Справа № 2024/4695/2012
Провадження № 3/2024/1598/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2012 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Вікторова В.В.

за участі: секретаря Сластінової Я.О.

прокурора Кулеш О. О.

захисника ОСОБА_1.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Кільцева, буд. 12, про вчинення правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, обіймаючи посаду заступника начальника ДПІ у Ленінському районі м. Харкова (наказ ДПА у Харківській області №591-о від 12.11.2009 року), яка відноситься до 6 категорії посад державних службовців, будучи на підставі ст. 1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року державним службовцем, тобто, перебуваючи на посаді у державному органі, займається професійною діяльністю щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержує заробітну плату за рахунок державних коштів, скоїв корупційне діяння при наступних обставинах:

Відповідно до ст.. 1 Закону України « Про державну службу » від 16.12.1993 року № 3723-ХII ОСОБА_2 є державним службовцем, тобто перебуваючи на посаді у державному органі, займається професійною діяльністю щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержує заробітну плату за рахунок державних коштів.

Відповідно до вимог тимчасового розподілу обов'язків між керівництвом структурних підрозділів ДПІ у Ленінському районі м. Харкова (наказ ДПІ №1196 від 01.11.2011 року), ОСОБА_2 є уповноваженим здійснювати контроль за виконанням покладених на управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Ленінському районі м. Харкова функцій, завдань та доручень, тобто є посадовою особою органу державної податкової служби.

Таким чином, ОСОБА_2 є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення , визначеними пп. «е» п.1.ч.1 ст. 4 Закону країни « Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 року № 3206-VI.

08.04.2011 року фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернувся до ДШ у Ленінському районі м. Харкова з заявою форми 8-ОПП щодо припинення фінансового-господарської діяльності платника податків та зняття з податкового обліку.

Незважаючи на встановлений, згідно з підпунктом 11.3 пункту XI Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом ДПА України № 979 від 22.12.2010 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1439/18734 від 30.12.2010 року, місячний термін (з моменту надходження заяви форми 8-ОПП) призначення та проведення перевірки, вона призначена не була.

З метою отримання розяснень про причини не проведення перевірки, ОСОБА_3 20.12.2011 року звернувся до головного державного податкового ревізора-інспектора відділу контрольно- перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Ленінському районі м. Харкова ОСОБА_4, яка повідомила останнього , що за прискорення проведення перевірки необхідно сплатити грошову винагороду її керівництву, в особі заступника начальника ДПІ у Ленінському районі м. Харкова ОСОБА_2, та запропонувала прибути до останнього о 10-11 годин 21.12.2011 року, для узгодження суми грошової винагороди.

21.12.2011 року ОСОБА_3 прибув до ДПІ у Ленінському районі м. Харкова та у службовому кабінеті ОСОБА_2 мав розмову з останнім. Під час бесіди, заступник начальника ДПІ у Ленінському районі м. Харкова ОСОБА_2, діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно розуміючи протиправність своїх дій, з метою особистого збагачення, запропонував ОСОБА_3 сплатити за прискорення проведення документальної перевірки грошові кошти в сумі 6 000 грн.

На вказану пропозицію ОСОБА_3 вимушений був погодитись, оскільки строки перевірки затягувалися, та 28.12.2011 року особисто передав ОСОБА_2, у його службовому кабінеті, частку грошової винагороди в сумі 2000 грн. за прискорення проведення перевірки фінансово- господарської діяльності ФО-П ОСОБА_3, яка згідно наказу ДПІ у Ленінському районі м. Харкова від 26.12.2011 року № 1381 була призначена та фактично призначена з 26.12.2011 року.

Розуміючи незаконний характер дій заступника начальника ДПІ у Ленінському районі м. Харкова ОСОБА_2, та не бажаючи особисто вчиняти корупційні дії у вигляді надання неправомірної вигоди службовій особі, ОСОБА_3 24.01.2012 року звернувся до відділу внутрішньої безпеки при ДПА у Харківській області УВБ ДПС України з заявою щодо вимагання у нього заступником начальника ДПІ у Ленінському районі м. Харкова ОСОБА_2 незаконної грошової винагороди у сумі 6 000 грн. за прискорення проведення документальної перевірки та видачі йому довідки форми 22-ОІЇП (ЖРІЗ № 3 від 24.01.2012 року).

