Справа № 1321/916/2012 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я..
Провадження № 33/1390/281/12 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2012 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Гончарук Л.Я.

з участю захисника-адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляцію ОСОБА_2 на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 04 квітня 2012 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком два роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 09 березня 2012 року о 04.05 год., в порушення вимог п.2.9 Правил дорожнього руху в м. Сокалі на вул. Тартаківській Львівської області, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

В апеляції ОСОБА_2 покликається на те, що дії інспектора Паньківа Р.Є. незаконні.

Зазначає, що на його думку освідування проведено із значними порушеннями нормативних актів, які регулюють цю процедуру, та прямими фальсифікаціями фактів, так як в його випадку проба за допомогою трубки "Контроль тверезості" або іншим дозволеним приладом не застосовувалася, що саме по собі робить незаконним подальше направлення на медичне освідування, огляд працівником міліції взагалі не проводився і відповідно жодних свідків на місці зупинки не було. Крім цього, інспектор був зобов'язаний в письмовій формі оформити направлення на огляд і скерувати його у медичний заклад для проведення огляду водія транспортного засобу, однак таке направлення не оформлялось і відповідно жодних законних підстав проводити його огляд на предмет встановлення алкогольного сп'яніння лікарями Сокальської ЦРЛ не було. Незважаючи на його вимоги, аналізи біологічних середовищ організму не відбирались під час освідування, а тому результати даного освідування не можуть бути доказом у даній справі.

Вважає, що інспектор сфальсифікував події і незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності. Додатковим підтвердженням фальсифікації може бути і той факт, що в нього не був вилучений автомобіль. Він самостійно на своєму автомобілі прибув до Сокальської ЦРЛ і самостійно керував своїм автомобілем після медичного обстеження. Жодних зауважень з цього приводу від інспектора не поступало.

Просить постанову скасувати, а справу щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Заслухавши виступ захисника-адвоката ОСОБА_1, який підтримав апеляцію, зазначивши, що судом при постановленні рішення не було враховано особу правопорушника, майновий стан та не надано увагу, що транспортний засіб необхідний ОСОБА_2 та його сімї в побуті, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляції, суд вважає, що така підлягає частковому задовольненню виходячи з наступного.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та постанови судді, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.2 КК України.

Диспозиція ст. 130 ч.2 КУпАП передбачає повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, окрім іншого, з'ясувати чи було в даному випадку вчинено ОСОБА_2 адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.2 КУпАП, після чого прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Як вбачається з справи №1321/916/12, в ній відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.2 КУпАП.

Тобто, апеляційний суд приходить до висновку, що суддя місцевого суду не міг встановити фактичні обставини даної справи, не усунувши процесуально вищевказані недоліки, а тому передчасно притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.2 КУпАП.

Отже, постанова судді від 04 квітня 2012 року підлягає скасуванню як така, що не відповідає фактичним обставинам справи, а матеріали протоколу про адміністративне правопорушення серії №ВС1 №260389 від 09 березня 2012 року відносно ОСОБА_2 поверненню ВДАІ Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області для належного оформлення та усунення вказаного недоліку.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляцію ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 04 квітня 2012 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком два роки без оплатного вилучення транспортного засобу, скасувати з направленням матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення серії №ВС1 №260389 від 09 березня 2012 року відносно ОСОБА_2 в ВДАІ Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області для належного оформлення та усунення недоліку, зазначеного в мотивувальній частині постанови.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах ОСОБА_3

апеляційного суду

Львівської області