П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2012 р. Справа №1915/9553/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

В складі

Головуючого судді Ромазана В.В.

при секретарі Василечко І.Я.

з участю прокурора Клюхи С.М.

розглянувши матеріали, що надійшли з прокуратури міста Тернополя про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

району Тернопільської області

гр.України, ІНФОРМАЦІЯ_3,одружений,

працюючого заступником командира з

кадрового забезпечення роти міліції

особливого призначення

«Беркут» МГБ при УМВС України в

Тернопільській області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4,

АДРЕСА_1, на утриманні одна

двоє неповнолітніх дитина, раніше

до адміністративної, кримінальної

відповідальності не притягувався

за ч.2 ст.172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи суб»єктом корупційного правопорушення, тобто особою начальницького складу органів внутрішніх справ, порушив встановленні законом обмеження щодо використання службових повноважень та пов»язаних з цим можливостей, а саме, 26 серпня 2011 року на території бази РМОП «Беркут» по вул.Галицька,40 у місті Тернополі, незаконно одержав неправомірну вигоду у виді талонів на пальне у виді 300 літрів бензину А-92 та 80 л. дизельного палива на загальну суму 3717 гривень від гр.ОСОБА_2 за приховування факту перебування останнього на робочому місці в стані алкогольного сп»яніння.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому корупційного правопорушення не визнав, суду пояснив, що він працює на посаді заступника командира з кадрового забезпечення роти міліції особливого призначення «Беркут» УМВС України в Тернопільскій області в обов»язки якого входить подання пропозицій щодо призначення на посади, звільнення з посад, переміщення по службі, заохочення та накладення стягнень, забезпечення дотримання особовим складом трудової дисципліни. В кінці серпня 2011 року його було викликано в кабінет колишнього командира роти «Беркут» ОСОБА_3, який повідомив, що старшина ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп»яніння на робочому місці та дано вказівку провести медичне освідчення останнього. З цією метою, він наказав ОСОБА_4 завезти ОСОБА_2 до медичного закладу на освідчення з приводу визначення стану алкогольного сп»яніння, яке в подальшому було проведено та встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у легкій степені алкогольного сп»яніння. Після чого, він викликав до себе в кабінет ОСОБА_2 та повідомив, щоб він написав рапорт на звільнення за власним бажанням, що ним було зроблено. В подальшому усі матеріали на звільнення ОСОБА_5 він передав бувшому командиру ОСОБА_3 Талонів на автомобільне пальне у ОСОБА_5 він не вимагав та не отримував, не примушував підлеглих проводити ремонти у приміщеннях бази РМОП «Беркут». Також повідомив, що талони на пальне він бачив на столі у службовому кабінеті бувшого командира роти ОСОБА_6

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-2 КУпАП доводиться наступними зібраними, дослідженими та проаналізованими у судовому засіданні доказами.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_5 суду пояснив, що він перебуває на посаді старшини РМОП «Беркут». 25 серпня 2011 року прийшовши на роботу, до нього підійшов ОСОБА_1 та повідомив, що він перебуває у стані алкогольного сп»яніння на робочому місці і йому необхідно їхати із командиром взводу ОСОБА_7 та черговим ОСОБА_8 в Тернопільський наркодиспансер з метою проведення медичного освідчення. Лікарем ТОНД йому було встановлено легку степінь алкогольного сп»яніння. Повернувшись з лікарні, він зайшов у службовий кабінет ОСОБА_1, де останній йому повідомив, щоб він написав рапорт на звільнення за власним бажанням. Після чого, Павелко зазначив, що якщо він принесе талонів на автомобільне пальне бензину в кількості 300 л. та дизельного палива 80 л. та зробить косметичний ремонт в приміщеннях бази РМОП «Беркут» то його звільняти не будуть. Цього ж дня, він підійшов до своїх співпрацівників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та попросив у них гроші для купівлі бензину та проведення ремонту. На наступний день, він разом із ОСОБА_9 поїхали на вул..Бродівську на офіс АЗС «ВВА», де придбав талони на пальне 300 л. бензину марки А-92 та дизельного палива у кількості 80 л. на суму близько 3800 гривень. Близько 14 год. цього ж дня, на території бази РМОП «Беркут» він передав вказані талони на пальне ОСОБА_1, після чого останній йому повідомив, що його звільняти не будуть, і йому ще необхідно зробити ремонт в приміщенні бази. На початку жовтня 2011 року, з метою проведення ремонту приміщень бази, він їздив разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_11 в магазин «Епіцентр» у місті Тернополі, де були придбанні матеріали для проведення ремонту бази за які він особисто заплатив 2000 гривень. Після чого, він разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зробив ремонт в кімнаті видачі зброї та коридорі першого поверху бази, за що заплатив їм 1100 гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_9 підтвердили суду показання ОСОБА_5, пояснивши, що дійсно в серпні 2011 року до них звертався ОСОБА_5 та просив надати у позику кошти в сумі 3000 гривень та 3500 гривень для купівлі палива для ОСОБА_1 та проведення ремонту в приміщеннях бази. Крім цього, ОСОБА_9 пояснив, що він був очевидцем того, як ОСОБА_5 за надані у позику кошти, у серпні 2011 року на офісі АЗС «ВВА» по вул..Бродівській у місті Тернополі придбав талони на пальне у кількості 300 л. бензину марки «А-92» та дизелю в кількості 80 л. для ОСОБА_1, щоб останній не передавав документи на його звільнення.

