цим можливості, порушив передбаченні ст. 6 ч.1 Закону України Про засади запобігання і протидії корупціїобмеження і вчинив дії, які виразились у порушенні особою встановлених законом обмежень щодо використання службових повноважень та повязаних з цим можливостей з одержанням за це неправомірної вигоди у виді грошових коштів в розмірі 400 грн., що не перевищує п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-2 ч.1 КУпАП.

Згідно ч. 4 ст. 38 КУпАП передбачено, що у разі відмови у порушені кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про відмову в порушені кримінальної справи або її закриття.

Дані дії Грцаюком були вчинені 17.01.2012 року за результатами їх розгляду винесено дві постанови про відмову в порушені кримінальної справи, остання 07.03.2012 року, а на момент розгляду справи сплив строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, тому відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 276, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2 виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-2 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-2 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:

ОСОБА_9