Справа № 3-533-774/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2012 року

Суддя Мар'їнського районного суду Донецької області Клікунова А.С. розглянувши матеріал адміністративної справи, який надійшов з Ворошиловського районного суду м. Донецька у відношенні

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, інваліда І групи, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: Донецька область, Мар'їнський район, м. Красногорівка, вул. Кірова, 7/3,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

6 серпня 2012 року на адресу Марїнського районного суду Донецької області, на підставі постанови судді Ворошиловського районного суду м. Донецька від 24 липня 2012 року, надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КпАП України.

18 червня 2012 року приблизно о 17:00 годині в Ворошиловському районі м. Донецька поблизу ТЦ «Золоте кільце» ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, під час подачі сигналу світлофору, що забороняє рух, не забезпечив зупинку транспортного засобу та продовжив рух, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 В наслідок зіткнення вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих не має.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнав провину в скоєному правопорушенні, надав наступні пояснення. Так, дійсно 18 червня 2012 року приблизно о 17:00 годині ОСОБА_1 керував технічно справним автомобілем НОМЕР_1, рухався в м. Донецьку по вулиці Стадіонній в напрямку ТЦ «Золоте кільце». В путі руху, ОСОБА_1 підїхав до перехрестя, урегульоване світлофором та здійснив зупинку в правому крайньому ряду руху, оскільки горіло червоне світло, при цьому попереду в ряду стояли 3-4 транспортні засоби. При зміни світла світлофору на зелений колір рух продовжився, при цьому зліва від ОСОБА_1 рухався автобус марку та номер якого останній не запамятав. ОСОБА_1, виїжджаючи на перехрестя звернув увагу, що світлофор переключився на жовтий колір, та з метою забезпечення звільнення проїзної частини дороги він продовжив рух та виїхав із-за автобусу, та в цей момент з лівої сторони відчув удар в свій транспортний засіб. Надавши пояснення по факту обставин дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 зазначив, що управлінням ДАВ ГУ МВС України в Донецькій області дії інспектора відділення ОМ ДТП ОСОБА_3 при оформленні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди визнанні такими, що не відповідають положенням п.п. 2.8, 4.1., 6.1 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. В силу вказаного, ОСОБА_1 зауважив про незаконне звинувачення його у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди при цьому категорично відмовився від призначення по справі експертного дослідження.