Також, ОСОБА_3 повідомив, що раніше він неодноразово спілкувався з ОСОБА_2 щодо проведення документальної перевірки. Усі розмови між ними були самостійно зафіксовані ним на цифровій диктофон.

З метою проведення перевірки інформації, викладеної у заяві ОСОБА_3, та документування протоколом огляду грошових коштів від 24.01.2012 року протиправної діяльності ОСОБА_2 співробітниками ВВБ при ДПА у Харківській області УВБ ДПС України, ОСОБА_3 були вручені грошові кошти в сумі 2 000 грн. для передачі ОСОБА_2

24.01.2012 року приблизно в 17 годин 00 хвилин зазначені грошові кошті в сумі 2000 грн. були передані ОСОБА_3 заступнику начальника ДПІ у Ленінському районі м. Харкова ОСОБА_2 у службовому кабінеті останнього (каб. № 207).

25.01.2012 року в межах проведення перевірки заяви громадянина ОСОБА_3, та фіксації протиправного діяння протоколом огляду грошових коштів від 15.01.2012 року з боку заступника начальника ДПІ у Ленінському районі м. Харкова ОСОБА_2 співробітниками ВВБ при ДПА у Харківській області УВБ ДПС України були вручені ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 2 000 грн. для передачі ОСОБА_2

Зазначені грошові кошті в сумі 2 000 грн. були помічені спеціальним хімічним засобом «Світлячок», а на окремих купюрах спеціальним хімічним олівцем зроблено напис «ХАБАР ВВБ», про що складено відповідні протоколи.

25.01.2012 року після отримання ОСОБА_3 довідки перевірки № 2476/17-221/НОМЕР_1 від 30.12.2011 року про відсутність порушень діючого податкового та валютного законодавства, в 17 годин 00 хвилин, безпосередньо після передачі вищевказаних грошових коштів ОСОБА_2, співробітниками ВВБ при ДПА у Харківській області УВБ ДПС України спільно із слідчим з ОВС прокуратури Харківської області ОСОБА_5, протоколом огляду місця пригоди зафіксовано факт отримання заступником начальника ДШ у Ленінському районі м. Харкова ОСОБА_2 від громадянина ОСОБА_3 грошової винагороди у сумі 2000 грн. Крім того, під час огляду службового кабінету ОСОБА_2, на його робочому столі були виявлені 2000 грн., які ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 24.01.2012 року. Вказані грошові кошти у сумі 4 000 грн. були вилучені Протоколом огляду місця пригоди від 25.01.2012 року.

03.02.2012 року прокуратурою Харківської області прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю в його діях ознак злочину, передбаченого ст. 368 КК України, яка в подальшому 01.06.2012 року була скасована, а матеріали направлені до відділу прокуратури Харківської області для проведення додаткової перевірки.

08.06.2012 року прокуратурою Харківської області повторно було прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю в його діях ознак злочину, передбаченого ст. 368 КК України. При цьому, у ході перевірки встановлено наявність у діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 02.03.2012 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 172-2 ч.2 КУпАП та на нього було накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 2550 грн. з конфіскацією незаконно одержаної неправомірної винагороди матеріального характеру в сумі 4000 грн.

Постановою судді судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області від 05.04.2012 року вищезазначена постанова суду першої інстанції була скасована, а матеріали справи про адміністративне правопорушення були направлені органу, який склав протокол для належної перевірки, складання а оформлення.

