АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2012 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю прокурора Кузьменко С.С., представників митниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2012 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого у ВАТ АК Дніпроавіа зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 152, а проживаючого за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м ОСОБА_5, 24 А 50,

визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ст. 340 Митного кодексу України, з накладенням адміністративного стягнення у виді конфіскації предметів правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2012 року ОСОБА_3 визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ст. 340 Митного кодексу України, з накладенням адміністративного стягнення у виді конфіскації предметів правопорушення, якими є гвинтові пари в зборі.

Постановою районного суду встановлено, що 13 вересня 2010 року, відповідно до договору оперативного лізингу від 03 вересня 2009 року № 853, укладеного між Goiania-Comercio E Servicos Internacionais LDA та ВАТ АК Дніпроавіа, додаткової угоди б/н від 22 вересня 2009 року, згідно інвойсу № 37 від 03 серпня 2010 року, авіаційної накладної від 04 серпня 2010 року, дефектних актів від 03 серпня 2010 року, в зону діяльності Дніпропетровської митниці на адресу ВАТ АК Дніпроавіа надійшов товар гвинтові пари в зборі п/н 07311P000-02, s/n 045В, п/н 07311Р000-02, s/n 784В, п/н 07313Р000-01, s/n 314А, п/н 07312Р000-01, s/n 081В у кількості 4 штук, вартістю 160106,57 грн., який в подальшому був оформлений у Дніпропетровській митниці в режимі тимчасового ввезення згідно ВМД типу ІМ 31 від 13 вересня 2010 року під зобовязання

Справа № 33/490/183/12 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_6

Категорія: ст. 340 МК України Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_7

про зворотне вивезення вказаного товару в строк до 10 січня 2012 року. Згідно актів від 15 жовтня 2010 року дані гвинтові пари встановлені на літак цивільної авіації Boeing 737-500, який був ввезений у митному режимі тимчасове ввезення із зобовязанням здійснити зворотне вивезення і 20 вересня 2011 року даний літак був вивезений за межі митної території України. 10 січня 2012 року під час здійснення митного контролю було зясовано, що гвинтові пари п/н 07311P000-02, s/n 045В, п/н 07311Р000-02, s/n 784В, п/н 07313Р000-01, s/n 314А, п/н 07312Р000-01, s/n 081В, встановлені на вищевказаний літак та вивезені за межі митної території України і не були задекларовані за встановленою формою.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій згідно змінених апеляційних вимог, просить апеляційний суд змінити накладений на нього вид адміністративного стягнення з конфіскації предметів правопорушення на штраф в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 340 МК України.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначив, що помилково при оформленні декларації на вивезення літака не вказав про гвинтові пари, що були у складі цього літака. Однак, при накладенні на апелянта адміністративного стягнення у виді конфіскації предметів правопорушення, районний суд не обґрунтував таке рішення і не врахував, що ОСОБА_3 визнав свою вину в порушенні митних правил, при цьому дане правопорушення не спричинило для держави ніяких збитків та ніяких зобовязань перед бюджетом.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4, підтримали в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердили викладені в апеляції доводи та просили змінити накладений на ОСОБА_3 вид адміністративного стягнення з конфіскації предметів правопорушення на штраф. При цьому, апелянт зазначив, що отримує незначну заробітну плату, в підтвердження чого надав апеляційному суду відповідну довідку.

Представники Дніпропетровської митниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також, прокурор Кузьменко С.С., просили апеляційний суд залишити постанову суду першої інстанції без змін, оскільки на їх переконання оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а вимоги апеляційної скарги безпідставні.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, долучивши за клопотанням апелянта до матеріалів справи відповідні документи, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 в порушенні митних правил, передбачених ст. 340 Митного кодексу України, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та апелянтом не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді конфіскації предметів правопорушення, є необґрунтованими.

Зі змісту ст. 33 КУпАП вбачається, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції повно, всебічно та обєктивно зясував всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи і адміністративне стягнення у виді конфіскації предметів правопорушення на ОСОБА_3 судом накладено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, ст. ст. 326, 327 МК України та в межах санкції ст. 340 МК України, при цьому районний суд правильно врахував характер вчиненого апелянтом правопорушення.

Лише ті обставини, що апелянт визнав свою вину у вчиненому правопорушенні і отримує невелику заробітну плату, не можуть бути безумовною підставою для зміни йому накладеного адміністративного стягнення на штраф.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в апеляційній скарзі вагомих доводів, які б давали апеляційному суду підстави помякшити відповідальність апелянта, тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 394 Митного кодексу України, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2012 року, якою ОСОБА_3 визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ст. 340 Митного кодексу України, з накладенням адміністративного стягнення у виді конфіскації предметів правопорушення, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_7