Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 33-12/12 Суддя по 1 інстанції
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2012 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Безверхий І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в порядку апеляції на постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 листопада 2011 року, -

встановив:

Зазначеною вище постановою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

підданий адміністративному стягненню на підставі ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в сумі 2.550 грн. та визнаний винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за те, що він 30.08.2011 року о 03 год. 45 хв. по вул. П.Комуни в м. Умань, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп"яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження медичного огляду в установленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп"яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні в місцевому суді першої інстанції ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав і пояснив суду, що обставини в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, є надуманими працівниками ДПС ВДАІ, оскільки він за кермом автомобіля не перебував, так як за кермом автомобіля був його син ОСОБА_4, що можуть підтвердити свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Незаконність дій працівників ДПС ВДАІ м. Умань він оскаржив в порядку адміністративного судочинства, звернувшись з відповідним адміністративним позовом до Уманського міськрайонного суду 03.09.2011 року, який в порушення вимог КАСУ на час прийняття рішення по даній адміністративній справі не розглянутий і рішення по справі не прийнято.

В апеляції ОСОБА_3, яка подана до місцевого суду, ставиться питання про скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_3, та закриття провадження по справі, як незаконної, оскільки на думку апелянта вона суперечить фактичним обставинам справи, а тому є відповідно незаконною та необгрунтованою, постановленою в порушення норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу грубо порушує його права, свободи і законні інтереси та чинне адміністративне законодавство, що на думку апелянта є неприпустимим в даному випадку.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_3 з"явився, свою апеляцію підтримав і просив суд скасувати постанову судді місцевого суду від 28.11.2011 року і провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, також заявив суду клопотання про допит в якості свідків по справі громадян: ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7Г, яких суддею місцевого суду при винесенні оскаржуваної ним постанови не було допитано в якості свідків, незважаючи на те, що він неодноразово заявляв відповідне клопотання до місцевого суду.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків по справі: ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7Г та обміркувавши над доводами апеляції, вважаю, вона підлягає до задоволення, а постанова судді місцевого суду скасуванню з наступним закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог чинного КУпАП постанова судді повинна бути законною, обгрунтованою та вмотивованою. В ній повинно бути зазначено формулювання правопорушення вчиненого особою, яке суд визнав доведеним, відповідно до диспозиції відповідної статті КУпАП, за якою особа притягнута до адміністративні відповідальності, з визначенням часу вчинення правопорушення, форм вини, інші обставини, які мають значення у справі.

Проте, постанова судді місцевого суду від 28.11.2011 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП вимогам закону не відповідає. Так суддя належним чином не вмотивувала якими саме матеріалами справи, крім даних протоколу про адміністративне правопорушення серії СА 1 №17171 від 30.08.2011 року, підтверджується вина ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (див. в тексті оскаржуваної постанови місцевого суду зазначено: „ вина ОСОБА_3 у вчиненому адміністративному правопорушенні підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії СА 1 №171761 від 30.08.2011 року, складеного ІДПС ВДАІ м Умань та Уманського району ОСОБА_8 та матеріалами адміністративної справи"). Суддею місцевого суду при прийнятті рішення по справі не були опитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про допит яких неодноразово заявляй клопотання апелянт ОСОБА_3

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП в чинній редакції, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права, апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхиленням їх місцевим судом та за наслідками розгляду апеляційної скарги має право зокрема: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Як пояснили в суді апеляційної інстанції свідки по справі ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, то з їхніх показів вбачається, що 30.08.2011 року біля 4-ї години ранку належний апелянту ОСОБА_3 автомобіль НОМЕР_1 рухався по вул. П. Комуни в м. Умань Черкаської області і за кермом автомобіля був син апелянта - ОСОБА_4, який внесений в технічний паспорт автомобіля і має право керувати ним (див. копія тех. паспорту в мат. справи), а також має посвідчення водія ( див. копія посвідчення водія в мат. справи), а сам апелянт ОСОБА_3 та свідки по справі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 перебували у автомобілі і їхали на ньому в якості пасажирів. Під часу руху даного автомобіля, на великій швидкої „підрізав" автомобіль з написом на ньому «Державтоінспекція», в якому знаходилося два працівника ДАІ. ОСОБА_3 як власник автомобіля і в якого знаходилися всі документи на автомобіль, вийшов із авто з метою з"ясувати про причину зупинки автомобіля. Відбулася розмова з працівниками ДАІ, в послідуючому ОСОБА_3 запросили працівники ДАІ у їхній автомобіль, а потім поїхали з ним в невідомому напрямку. В послідуючому вищезазначені свідки дізналися, що працівниками ДАІ було складено на ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення по ч.1 ст. 130 КУпАП. Також свідки пояснили, що вони в послідуючому неодноразово приходили до Уманського міськрайонного суду, щоб дати відповідні покази та пояснення, але суддя місцевого суду ні разу їх не опитала незважаючи на те, що про це просив сам ОСОБА_3

Також, в матеріалах справи ( див. а.с. 2) є висновок, який є без номеру, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції датований 30.08.2011 року. Як видно зі змісту вищезазначеного документу ( див. найменування) він виданий Уманською міською лікарнею з відповідним штемпелем: Уманська міська лікарня, м. Умань, Черкаська обл.., в якому зазначено, що ОСОБА_3 від обстеження відмовився. Також, в графі 5 вказаного документу не зазначено ким саме ОСОБА_3 був направлений на огляд. У графі 8 вищезазначеного документу не зазначено хто саме оглянув ОСОБА_3В, ( лікар чи фельдшер). Але, згідно вимог ст. 266 ч.3, ч.5 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Перелік закладів охорони здоров"я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров"я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Це також зазначено у п.п. п.п. 3.1; 3.22 Інструкції „Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції"" від 06.10.2009 року за № 931/16947.

ОСОБА_3 під час розгляду справи в апеляційній інстанції було надано суду висновок за №125, який виданий Уманською міською лікарнею №2 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції датований 30.08.2011 року, з якого вбачається, що останній пройшов у вищезазначеному медичному закладі відповідний медичний огляд в результаті якого у ОСОБА_3 ознак сп'яніння виявлено не було. На відповідному штемпелі у лівому верхньому вуглі даного документу зазначено найменування: Уманська лікарня №2, наркологічне відділення, м. Умань, вул. Шевченка, 4. А тому, виходячи з наведеного вважаю, що даний вищезазначений медичний документ, відповідає вищезазначеним вимогам закону: висновок має номерну хронологію (№125), також на даному документі зазначено, що медичний огляд проводився у відповідному спеціалізованому наркологічному відділенні Уманської міської лікарні №2. А тому апеляційна інстанція бере до уваги ту обставину, що у м. Умань лише наркологічне відділення Уманської міської лікарні №2 на законних підставах має законне право на проведення огляду на стан спяніння водіїв, а тому відповідний медичний висновок, який знаходиться в матеріалах справи ( а.с. 2) суд апеляційної інстанції оцінює критично, як такий що не відповідає вищезазначеним вимогам чинного законодавства, а тому не заслуговує на увагу.

А тому, виходячи з наведеного, всі сумніви та протиріччя по даній справі суд апеляційної інстанції трактує на користь апелянта ОСОБА_3 і приходить до висновку, що за кермом автомобіля НОМЕР_1 30.08.2011 року о 03 год. 45 хв. знаходився і керував ним по вул. П.Комуни в м. Умань син апелянта по справі ОСОБА_3 - ОСОБА_4

У зв"язку з чим є безпідставним притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому за відсутністю складу даного правопорушення провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляцію ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Ребриної К.Г. від 28 листопада 2011 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Безверхий