Справа № 3-155/12
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2012 року Першотравневий районний суд м.Чернівців
в складі:
головуючого судді Іщенко І. В.
при секретарі Чорній О.П.
з участю прокурора Леньшина Д.В.
розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. с. Чуньків Заставнівського району Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого командиром 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання « капітан» за ст. 4 ч.1 п.1, п.п. « г» Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ст. 172-8 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення від 30.12.2011 року Військовою прокуратурою Чернівецького гарнізону проведена перевірка по факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем строкової військової служби солдатом ОСОБА_2 .

Перевіркою встановлено, ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону у військовому званні «капітан».

У цій же військовій частині на посаді навідника-оператора БМП-2 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону проходить строкову військову службу ОСОБА_2 у військовому званні «солдат».

3 грудня 2011 року приблизно о 14 год. 30 хв. солдат ОСОБА_2 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та був відсутній на службі до 05 грудня 2011 року.

Того ж дня, приблизно о 17 год. 00 хв. старшина 1 механізованого батальйону прапорщик ОСОБА_3 у телефонному режимі повідомив капітана ОСОБА_1 про незаконну відсутність солдата ОСОБА_2 в розташуванні військової частини НОМЕР_1 .

Статтею 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі - Статут) передбачено, що на військовослужбовців покладаються обов`язки, що визначаються статутами та порадниками Збройних Сил України.

Згідно вимог ст. 12 Статуту, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до вимог ст. 111 Статуту, командир роти в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти, за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті (на кораблі), за

стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти, за успішне виконання ротою бойових завдань, за ведення ротного господарства.

Командир роти підпорядковується командирові батальйону і є прямим начальником усього особового складу роти.

Однак, у порушення вказаних вимог Статуту, капітан ОСОБА_1 , свого безпосереднього начальника командира 1 механізованого батальйону частини, чергового частини, командира військової частини НОМЕР_1 та Військову службу правопорядку у Збройних Силах України про факт самовільного залишення солдатом ОСОБА_2 військової частини НОМЕР_1 не повідомив, з мотивів уникнення дисциплінарної та матеріальної відповідальності за неналежне виконання службових обов`язків, а навпаки, самостійно розпочав пошук вказаного військовослужбовця.

Окрім цього, у даному випадку капітан ОСОБА_1 фактично порушив вимоги пункту 2.16 «Інструкції про порядок надання доповідей і донесень про злочини, порушені кримінальні справи, події, адміністративні корупційні правопорушення, грубі порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України», затвердженої наказом Міністра оборони України № 686 від 08.11.2011 року (надалі Інструкція), яким передбачено, що про самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби командири військових частин повідомляють начальника відповідного органу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України усно негайно і протягом дванадцяти годин з моменту надання усної доповіді письмово.

Таким чином, капітан ОСОБА_1 будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави військовою посадовою особою Збройних Сил України командиром 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , та відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» - суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, усупереч вимог ст.ст. 9, 12, 16, 111 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та п. 2.16 Інструкції, з метою уникнення настання для себе негативних наслідків по службі у вигляді притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, не повідомив командування військової частини НОМЕР_1 про факт події самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-8 КУпАП та за ст. 4 ч.1 п.1, п.п. « г» Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»,

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю і в своїх поясненнях підтвердив обставини, викладені в протоколі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-8 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» та ст. 4 ч.1 п.1, п.п. « г» Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.

За таких обставин на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн.

На підставі викладеного та керуючись за ст. 4 ч.1 п.1, п.п. « г» Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ст. 172-8 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 172-8 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», і ст. 4 ч.1 п.1, п.п. « г» Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці Іщенко І. В.