З метою встановлення дійсних обставин справи, у судове засідання викликано учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2, яким надано наступні пояснення. Так, 18 липня 2012 року приблизно о 17:00 годині ОСОБА_2, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_3, рухався в м. Донецьку по вулиці Університетській в сторону цирку «Космос». В путі руху здійснив зупинку на заборонний сигнал світлофору (на перехресті вулиць Університетській та Стадіонній), та дождавшись дозвільного сигналу світлофору, - на зелене світло продовжив рух. ОСОБА_2 пояснив, що із-за автобуса, водій якого здійснив зупинку по вулиці Стадіонній, відповідно до вимог сигналу світлофору, виїхав автомобіль НОМЕР_1 («Лада Каліна»), в силу дій водія якого мало місце зіткнення транспортних засобів. Надавши пояснення по факту обставин дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 зауважив, що не розуміє позицію ОСОБА_1, дії якого в певній міри призвали до аварії, та відмітив, що за даною дорожньою пригодою складено два протоколи про адміністративне правопорушення в силу обоюдної провини водіїв.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про наявність підстав притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами про справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких в передбаченому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи встановлюю, що по факту скоєння дорожньо-транспортної пригоди маючої місце 18 червня 2012 року в Ворошиловському районі м. Донецьку на перехресті вулиць Університетській по Стадіонній на учасників події, - водія автомобілю НОМЕР_4 ОСОБА_1 та водія автомобілю НОМЕР_5 складено протоколи про адміністративне правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 розглядується Марїнським районним судом Донецької області на підставі постанови судді Ворошиловського районного суду м. Донецька від 24 липня 2012 року.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин справи. Так, факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВТ1 212107 від 20 червня 2012 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, відібраними на місці скоєної дорожньої події. При розгляді справи звертаю увагу на приєднаний до матеріалів справи лист управління ОСОБА_4 України в Донецькій області, яким надано відомості про визнання дій інспектора відділення ОМ ДТП, дізнання та розшуку ВДАІ Донецького МУ ГУМВС України в Донецькій області лейтенанта міліції ОСОБА_3 при оформленні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди та складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВТ1 № 212107 відносно ОСОБА_1 такими, що не відповідають положенням п.п. 2.8, 4.1, 6.1 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затверджена Наказом МВС України № 77 від 26 лютого 2009 року. Вважаю, що порушення вказаних пунктів Інструкції не свідчить про доказовість відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Так п.п. 2.8 Інструкції передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; п. 4.1 потреба в розясненні особі, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення прав та обовязків відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КпАП України; п. 6.1 особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КпАп України (порядок складання схеми місця ДТП, відібрання пояснень учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності), показань технічних приладів та засобів фото- і відео-спостереження, інших матеріалів, які необхідні для прийняття рішення в справі). Тобто, дані пункти Інструкції містять загальні положення про оформлення дорожньо-транспортних пригод. Разом з тим, лист управління ОСОБА_4 України в Донецькій області не містить вказівок про конкретні порушення при складанні протоколу серії ВТ1 № 212107 відносно ОСОБА_1, схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди (додаток до протоколу), не вказано в якій частині дані докази не підлягають прийняттю судом, як такі що зібрані з порушенням, більш того дані про визнання вказаних матеріалів справи неправомірними, з наступним їх скасуванням відсутні, а тому підлягають дослідженню.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВТ1 № 212107 ОСОБА_1 порушив п. п. 8.7.3, 8.10 Правил дорожнього руху України, якими передбачено регулювання дорожнього руху за допомогою світлофорів. З пояснень наданих в судовому засіданні учасниками процесу, які загалом не містять протиріч, встановлено, що ОСОБА_1 дійсно допустив рух на жовтий сигнал світлофору, розташованого на перехресті вулиць Університетській та Стадіонній в Ворошиловському районі м. Донецька. Так, ОСОБА_1 не заперечує того факту, що розпочав рух на зелений сигнал світлофору та продовжив рух на жовтий з метою, за посиланням останнього, звільнення проїзної частини. Такі посилання ОСОБА_1, на думку судді, можуть відповідати пункту 8.11 ПДР України, яким передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Таких умов в розглядуваному випадку не встановлено. Більш того, з пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що ОСОБА_1 продовжив рух на жовтий сигнал світлофору в крайньому правому рядку проїзної частини, при цьому невстановлений водій автобусу, який рухався в попутному напрямку на лівій полозі дорожньої дороги, здійснив зупинку свого транспортного засобу, а автомобіль ОСОБА_1 виїхав із-за автобусу. В силу даної оцінки поясненням ОСОБА_2 та ОСОБА_1, суддя не приймає до уваги посилання останнього на виконання вимог п. 8.11 ПДР України, та приходить до висновку про не дотримання ним порушень п.п. 8.7.3, 8.10 ПДР України. Іншого висновку про обставини дорожньо-транспортної пригоди, без призначення по справі експертного дослідження, категоричну відмову від приведення якого висловив саме ОСОБА_1, - суддя не має можливості.

Надавши оцінку та аналіз даним, зазначеним в схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненням учасників дорожньо-транспортної пригоди, механізму технічних пошкоджень транспортних засобів, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_1, порушуючи вказані Правила дорожнього руху України, своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, керуючись ст. 280 КУпАП України зясовую: що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України (його провина знайшла своє підтвердження під час розгляду справи про адміністративне правопорушення); наявність заподіяної шкоди (транспортні засоби отримали механічні пошкодження).

Відповідно ч. 2 ст. 38 КпАП України, якщо справи про адміністративне правопорушення підвідомчі суду адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців з дня скоєння правопорушення.

Адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 надійшов на адресу суду 6 серпня 2012 року, на розгляд судді поступив 17 серпня 2012 року (відповідно до вимог положення ст. 277 КпАП України) з наступним відкладанням на 3, 24 вересня 2012 року з метою забезпечення особистої присутності учасників дорожньо-транспортної пригоди, а строк притягнення правопорушника до відповідальності закінчився 18 вересня 2012 року.

Згідно ст. 284 КпАП України по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи.

Згідно ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених КпАП України.

На підставі викладеного, приходжу до висновку що справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, ст. 38 КпАП України, керуючись ст. 247 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КпАП України закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання до Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд.

Суддя (підпис) А.С. Клікунова

З оригіналом згідно

Суддя

Дата документу 24.09.2012