Справа №3/0519/2339/12р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2012 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Ікорська Є.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючу директором з персоналу ТОВ Проектно-будівельне підприємство Азовінтекс, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 41 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Перевіркою Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області від 24.07.2012 року встановлено, що фактично виплата заробітної плати найманим працівникам в ТОВ Проектно-будівельне підприємство Азовінтексвпродовж січня 2012 року червня 2012 року проводилась з порушенням граничних строків виплати, тривалість робочого часу працівників не скорочувалась на 1 годину та відповідно не оплачена в порядку ст.106 КЗпП, виплата заробітної плати працівникам за час відпустки здійснювалась з порушенням триденного терміну до її початку. Одночасно встановлено, що не надана щорічна відпустка тривалістю не менш ніж 24 дні за відпрацьований рік з дня укладення трудового договору з деякими працівниками підприємства та не виконується вимога щодо письмового повідомлення працівників про дату початку відпустки не пізніше ніж за 2 тижня до встановленого графіком строку. Крім того, недотримані вимоги щодо здійснення повного розрахунку в день звільнення.

У звязку з вищенаведеним, директором з персоналу ТОВ Проектно-будівельне підприємство АзовінтексОСОБА_1, що на підставі довіреності №522/06-63 від 31.12.2011 року є відповідальною за прийом на роботу та звільнення з роботи найманих працівників, скоїла правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП.

Факт правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 05-20-044/0002 від 24.07.2012 року, актом перевірки №05-20-044/0002 від 20.07.2012 року, та іншими матеріалами доданими до протоколу.

Правопорушниця в судовому засіданні вину у скоєному правопорушенні визнала в частково, зазначила, що порушення строків виплати заробітної плати мали місце у звязку з несвоєчасною оплатою виконаних робіт контрагентами підприємства, а також економічною кризою в будівельній галузі. Додатково зазначила, що тривалість робочого часу деяких працівників не скорочувалась на 1 годину у звязку з виробничою необхідністю, відпустки працівникам були надані в повному обсязі, а необхідність повідомлення працівників за 2 тижні про відпустку виникає при наданні відпусток тільки при наявності затверджених графіків відпусток та без написання особистих заяв працівниками. У звязку з вищенаведеним, просила застосувати ст.22 КУпАП.

З урахуванням особи правопорушниці, обставин даної справи, в тому числі обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність, вбачаю в її діях склад адміністративного правопорушення і вважаю за можливе застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 33, 41 ч.1, 252, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень на користь держави.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано потерпілим, або особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанову про адміністративне стягнення може бути скасовано або змінено за протестом прокурора.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження (опротестування).

Суддя: Є.С. Ікорська