Справа № 3-4044/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2012 року cуддя Печерського районного суду м. Києва Кицюк В.П. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за 1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2012 року, приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 по Столичному шосе у м. Києві з ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння відмовився у присутності двох понятих, чим порушив п.п. 2.5,2.9 Правил дорожнього руху України.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що водію заборонено управляти транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або знаходячись під дією наркотичних або токсичних засобів. На вимогу працівника ДАІ водій зобовязаний пройти у встановленому порядку медичне освідчення для визначення алкогольного спяніння ( п. 2.5 Правил).

Згідно ст. 130 КУпАП відповідальність за цією нормою настає, зокрема, у випадку керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, або у разі відмови особи, яка керую транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння. Таким чином зазначена норма встановлює презумпцію знаходження водія у стані алкогольного ( наркотичного, тощо) спяніння, якщо останній відмовився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку.

З протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту працівника ДАЇ вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння. Зазначене також підтверджується поясненнями свідків- понятих та не заперечувалося ОСОБА_1 в судовому засіданні ( а.с.3,4.6).

Таким чином, суд вважає доведеним наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особою в стані алкогольного спяніння.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності за такого роду правопорушення, визнав вину, хоча офіційно і не працевлаштований, проте за якого твердженням має самостійно, вважає можливим у виховних цілях призначити йому стягнення у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 279, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 2550 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Строк предявлення постанови для виконання 3 місяці. .

Суддя В.П. Кицюк