Будучи допитаним в судовому свідок ОСОБА_4 підтвердив суду те, що в кінці серпня 2011 року, він разом із ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_1 возили на медичне освідчення ОСОБА_2 в ТОНД, за результатами якого лікарем було встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у легкій степені алкогольного сп»яніння. Медичний висновок про результати визначення стану алкогольного сп»яніння ОСОБА_2 він передав ОСОБА_1

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 підтвердив пакази ОСОБА_2, суду пояснив що в кінці серпня 2011 року ОСОБА_2 повідомив йому, що його хочуть звільнити за появу на роботі в нетверезому стані, і йому необхідно купити талони на пальне по вказівці ОСОБА_1, на що він взяв у позику кошти у своїх співробітників та придбав талони на суму 3700 гривень, які в подальшому передав ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_14 пояснив суду те, що ОСОБА_2 у серпні 2011 року ОСОБА_7 відвозив на медичне освідчення в лікарню, після чого висновок щодо його результатів було передано ОСОБА_1 Крім цього, зазначив, що через 2-3 дні після цього, бачив талони на пальне на столі бувшого командира ОСОБА_6 ОСОБА_14, чи це були саме ті талони на пальне, які купляв ОСОБА_2 пояснити не зміг.

Крім цього, вина ОСОБА_1 доводиться і іншими оголошеними, дослідженими та проаналізованими у судовому засіданні доказами.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 16.05.2011 року адресованої начальнику ВВБ в Тернопільській області, останній повідомив, що у нього в серпні 2011 року заступник командира РМОП «Беркут» ОСОБА_1 погрожуючи звільненням з органів ОВС вимагав талони на пальне у кількості 300 літрів бензину та 80 літрів дизпалива на загальну суму 3800 гривень, які в подальшому ним були передані ОСОБА_1 (а.с.10).

Як вбачається із протоколу №1711 медичного огляду для визначення стану сп»яніння від 23.08.2011 року, у ОСОБА_2 виявлено легку степінь алкогольного сп»яніння. (а.с.64)

Відповідно до прибуткового касового ордеру №2204 від 26.08.2011 року Тзов «ВВА» 26.08.2011 року за готівку в сумі 3718 гривень одномоментно, фізичною особою було придбано талони на пальне (а.с.39).

30 травня 2012 року помічником прокурора міста Тернополя винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_1 за фактом одержання незаконної винагороди від ОСОБА_2 (а.с.71-72).

Згідно із ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», неправомірна вигода грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, що їх без законних на те підстав обіцяють, пропонують, надають або одержують безоплатно чи за ціною, нижчою за мінімальну ринкову.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», особам, зазначеним у пунктах 1-3 частини першої статті 4 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження та пов»язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди або у зв»язку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

Таким чином, аналізуючи в сукупності вищенаведені обставини, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбачені ч.2 ст.172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення особою встановлених законом обмежень щодо використання службових повноважень та пов»язаних з цим можливостей з одержанням за це неправомірної вигоди у розмірі, що не перевищує ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому суд критично оцінює його покази щодо не одержання ним незаконної винагороди у вигляді талонів на паливо на суму 3718 гривень від ОСОБА_2, оскільки такі покази спростовуються поясненнями самого ОСОБА_2, повністю узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_13

Накладаючи адміністративне стягнення, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу винного, а також те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а тому приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з конфіскацією незаконно одержаної неправомірної вигоди матеріального характеру.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 172-2, 283, 284 КпАП України, Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції»

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2550 (дві тисячі п»ятсот п»ятдесят) гривень з конфіскацією незаконно одержаної неправомірної вигоди матеріального характеру в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

СУДДЯ В.В.Ромазан