№ 3/0514/1342/2012
ПОСТАНОВА

19 грудня 2012 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Діденко С.О., розглянувши матеріали Територіальної державної інспекції праці у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою м. Добропілля п-т. Шевченко, 11/53 Донецької області, працюючого приватним підприємцем,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП,

в с т а н о в и в:

30 листопада 2012 року Територіальною державною інспекцією праці у Донецькій області складено протокол № 05-09-050/0031 про результати перевірки додержання чинного законодавства про працю фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем. Є підприємцем з 25 жовтня 2010 року, використовує найману працю з 05.07.2011 року. Відповідно до ст. 24 та ст. 24-1 КЗпП України фізична особа-підприємець укладає трудові договори з найманими працівниками, та на підставі ст. 21 КЗпП України виступає однією із сторін трудового договору і як роботодавець повинна забезпечити реалізацію трудових прав громадян, а саме:

1. Під час перевірки повноти та своєчасності виплати заробітної плати працівниками встановлено наступне. В порушення вимог ст.. 29 ЗУ «Про оплату праці»конкретні строки виплати заробітної плати не встановлені. У розрахунково-платіжних відомостях значиться лише один підпис працівників в місяць в отримання заробітної плати, тобто відсутнє підтвердження того, що виплата заробітної плати здійснюється двічі на місяць. Вищезазначене свідчить про порушення вимог ч.1 ст. 115 КЗпП та ст.. 24 ЗУ «Про оплату праці»в частині забезпечення виплати заробітної плати не менше двох разів на місяць з проміжком часу, що не перевищує 16 к.д., а також п.п. 1 п 1 Закону України від 23.08.2010 р. №2559- VI «Про внесення змін в деякі законодавчі акти України відносно строків виплати заробітної плати», в якому передбачено, що заробітна плата виплачується працівниками регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів, і не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

2. В ході вивчення табелів обліку робочого часу було встановлено, що в ході ведення достовірного обліку виконуваної працівниками роботи фізичною особою порушуються вимоги ст..53 КЗпП України «Тривалість роботи напередодні святкових і неробочих і вихідних днів», якою передбачено, що «Напередодні святкових і неробочих днів (стаття 73) тривалість роботи працівників, крім працівників,зазначених у ст.. 51 цього Кодексу, скорочується на одну годину як при пятиденному, так і при шестиденному робочому тижні». Так, згідно табелів обліку робочого часу гр.. ОСОБА_2 та гр.. ОСОБА_3, відпрацювали по 4 години (при цьому повна тривалість робочого дня згідно трудового договору дорівнює 4-м годинам на день) 07 березня 2012 року,14 квітня 2012 року (напередодні Великодня), 08 травня 2012 року (напередодні дня перемоги), 27 червня 2012 року(напередодні Дня Конституції), 23 серпня 2012 року. При цьому оплата роботи в надурочну години проведена з порушенням вимог ст..106 КЗпП України «Оплата роботи в надурочний час», якою передбачено, що «За погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки.»

3.Черговість надання відпусток не визначена графіком, затвердженим власником або уповноваженим нам органом і доведеним до відома всіх працівників, що свідчать про неправомірні дії, які привели до тривалого порушення ч. 4 ст..79 КЗпП України.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно працює приватним підприємцем і використовує найману праці, ним дійсно було порушено законодавство про працю, але всі, вказані в акті перевірки та протоколі про притягнення до адміністративної відповідальні виправлені, тому просить не призначати йому суворого покарання. В подальшому зобовязується не порушувати діюче законодавства.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши та проаналізувавши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Стаття 22 КУпАП передбачає можливість звільнення від адміністративної відповідальності правопорушника за малозначністю скоєного правопорушення, за умови, що дане правопорушення не представляє великої суспільної небезпеки, не заподіяло чи не здатне було заподіяти будь-яку значну шкоду суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян, чи іншим, охороняємим законом, цінностям.

Оцінивши обставини скоєння правопорушення, наслідки, що наступили, переконавшись, що скоєнням проступку не заподіяно будь-якої значної шкоди суспільству, державі чи окремим громадянам, вважаю за можливе адміністративну справу відносно ОСОБА_1, за ч.1 ст. 41 КУпАП провадженням закрити із застосуванням ст. 22 КУпАП - за малозначністю скоєного адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. 22, ч.1 ст. 41, 284 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст. 41 КУпАП від адміністративної відповідальності, із застосуванням ст. 22 КупАП, - за малозначністю скоєного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 винести усне зауваження.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Добропільського

міськрайонного суду ОСОБА_4

19.12.2012