№ провадження 33/490/1058/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 .М.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у 2-й інстанції - Деркач Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2012 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю адвоката ОСОБА_2, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина

України, працюючого охоронцем ТОВ Український рітейл, проживаючого за

адресою: вул. Кірова, 134-Б/16, смт. Царичанка, Дніпропетровської області,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень, -

в с т а н о в и в :

Постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2012 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_3 порушив вимоги п. 5.3 а Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скаги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції взагалі не дано оцінку його доводам, а висновки суду обґрунтовані сумнівними поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 При розгляді справи, суддею не враховані обставини ДТП та було відмовлено в допиті його свідків, а за результатами дослідження матеріалів справи, суддя давши їм невірну оцінку, прийшов до неправильного висновку, який не відповідає фактичним обставинам справи. Також судом було порушено вимоги ст. 38 КУпАП, так як його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП більше ніж через 4 місяці з дня винесення постанови про відмову в порушенні кримінальної справи.

В суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_2М, яка представляє інтереси ОСОБА_3, підтримала в повному обсязі подану останнім апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши адвоката ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 в порушенні п. 5.3 аПравил дорожнього руху України є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АЕ1 № 402139 від 05.11.2012 року, підписаним апелянтом, в якому він зазначив, що з протоколом категорично не згодний. Але твердження правопорушника спростовуються наявними матеріалами справи, а саме: постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 01.11 2012 року, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.06.2011 року, схемою місця ДТП, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, протоколами огляду та перевірки технічного стану транспорту, в яких вказані пошкодження, які отримали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди; поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інших свідків ДТП та поясненнями правопорушника у

Справа № 33/490/1058/12 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_6

судовому засіданні при розгляді справи, де він зазначив, що вину в скоєному правопорушенні визнав повністю, прохає суворо не карати, не позбавляти прав керування транспортними засобами та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, щиро кається (а.с. 1- 30).

Будь-яких доказів, які б спростовували висновок суду першої інстанції, щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як в апеляційній скарзі, так і під час судового розгляду справи в апеляційній інстанції, апелянтом та його захисником не надано.

Підстав ставити під сумнів достовірність обставин дорожньо-транспортної пригоди, викладених в схемі місця дорожньо-транспортної пригоди не має. Твердження апелянта щодо наявності свідків, які можуть підтвердити, що у вчиненні ДТП винна саме ОСОБА_4, не знайшли свого підтвердження та суперечать даним, що містяться у вищевказаних матеріалах справи, з яких вбачається, що саме внаслідок порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України сталася ДТП.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення були порушені норми матеріального права, передбачені ч.4 ст.38 КУпАП, а саме строки накладення адміністративного стягнення, є надуманими.

Так, відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП у разі відмови у порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи або про її закриття. Дані вимоги Закону судом першої інстанції не були порушені, що підтверджується протоколом про відмову в порушенні кримінальної справи від 01.11.2012 року та постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2012 року.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 38, 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суддя з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо безпідставності притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності свого підтвердження матеріалами справи не знайшли, тому апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Накладаючи стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 гривень, суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2012 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_6