АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2012 року м. Київ

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Невідомої Т.О., Пікуль A.A.

при секретарі - Демяненко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 30 листопада 2011 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

У червні 2011 року позивач звернувся із зазначеним позовом, уточнивши який зазначив, що 10 липня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна»(правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») та відповідачкою був укладений договір № CL-009/536/2006, за яким остання отримала кредит у розмірі 34 673.31 доларів США строком до 10 липня 2012 року зі сплатою 12.50 % річних за користування кредитом.

За договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року АТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Відповідачка не виконує зобовязань за кредитним договором, тому, позивач просив стягнути на свою користь із відповідачки:

- 25735.76 доларів СІЛА, що складає 205260.70 грн. заборгованості за кредитним договором, 259 146.28 грн. пені за прострочення виконання зобовязання за період з 21.04.2011 року до 20.10.2011 року, 1700 грн. державного мита, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.(а.с. 1-33, 105-109)

Відповідачка проти позову заперечувала, зазначила, що судом не враховано платежі відповідача на погашення кредитної заборгованості.(а.с. 50-54)

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 30 листопада 2011 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено.(а.с. 121-123).

В апеляційній скарзі відповідачка посилалася на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити вимоги частково на суму 23253.63 доларів США заборгованості за кредитним договором та зменшити розмір пені за прострочення виконання зобовязання із посиланням на ч.3 ст. 551 ЦК України. Обґрунтовуючи скаргу апелянт зазначила, що суд не звернув уваги на погашення кредиту, а розрахунки позивача є помилковими, (а.с. 124- 137)

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи сторін, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 10 липня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна»(правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») та відповідачкою був укладений договір № СЬ-009/536/2006, за яким остання отримала кредит для придбання автомобіля у розмірі 34 673.31 доларів США строком до 10 липня 2012 року зі сплатою 12.50 % річних за користування кредитом.

За договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року АТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Цих обставин, підписання договорів і отримання у кредит коштів сторони не заперечували.(а.с. 15-43)

За виконавчим нотаріуса, звернено стягнення на вищевказаний автомобіль на погашення заборгованості сплачено 34891 грн.(а.с 53-54, 61-67)

Відповідач не виконала зобовязань за кредитним договором і гроші не повернула.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Обовязок боржника сплатити 25735.76 доларів США, що складає 205260.70 грн. заборгованості за кредитним договором, з яких 17755.18 доларів США(141609.99 грн.) заборгованості за кредитом, 7980.58 доларів США(63650.71 грн. заборгованості по відсоткам за період з 13.11.2006 року по 05.11.2010 року, та 259 146.28 грн. заборгованості по пені за прострочення виконання зобовязання за період з 21.04.2011 року до 20.10.2011 року, розрахунки такої заборгованості наведені позивачем станом на 20.10.2011 року і зазначені в оскаржуваному рішенні районного суду, передбачені і відповідають змісту п.п. 1, 1.4-1.8, 2.3, 3.1.1-3.1.3 укладеного Банком і відповідачкою кредитного договору від 10.07.2006 року № СЬ-009/536/2006.(а.с.7-12, 107)

Колегія суддів відхилила посилання апелянта на ч. З ст. 551 ЦК України, яка може бути застосована у разі стягнення збитків, в той час як позивачем такі вимоги не заявлялись. Неустойка у даному випадку є платою за користування грошима і підлягає сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. На пропозицію колегії суддів, представник апелянта не надала доказів наявності обставин, передбачених законом, за яких колегія суддів мала б підстави для висновку про зменшення пені.

Наведені районним судом розрахунки обґрунтовані наявними у справі доказами, в межах заявлених позовних вимог, враховано період порушення відповідачкою умов договору, і сплату коштів на виконання договору і часткове погашення заборгованості.

Доводи апелянта щодо неправильності такого розрахунку зробленого позивачем спростовуються матеріалами справи, (а.с. 7-12, 68-96, 107)

з

Доказів погашення існуючої за вищевказаним кредитним договором заборгованості або її зменшення порівняно із розрахунками, наданими позивачем, на час розгляду справи судом апелянтом не надано, не встановлено таких і в судовому засіданні.

З такими умовами за кредитним договором сторони погодились під час їх укладення, про що свідчать їх підписи.

Кредитного договору відповідач не оспорював, заперечення проти заявленого позову, не можуть бути визнані підставою для звільнення відповідачки від обовязків за укладеним нею кредитним договором.

Висновок районного суду щодо стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для скасування судового рішення, тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 30 листопада 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

ОСОБА_2

ОСОБА_3