Справа № 0804/560/2012
Провадження № 3/0804/114/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2012 р. смт. Веселе

Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Нагорний А.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Територіальної державної інспекції праці у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 23.07.1960 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, мешкає за адресою: смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, керівника КДНЗ (ясла-садок) №1 Оленка, протягом року адміністративному стягненню не піддавалася, за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Веселівського районного суду Запорізької області з Територіальної державної інспекції праці у Запорізькій області надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України.

У протоколі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КпАП України посадовими особами Територіальної державної інспекції праці у Запорізькій області зазначено, що під час перевірки КДНЗ (ясла-садок) №1 Оленка, юридична адреса: вул. Чкалова, 7-а, смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, було встановлено порушення.

Так, ОСОБА_1, маючи організаційно-розпорядчі та контрольні повноваження під час виконання службових обовязків вчинила адміністративне правопорушення, яке встановлено актом перевірки, а саме:

- графіки відпусток на 2011-2012 р.р. для перевірки не надано. При наданні відпустки працівникам не дотримується двотижневий термін попередження про початок відпустки, обовязковість якого передбачена вимогам ст.79 КЗпП України та ст.10 Закону України Про відпустки, в звязку з чим виплата заробітної плати за весь час щорічної відпустки за три дні до початку відпустки згідно вимог ст.115 КЗпП України не проводиться;

- штатний розклад для перевірки не надано, чим порушено вимоги ст.64 Господарського кодексу України;

- повний розрахунок зі звільненими не проводиться, чим порушено вимоги ст.116 КЗпП України;

- при звільненні працівників не нараховано компенсацію за дні невикористаної відпустки, чим порушено вимоги ст.83 КЗпП України;

- звільненим працівникам не нарахована вихідна допомога, чим порушено вимоги ст.44 КЗпП України;

- відпустка без збереження заробітної плати надається з порушенням вимог ст.26 Закону України Про відпустки.

Факт скоєння правопорушення підтверджується протоколом та доданими до нього доказами, і тому суд приходить до висновку, що державним інспектором праці дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.41 КпАП України порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці.

При вирішенні питання про застосування положень ст.22 КпАП України, суд також вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та Управління узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено.

У кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Встановлення зауваження, як заходу впливу, дає підстави говорити про невідворотність реагування на кожне правопорушення, хоча це не є заходом державного примусу та адміністративним стягненням.

По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння виходячи із засад гуманності, хоча саме по собі це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності, залишається правопорушенням.

Висновки щодо малозначності діяння обгрунтовуються наявністю пом'якшуючих обставин, зокрема, щирим каяттям винного, вчинення адміністративного правопорушення уперше, а також відсутністю суспільної шкідливості вчиненого діяння правопорушника та наявністю доказів, що підтверджують наведене.

У судовому засіданні з даних, які містяться у адміністративному матеріалі, встановлено, що ОСОБА_1 протягом року адміністративному стягненню не піддавалася, суспільно шкідливі наслідки вчиненого діяння відсутні. ОСОБА_1 надала суду пояснення до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.03.2012 р.

Таким чином, враховуючи викладене та оцінюючи докази, суд вважає за необхідне за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що, по переконанню суду, буде сприяти виправленню та попередженню скоєння нею в подальшому нових правопорушень.

Керуючись ст.ст.221, 283-284, 287 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України, звільнити у звязку із малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Копію постанови суду направити для відома державному інспектору праці ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, на яку винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3

23.04.2012