Справа № 1319/4935/2012 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 33/1390/396/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2012 року. Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1

правопорушника ОСОБА_2,

та його захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за апеляцією захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 26 червня 2012 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 26 червня 2012 року

ПОКІТКА ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого /на утримання має двох неповнолітніх дітей/, не працюючого, раніше не судимого

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

ОСОБА_4 визнаний винним у тому, що він 30 березня 2012 року, о 02 год. 00 хв., по вул. Коломийській,23 у м. Львові, керував автомобілем "Деу", державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, порушивши п.2.9 Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав апеляцію, в якій просить скасувати постанову про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та закрити справу. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки вона винесена всупереч чинному законодавству, зокрема вимогам ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП необхідно, щоб особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, тобто виконувала функції водія під час руху транспортного засобу.

Зібраними матеріалами перевірки, і в ході судового розгляду факт керування транспортним засобом ОСОБА_4 жодними доказами не підтверджено, крім показань працівників спецпідрозділу міліції "Беркут", які автомобіль, в якому знаходився ОСОБА_4 не зупинили під часу руху, а підійшли до автомашини на стоянці, тобто в той час, коли автомашиною ніхто, в тому числі і ОСОБА_4, не керував.

Крім працівників міліції спецпідрозділу "Беркут", які в даному випадку є заінтересованими особами, свідків керування ОСОБА_6 автомашиною не встановлено, однак всупереч вимогам ст.245 КУпАП суддею не взяті до уваги показання власника автомашини ОСОБА_7, свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, проте взяті до уваги як докази показання вищевказаних працівників спецпідрозділу міліції "Беркут".

Крім того, суддею при розгляді справи не дано оцінки і іншим грубим порушенням законодавства щодо ОСОБА_4, зокрема, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Так, 30 березня 2012 року при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП зазначено як свідків лікарів Львівського обласного державного клінічного наркологічного диспансеру, які при викладених вище обставинах жодним чином свідками бути не могли.

Крім того в порушення вимог ст.254 КУпАП копії протоколу про адміністративне правопорушення складено не було і ОСОБА_4 під розписку не вручалась.

Інших доказів по справі, які б вказували на те, що ОСОБА_4 30 березня 2012 року керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, не здобуто і такі докази не могли бути здобуті, оскільки ОСОБА_4 транспортним засобом не керував.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4, захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, суд вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обгрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляції про незаконність постанови судді, та неповноту з'ясування обставин, оскільки висновок судді підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП дав належну оцінку й навів у постанові.

Твердження ОСОБА_4 про те, що порушення Правил дорожнього руху України він не вчиняв, спростовується наступними доказами у справі:

протоколом про адміністративне правопорушення від 30 березня 2012 року (а.с.1);

висновком № 2140 від 30 березня 2012 року щодо результатів медичного огляду, проведеного у Львівському обласному державному клінічному наркологічному диспансері о 02 год. 50 хв., згідно з яким ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с.2).

Покликання автора апеляції на те, що протокол про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення складено працівниками ДАІ з порушенням чинного законодавства не відповідає наведеному, оскільки з матеріалів справи вбачається, що дії працівників ДАІ при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 не суперечать нормативним документам, які регламентують діяльність Державтоінспекції, також факт вчинення ОСОБА_4 адмінправопорушення стверджується показами свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП повно і всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, створив необхідні умови для здійснення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, наданих їй прав, а тому доводи апелянта про порушення при розгляді справи суддею вимог закону та порушення прав його підзахисного є безпідставними.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст.33 КУпАП: відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та з врахуванням відсутності обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене на ОСОБА_4 адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляції і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 26 червня 2012 року

про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни, а апеляцію захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя:

Оригінал постанови.