Справа № 2604/9097/12
П О С Т А Н О В А

іменем України

"17" травня 2012 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Старовойтова С.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Дніпровського ВДАІ ГУ МВС України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 31 березня 2012 року о 10 годині 10 хвилин, керував автомобілем НОМЕР_1, по вулиці Червоногвардійській в м. Києві з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду, для встановлення стану спяніння в установленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Свою вину правопорушник визнав, та суду пояснив, що напередодні випив пива а 31 березня 2012 року їхав до аптеки за ліками, а від проходження медичного огляду відмовився.

Згідно абз. 1 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортівід 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоровя та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Згідно абз. 4 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду розяснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно архіву порушень наданого Дніпровським ВДАІ ГУ МВС України в м. Києві 15.05.2011 року ОСОБА_1 було позбавлено право керування транспортним засобом на 24 (двадцять чотири) місяця.

Згідно абз. 3 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортівід 23 грудня 2005 року № 14, розяснено що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122, статтями 1221 і 1222 , ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130, ч. 1 ст. 132 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Суд, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення, рапорт, архів порушень приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП України.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 130 ч. 2, 252, 283-285, 289, 291, 294, 303 КУпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: