Справа №3/0519/1586/12р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2012 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Ікорська Є.С., розглянувши матеріали, які надійшли з ВДПС з обслуговування СП №4 ДПС ДАІ УМВС України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 130 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя надійшов складений ІДПС ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП №АН1 638339 відносно ОСОБА_1, де зазначено, що він на 630 км автошляху Одеса-Новоазовськ 10.05.2012 року о 12.36 год. керував автомобілем НОМЕР_1 з наявними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з рота, нестійка хода), від продуття алкотесту та проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що був здивований викликом до суду, оскільки на нього не складався протокол за ст.130 КУпАП, працівники ДПС не пропонували йому проходити обстеження на стан спяніння і взагалі він є людиною, що не вживає алкогольні напої. Насправді на 630 км автошляху Одеса-Новоазовськ 10.05.2012 року о 12.36 год. він керував автомобілем НОМЕР_1, його зупинили працівники ДПС і склали протокол за те, що він не мав посвідчення водія, копія якого йому була вручена на місці. При цьому на дорозі інших людей не було, жодного свідку не було поруч.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріали, що додані до даної справи, містять пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які зазначали, що ОСОБА_1 нестійко стояв на ногах, від нього був запах алкоголю. Проте на неодноразові виклики до суду зазначені свідки не зявилися і не підтвердили свої пояснення.

При цьому суд критично ставиться до відомостей, зазначених в протоколі і поясненнях свідків стосовно перебування ОСОБА_1 в стані спяніння, адже за таких обставин працівники ДПС були зобовязані відсторонити спянілого водія від керування для запобігання нових правопорушень і забезпечення безпеки руху, але транспортний засіб у водія не вилучався.

Згідно з Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України та Міністерства Юстиції України від 09.09.2009 N 400/666 року, громадянин направляється на медичний огляд тільки в тому випадку, коли є достатні підстави вважати, що він знаходиться в стані алкогольного сп'яніння. Згідно з п.1.2. зазначеної інструкції огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони знаходяться в стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Відповідно до п.1.3. ознаками алкогольного сп'яніння є:

а) запах алкоголю з порожнини рота;

б) порушення координації рухів;

в) порушення мови;

г) виражене тремтіння пальців рук;

г) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

д) поведінка, що не відповідає обстановці.

У такому випадку, якщо б водій і справді перебував у стані спяніння, то відповідно до ч.1 ст.265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтями 121-1, 122-5, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник Державної автомобільної інспекції тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд приходить до висновку про те, що достатніх доказів, які підтверджують, що ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, не надано, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею 247 п.1, 252 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано потерпілим, або особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанову про адміністративне стягнення може бути скасовано або змінено за протестом прокурора.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження (опротестування).

Суддя: Є.С. Ікорська