Справа№1319/5517/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Львів

30 жовтня 2012 року суддя Сихівського районного суду м. Львова Шашуріна Г.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм в Агропромисловому підприємстві Львівське, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09.02.2012 року ОСОБА_1 16.01.2012 року о 20:30 год., керуючи автомобілем МАЗ, державний номер НОМЕР_1, в м. Львові на вул. Стрийська - Персенківка посипаючи проїзну частину піскосумішшю не переконався, що це не наражає на небезпеку інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого відбувся викид каміння, що спричинило пошкодження автомобіля Деу, державний номер НОМЕР_2. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 1.5, 22.3 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в ДТП не визнав та пояснив, що 16.01.2012 року приблизно о 20:30 год. він керував автомобілем МАЗ, державний номер НОМЕР_1 по маршруту Сихівського району м. Львова на вул. Стрийській з включеним маячком жовтого кольору та піскосівом, здійснюючи посипання проїзної частини дороги, в районі шляхопроводу на вул. Стрийській його випередив автомобіль Деу, державний номер НОМЕР_2, водій якого змусив його зупинитись та повідомив, що з автомобіля МАЗвилетів камінь та пошкодив задні праві двері та крило автомобіля. В своїх діях порушення ПДР не вбачає.

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд, виходячи з вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується схемою ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП, що у своїй сукупності свідчить про відсутність в його діях порушень вимог п. 1.5, 22.3 ПДР України у звязку з наступним.

Згідно з п. 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Пунктом 22.3 Правил дорожнього руху визначено, що перевезення вантажу дозволяється за умови, що він: не наражає на небезпеку учасників дорожнього руху; не порушує стійкості транспортного засобу і не утруднює керування ним; не обмежує водієві оглядовості; не закриває зовнішніх світлових приладів, світлоповертачів, номерних і розпізнавальних знаків, а також не перешкоджає сприйманню сигналів, що подаються рукою; не створює шуму, не піднімає пилу та не забруднює проїзну частину і навколишнє середовище.

З письмових пояснень водія автомобіля Деу, державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 від 19.06.2012 року вбачається, що 16.01.2012 року приблизно о 20:30 год. він рухався на вказаному автомобілі по вул. Стрийській у м. Львові в напрямку центру міста. В районі вул. Персенківка рухався у лівій смузі руху за автомобілем спецтехніки, який посипав дорогу. Відчув удар у правий бік свого автомобіля. Припускає, що це був шматок льоду, який вилетів з вказаного автомобіля.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 09.02.2012 року вбачається, що на автомобілі МАЗ, державний номер НОМЕР_1, на якому він працював 16.01.2012 року, на задньому борту встановлена табличка, яка інформує інших учасників дорожнього руху про розсип піскосуміші в радіусі двадцяти пяти метрів.

Водій автомобіля Деу, державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив, що ним не було дотримано вимоги інформаційної таблички, яка містилася на автомобілі МАЗ, державний номер НОМЕР_1, та не дотримано безпечної дистанції до автомобіля спецтехніки, який здійснював посипання проїзної частини піскосумішшю.

Приписами п. 3.6 Правил дорожнього руху встановлено, що увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору на механічних транспортних засобах дорожньо-експлуатаційної служби під час виконання роботи на дорозі, на великогабаритних та великовагових транспортних засобах не дає їм переваги в русі, а служить для привернення уваги та попередження про небезпеку. При цьому водіям транспортних засобів дорожньо-експлуатаційної служби під час виконання роботи на дорозі дозволяється відступати від вимог дорожніх знаків (крім знаків пріоритету та знаків 3.21 - 3.23), дорожньої розмітки, а також пунктів 11.2, 11.5 - 11.10, 11.12, 11.13, підпунктів "б", "в", "ґ" пункту 26.2 цих Правил за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Водії інших транспортних засобів не повинні перешкоджати їхній роботі.

Пунктом 9.1 Правил дорожнього руху визначено, що попереджувальними сигналами, зокрема, є увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Згідно з п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Схема ДТП, пояснення учасників ДТП дають змогу дійти висновку щодо відсутності в діях водія ОСОБА_1 порушень ПДР. Судом встановлено, що ОСОБА_1 вжив всіх залежних від нього заходів для того, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю або здоров'ю громадян, унеможливити завдавання матеріальних збитків.

Крім того, приписами п. 1.4 ПДР визначено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

При вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, судом має бути зясовано наявність причинно-наслідкового звязку між виникненням даної ДТП, порушенням ПДР цією особою та наслідками, які настали, а саме пошкодженням транспортних засобів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутні порушення вимог п. 1.5, 22.3 ПДР України, характер руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не є причиною виникнення даної ДТП та її наслідків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Приписами ст. 38 КУпАП визначено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

З урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 09.02.2012 року, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді строки накладення адміністративного стягнення сплинули. Відтак, провадження у даній справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 124, 247, 251, 252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: