АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/2690/8798/12 головуючий у 1-й інстанції: Скрипник О.Г. УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 7 червня 2012 року колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: ГоловачоваЯ.В. суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д. при секретарі: Охневській Т.В. розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Голови Президії Всеукраїнської громадської організації Українського товариства глухих ОСОБА_2, Голови Всеукраїнської громадської організації Українського товариства глухих ОСОБА_2 про визнання нечинними та припинення дій розпорядження, акту ревізії фінансово-господарської діяльності та постанови Президії Всеукраїнської громадської організації Українського товариства глухих, поновлення на роботі, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 березня 2012 року, встановила: Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 березня 2012 року позовну заяву ОСОБА_1 до Голови Президії Всеукраїнської громадської організації Українського товариства глухих ОСОБА_2, Голови Всеукраїнської громадської організації Українського товариства глухих ОСОБА_2 про визнання нечинними та припинення дій розпорядження, акту ревізії фінансово-господарської діяльності та постанови Президії Всеукраїнської громадської організації Українського товариства глухих, поновлення на роботі залишено без розгляду на підставі п. З ч. 1 ст. 207 ЦПК України. У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скаржник посилається на те, що судом неправомірно залишено позовну заяву без розгляду, оскільки їх повторна неявка в судове засідання була зумовлена поважними причинами. Крім того, ОСОБА_1 та його представник не були належним чином повідомлені про розгляд справи. Представник ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав. Інші особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи. Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Такий висновок суду є правильним. Судом установлено, що 7 лютого 2012 року ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, подали заяву про відкладення розгляду справи. Розгляд справи було відкладено до 22 березня 2012 року. 22 березня 2012 року ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 повторно не зявилися в судове засідання, при цьому ОСОБА_3 подав заяву про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. На відміну від аналогічного положення раніше чинної редакції закону, в якому зазначалось про повторну неявку до суду без поважних причин, у п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК у редакції Закону від 7 липня 2010 року зазначено, що суд залишає заяву без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Тобто, не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача. Зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами (ч. З ст. 27 ЦПК України). Положення п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному звязку із положенням ст. 169 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин (пункт третій частини першої). При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. Отже, законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це повязано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не зявився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у звязку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, повязаних з розглядом справи (ч. 3 ст. 89 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з таким самим позовом (ч. 2 ст. 207 ЦПК України). Отже, згідно вимогами ЦПК України суд не повинен зясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду. Інші доводи скаржника, зокрема, про те, що він та його представник не були належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи є надуманими та спростовуються матеріалами справи. Так, вручення судової повісти представникові особи, яка бере участь у справі, вважаться врученням повістки і цій особі (ч. 5 ст. 76 ЦПК України). Із повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що судова повістка вручена представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_3 1 березня 2012 року (а. с. 145).
Таким чином, одержання 1 березня 2012 року судової повістки ОСОБА_3, вважається врученням повістки і позивачу. Про те, що ОСОБА_3 одержав судову повістку свідчить і подана ним у подальшому заява про відкладення розгляду справи, призначеного на 22 березня 2012 (а. с. 165). За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду. Залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє ОСОБА_4 права повторне звернення до суду. Ураховуючи викладене, підстави для скасування ухвали і задоволення апеляційної скарги відсутні. Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, ухвалила: Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 березня 2012 року залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги. Головуючий Я.В.Головачов Судді: О.В.Шахова ОСОБА_5