В судове засідання ОСОБА_4 .М. зявився, свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши, що на посаді заступника начальника ДПІ у Ленінському районі м. Харкова він працює з листопада 2009 року у зв'язку з ліквідацією ФО-П ОСОБА_3 відділом оподаткування фізичних осіб проводилася перевірка, яка була розпочата у кінці грудня 2011 року у звязку з подачею заяви підприємця про ліквідацію своєї діяльності. Про хід перевірки інспектора зобовязані йому повідомляти особисто. Дана перевірка проводилася інспектором Снурніковою. Будь-які питання незаконного грошової винагороди за прискорення проведення вищезазначеної перевірки ні зі ОСОБА_6, ні зі ОСОБА_3 він не обговорював та в його присутності такі розмови не велися. Він тричі особисто спілкувався зі ОСОБА_3, якого у його власний службовий кабінет завела ОСОБА_6 наприкінці грудня 2011 року. 24.01.2011 року о 16-00-17-00 годині ОСОБА_3 прийшов до нього у його службовий кабінет та запропонував йому подати ліквідаційну декларацію, після чого ОСОБА_3 пішов. 25.01.2012 року о 17-00 год. ОСОБА_3 знову прийшов до його службового кабінету з метою забрати матеріали перевірки. Поспілкувавшись з ним деякий час ОСОБА_3 пішов та після цього він був затриманий працівниками відділу по боротьбі з корупцією ДПА у Харківській області. На його робочому столі серед бумаг були вилучені грошові кошти у розмірі 4 000 грн., які були помічені спеціальним засобом та мали свічення. Жодних грошей від ОСОБА_3 він не отримував, вважає що це була провокація з його боку. Скоєння адміністративного правопорушення вважав недоведеним, у звязку з чим просив провадження у справі закрити, посилаючись на те, що викладені в протоколі обставини є такими, що не відповідають дійсності та містять наступні порушення законодавства, а саме: при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушені вимоги ст. 256 КУпАП, з пояснень свідків не вбачається ким саме та при яких обставинах помічені грошові кошти було покладено в кабінет ОСОБА_2, не зазначено чи взагалі при цьому був присутній останній, з пояснень свідків вбачається, що вони бачили вже момент коли співробітники виявили в кабінеті помічені грошові кошти, але дані обставин жодним чином не відносяться до ОСОБА_2 і факт отримання ним помічених грошей свідками не підтверджується, в протоколі відсутні підписи свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, висновок спеціаліста щодо проведення фоноскопічного дослідження № 1 не може вважатися належним доказом, відсутні процесуальні підстави розгляду ВВБ при ДПА в Х/О матеріалів про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні вважав вину ОСОБА_2 у скоєнні корупційних дій доведеною, просив притягнути його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-2 КУпАП.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3, пояснив, що звернувшись до інспектора ДПІ у Ленінському районі м. Харкова ОСОБА_6 з метою ліквідувати свою підприємницьку діяльність, вона зазначила, що для цього необхідно провести перевірку, на який немає часу, а для її прискорення необхідно. Щоб він поспілкувався з її керівником ОСОБА_2, якому необхідно буде заплатити грошову винагороду та після чого завела його у кабінет ОСОБА_6. В службовому кабінеті в ході розмови ОСОБА_6 повідомив йому, що для прискорення проведення перевірки та закриття його підприємницької діяльності необхідну буде сплатити грошові кошти у сумі 6 000 грн., на що він погодився, після чого він звернувся з відповідною заявою на протиправні дії ОСОБА_6 до відділу внутрішньої безпеки у Харківській області, де йому були вручені помічені гроші у розмірі 4 000 грн. 24.01.2012 року він в присутності ОСОБА_6 у його службовому кабінеті поклав у стопку документів, які були на столі, 2 000 грн., а на наступний день також у цю ж стопку ще 2 000 грн., а всього 4 000 грн. При цьому ОСОБА_2 піднімав стопку документів, показуючи йому, куди саме класти гроші.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 зазначив, що у його присутності працівники відділу внутрішньої безпеки у Харківській області провели помітки грошових коштів у сумі 4000 грн. спеціальним засобом 24.01.2012 року, після чого вручили їх громадянину ОСОБА_3 та у його присутності 25.01.2012 року у службовому кабінеті ОСОБА_2, який знаходився у приміщенні ДПІ Ленінського району м. Харкова. Вищезазначені грошові кошти були вилучені з робочого столу серед бумаг ОСОБА_2 На питання працівників внутрішньої безпеки у Харківській області ОСОБА_2 не зміг пояснити, звідки у нього на робочому столі взялися грошові кошти у розмірі 4 000 грн. ОСОБА_3 з долонею рук ОСОБА_2, а також вилучені грошові кошти мали характерне свічення в променях ультрафіолету.

