Справа № 3/533/621/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2012 року

Суддя Мар'їнського районного суду Донецької області Ліпчанський С.М. розглянувши матеріал адміністративної справи, який надійшов з територіальної державної інспекції праці в Донецькій області, у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний код № НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: Донецька область, м. Марїнка, вул.. Шевченка, 43а, є фізичною особою-підприємцем (місце розташування: Донецька область, Марїнський район, м. Марїнка, вул. Садова, 65а),

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2012 року Територіальною державною інспекцією праці в Донецькій області проведено перевірку додержання чинного законодавства про працю ФОП ОСОБА_1.

В ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1, працює на посаді з 30.09.1999 року, на підставі вимог ст. 21 КЗпП України виступає однією із сторін трудового договору і як роботодавець повинна забезпечити реалізацію трудових прав громадян. Однак, ОСОБА_1 порушила вимоги чинного законодавства та вчинила адміністративне правопорушення, а саме:

- Встановлена ФОП ОСОБА_1 працівникам заробітна плата не відповідає вимогам чинного законодавства України та кваліфікації виконуваної ними роботи. Відповідно, відомостей нарахування та виплати заробітної плати, табелів обліку робочого часу продавцю продовольчих товарів ОСОБА_2 нараховувалась заробітна плата з 01.01.2011 року у розмірі 941,00 грн., з 01.04.2011 року у розмірі 970,00 грн. на місяць, з 01.10.2011 року у розмірі 1050,00 грн. на місяць, з 01.01.2012 року у розмірі 1100,00 грн. на місяць, продавцю продовольчих товарів ОСОБА_3 з 16.03.2012 року нараховується заробітна плата у розмірі 1100.00 грн. на місяць, що свідчить про неправомірні дії, які привели до триваючого порушення вимог ст. 96 КЗпП України, Регіональної угоди між Донецькою облдержадміністрацією, профспілковими об'єднаннями Донецької області та Донецькою обласною організацією роботодавців на 2011-2012 роки, Генеральної угоди між Кабінетом Міністрів України, всеукраїнськими об'єднаннями організацій роботодавців і підприємців та всеукраїнськими профспілками і профоб'єднаннями на 2010 - 2012 роки та Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників "Торгівлі та громадського харчування", який затверджено наказом № 918 від 30.11.1999 року Міністерства зовнішнього економічного зв'язку і торгівлі України.

- ФОП ОСОБА_1 заробітна плата виплачується один раз на місяць, що свідчить про неправомірні дії, які привели до триваючого порушення вимог ст.115 КЗпП України та ст.24 Закону України "Про оплату праці". Так, на час перевірки ще не було здійснено жодної виплати із заробітної плати за травень 2012 року.

- ФОП ОСОБА_1 на протязі січня 2010 - березня 2012 років не надано жодної щорічні відпустки продавцю ОСОБА_2, що свідчить про неправомірні дії, які привели до вимог ст. 45 Конституції України, ст. 10 Закону України "Про відпустки" та ст. 74 КЗпП України.

- ФОП ОСОБА_1 16.03.2012 року було розірвано трудові відносини з працівником ОСОБА_2, яка працювала з 26.01.2010 року, а грошова компенсація за всі не використані нею дні щорічної відпустки не нарахована та не виплачена, що свідчить про1 неправомірні дії, які привели до триваючого порушення вимог ст. 83 КЗпП України та ст. 24 Закону України "Про відпустки"

Вищезазначені порушення, допущені ФОП ОСОБА_1.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена шляхом направлення судової повістки. Вважаю можливим розглянути справу в її відсутність, на підставі наявних в них доказів.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку про те, що ОСОБА_1 своїми діями скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 41 ч. 1 КпАП України.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення зясовую: що ОСОБА_1 є винною в вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КпАП України, правопорушниця підлягає адміністративній відповідальності, помякшуючих, обтяжуючих обставин не встановлено.

При обранні міри адміністративного стягнення, враховую обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, характеристику правопорушниці, вважаю, що відносно ОСОБА_1 достатньо застосувати адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу в межах санкції статті, як таким що буде достатнім для запобігання скоєння правопорушення в майбутньому.

На підставі викладеного, ст. 41 ч. 1 КпАП України, керуючись ст. ст. 279, 280, 283, 284 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 КпАП України і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (пятсот десять) гривень на користь держави.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання до Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд.

Суддя

Дата документу 04.07.2012