АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

28 грудня 2012 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю правопорушника ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову ОСОБА_4 Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 125,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 51 гривня та конфіскацією собаки, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 51 грн., з конфіскацією собаки породи «САО» на прізвисько «Ральф», яка належить ОСОБА_3

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 здійснював вигул собаки без намордника у невідведеному для цього місці, внаслідок чого собака вкусила громадянина ОСОБА_5, завдавши йому фізичний біль.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою потерпіла ОСОБА_3 29 листопада 2012 року подала апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила скасувати постанову суду першої інстанції. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 заявила клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_3 зазначила, що строк на апеляційне оскарження постанови суду нею пропущений з поважної причини, а саме, у звязку з тим, що їй нічого не було відомо про постанову суду,

Справа № 33/490/1088/12 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_6

Категорія: ч. 2 ст. 154 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_7

якою конфісковано її власну собаку і про існування даної постанови апелянту стало відомо лише 26 листопада 2012 року у відділі державної виконавчої служби.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що вона, як власниця собаки і сам правопорушник ОСОБА_1 в повному обсязі визнають вину в недотриманні правил тримання собаки. При цьому, мати хлопчика, якого вкусила собака, не має жодних претензій ні матеріального, ні морального характеру.

В судове засідання апелянт ОСОБА_3 не зявилась, про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, а оскільки остання належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду просив змінити постанову суду шляхом звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, з винесенням усного зауваження. При цьому, ОСОБА_1 зазначив, що не був присутній під час розгляду справи відносно нього в районному суді і дізнався про те, що за рішенням суду було конфісковано собаку, лише коли додому прийшли працівники виконавчої служби.

Захисник правопорушника - ОСОБА_2, надала суду апеляційної інстанції письмову заяву громадянки ОСОБА_8, в якій остання зазначає, що просить задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_3 і не конфісковувати собаку, оскільки не має до її власниці ні матеріальних, ні моральних претензій, а бути присутньою в судовому засіданні ОСОБА_8 не може у звязку з зайнятістю на роботі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 289, 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, в тому числі потерпілим, протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що зазначена потерпілою ОСОБА_3 причина пропуску процесуального строку, яка полягає в тому, що остання, будучи власницею конфіскованої за рішенням суду собаки, дізналася про існування оскаржуваної постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП лише у відділі державної виконавчої служби, оскільки як не викликалася до суду, так і не отримувала копії постанови суду, - є поважною причиною пропуску строку, тому строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню, а апеляційна скарга розгляду по суті.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, та не оспорювався в судовому засіданні апеляційного суду ні апелянтом ОСОБА_3, ні правопорушником ОСОБА_1

Однак, розглянувши обставини та всі сторони вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, оцінивши його наслідки, апеляційний суд вважає, що дане правопорушення не становить великої суспільної небезпеки та не завдало значної шкоди потерпілому.

Так, з письмової заяви громадянки ОСОБА_8, яка є матірю малолітнього ОСОБА_5, котрого вкусила, завдавши фізичного болю, собака, яка належить ОСОБА_3, вбачається, що ОСОБА_8 не має жодних претензій матеріального та морального характеру ні до ОСОБА_3, ні до ОСОБА_1 і просить задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_3 та не конфісковувати собаку.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про малозначність вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і керуючись ст. 22 КУпАП, вважає необхідним змінити оскаржувану постанову в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, звільнивши його від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення з винесенням усного зауваження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 пропущений строк на оскарження постанови ОСОБА_4 Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2012 року відносно ОСОБА_1.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, уточнену в судовому засіданні апеляційного суду, - задовольнити.

ОСОБА_4 Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2012 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 51 гривня та конфіскацією собаки, - змінити.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП та винести останньому усне зауваження.

ОСОБА_4 набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_7