Заслухавши висновок прокурора, пояснення ОСОБА_2, його захисника, а також пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-2 КУпАП, на підставі наступного.

ОСОБА_2 є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, визначеними п. «є» ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», особам зазначеним у пунктах 1-3 частини першої статті 4 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження та пов'язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди або у зв'язку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

За змістом Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції" обовязковою ознакою корупційного діяння визнається використання особою наданих їй службових повноважень, корисливий або інший незаконний інтерес. Тобто, корупційне правопорушення характеризується протиправністю діянь особи, що полягає в порушенні встановлених антикорупційним законодавством обмежень щодо використання свого службового становища. Крім того, будь-яке корупційне правопорушення може вчинятися тільки умисно.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного розгляду справи.

Відповідно вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність данної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожного руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, перелік доказів по справі про адміністративне правопорушення не є вичерпним.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-2 КУпАП підтверджується заявою та поясненнями ОСОБА_3 щодо вимагання заступником начальника ДПІ у Ленінському районі м. Харкова ОСОБА_2 грошової винагороди у сумі 4 000 грн.; протоколом огляду та вручення коштів від 24.01.2012 року; протоколом огляду, маркування та вручення коштів від 25.01.2012 року; протоколом огляду місця події від 25.01.2012 року, відповідно до якого під час огляду долоней правої та лівої руки ОСОБА_2 вони мали характерне свічення спеціального хімічного засобу «Світлячок», в ультрафіолетовому випромінюванні та проведені контрольні змиви ватними тампонами з рук ОСОБА_2; поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7; наказом №1381 від 26.12.2011 року «Про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ФО-П ОСОБА_3 В.»; наказом № 591 0 від 12.11.2009 року «Про призначення ОСОБА_2 М.»; присягою державного службовця ОСОБА_2 від 31.10.1995 року; Попередженням ОСОБА_2 про обмеження, спрямовані на запобігання та протидії корупції від 30.08.2011 року; довідкою про отримані доходи ОСОБА_2; наказом про тимчасовий розподіл обов'язків між керівництвом ДПІ у Ленінському районі м. Харкова.

Суд не приймає до уваги висновок спеціаліста від 27.01.2012 року № 4, аудіо записи, які були зроблені ОСОБА_3 самостійно та протоколи їх прослуховування, висновок спеціаліста від 28.01.2012 року № 1, оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП є неналежними доказами.

Таким чином, ОСОБА_2, обіймаючи посаду заступника начальника ДПІ у Ленінському районі м. Харкова, допустив порушення обмежень щодо використання службового становища та пов'язаних з цим можливостей з одержанням неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, тобто вчинив дії, які містять ознаки адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого п.1 ч.1 ст. 6 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», ч.2 ст. 172-2 КУпАП.

Посилання ОСОБА_2, а також його захисника ОСОБА_1 про те, що дана адміністративна справа відповідно до ст. ст. 247 п. 7, 38 КУпАП повинна бути закрита у звязку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності суд не приймає до уваги, оскільки відповідно вимог ч. 3 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. У разі відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але за наявності в діях правопорушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про відмову у порушенні кримінальної справи або про її закриття.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про притягнення про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 був складений 11.06.2012 року, а постанова про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно нього була винесена 08.06.2012 року, тому, суд вважає, що строки, передбачені статтею 38 КУпАП не сплинули.

При накладення стягнення на ОСОБА_2 враховуються характер вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

До обставин, що помякшують відповідальність, суд відносить те, що ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, а від так на нього може бути накладено мінімальне стягнення, передбачене санкцією ч. 2 ст.172-2 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 33-35, 172-2 ч. 2, 251, 252, 268 ч. 1, 283, 285, 289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-2 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 2550 грн. з конфіскацією незаконно одержаної неправомірної винагороди матеріального характеру в сумі 4000 грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Суддя Вікторов В. В.