ПОСТАНОВА

Текст

12.03.2012 суддя Подільського районного суду м. Києва Захарчук С.С.,

за участю прокурорів: Сухоставець І.В., Шевчука О.Ю.,

розглянувши матеріали, які надійшли з прокуратури м. Києва про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, українки, місце роботи та посада на момент вчинення адміністративного правопорушення: фельдшер з прийому викликів та передачі їх виїзним бригадам відділення швидкої психіатричної допомоги Київської міської клінічної психоневрологічної лікарні № 1, вдова, має доньку ОСОБА_2, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

18 жовтня 2011 року ОСОБА_1, працюючи на посаді фельдшера з прийому викликів та передачі їх виїзним бригадам відділення швидкої психіатричної допомоги Київської міської клінічної психоневрологічної лікарні № 1, використала свої службові повноваження та повязані з цим можливості з метою отримання неправомірної вигоди для себе та відділення психіатричної допомоги у розмірі 500 грн., чим порушила вимоги ч. 1 ст. 6 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», у звязку з чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, зясувавши думку прокурорів, які вважають, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази та матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо використання службових повноважень та пов'язаних з цим можливостей з одержанням за це неправомірної вигоди у розмірі, що не перевищує п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або у зв'язку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

Пунктами 1, 2 приміток до ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, визначені у пунктах 1 - 3 частини першої статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». У статтях 172-2 і 172-3 під неправомірною вигодою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, що їх без законних на те підстав обіцяють, пропонують, надають або одержують безоплатно чи за ціною, нижчою за мінімальну ринкову.

Установлено, що на час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 працювала на посаді фельдшера з прийому викликів та передачі їх виїзним бригадам відділення швидкої психіатричної допомоги Київської міської клінічної психоневрологічної лікарні № 1 та відноситься до суб'єктів відповідальності за корупційні правопорушення, визначених у п. «а» ч. 2 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

У разі відмови у порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про відмову у порушенні кримінальної справи або про її закриття.

Відповідно до постанови прокурора відділу захисту конституційних прав і свобод громадян ОСОБА_3 від 24 січня 2012 року відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно колишнього фельдшера з прийому викликів та передачі їх виїзним бригадам відділення швидкої психіатричної допомоги Київської міської клінічної психіатричної лікарні № 1 ОСОБА_1 за ст. ст. 364, 365, 368, 368-2 КК України у звязку з відсутністю в її діях складу цих злочинів.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, вбачаю в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у звязку з чим її слід визнати винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та провадження у справі закрити у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 4, 6 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ст. ст. 38, 172-2, 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити провадження у справі, у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

СУДДЯ Захарчук С. С.