ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2012 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з відділу ДАІ для обслуговування м.Дніпропетровська, стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої водієм в трамвайному депо №3

МКП Дніпропетровський електротранспорт, проживає за адресою: Дніпропетровська

область, Дніпродзержинський район, с.Карнауховка, вул.Плавнева,19,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08.09.2012 року о 08-20 г. в м.Дніпропетровську на перехресті вул.Горького та пр.К.Маркса, водій ОСОБА_1, керувала трамваєм Т-3 номер 1269 на заборонене червоне світло світлофору, чим порушила вимоги п.8.7.3 е) ПДР України, внаслідок чого скоїла зіткнення з рухаючимся праворуч на зелене світло автомобілем Тойота н/з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, постраждалих не має.

За вказаним фактом стосовно водія ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе у вчиненні ДТП не визнала, зазначивши, що виїхала на перехрестя вул.Горького та пр.К.Маркса зі сторони вул.Горького в напрямку вул.Шмідта на зелений сигнал світлофору. Коли трамвай виїхав на бульварну частину перехрестя на світлофорі загорівся жовтий сигнал, а при підїзді до другого перетину з пр.К.Маркса включився красний сигнал. Вона знизила швидкість до мінімальної та, впевнившись, що автомобілі, які знаходяться на перехресті стоять, в тому числі і автомобіль Тойота, почала повільно прискорюватись та проїхав 2-3 метри побачила справа автомобіль Тойота, з яким відбулось зіткнення. Вважає, що діяла у відповідності до вимог п.п.12.3,16.8 ПДР України.

Представник водія Тойота ОСОБА_2 в судовому засіданні наполягав на обставинах дорожньо-транспортної пригоди, зазначених в поясненнях останньої на місці пригоди 08.09.2012 року, зазначивши, що ОСОБА_2 рухалась на автомобілі по пр.К.Маркса з боку вул.Горького в напрямку вул.ОСОБА_3. На перехресті з вул.Шмідта остання зупинилась на червоний сигнал світлофора у крайньому лівому ряді, а коли їй загорівся зелений сигнал, простоявши 5-10 сек., вона почала рух та почула удар в ліву передню частину автомобіля, після чого побачила, що відбулось зіткнення з трамваєм.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засідання пояснила, що 08.09.2012 року була очевидцем дорожньо-транспортної пригоди під час якої зіткнулись трамвай та автомобіль Тойота. Однак сам момент зіткнення та на який сигнал світлофору рухались водій вказаних транспортних засобів вона не бачила.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він є водієм трамваю маршруту №1 та 08.09.2012 року, керуючи трамваєм, стояв на зупинці вул.Горького і бачив, як відбулось зіткнення трамваю під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля Тойота. На момент виїзду трамвая на перехрестя горів зелений сигнал, а автомобілю Тойота красний. В момент зіткнення для трамваю світлофор переключився з жовтого на красний, а автомобілю Тойота сигнал світлофору переключився з красного на жовтий. Трамвай рухався зі швидкістю 15 км/ч. Звідки виїхав автомобіль Тойота він не бачив. Останній рухався зі швидкістю приблизно 70 км/г.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив свої пояснення, надані на місці дорожньо-транспортної пригоди, зазначивши, що 08.09.2012 року близько 08-00 г. знаходився на перехресті вул.Шмідта та пр.К.Маркса та бачив, як зіткнулись автомобіль Тойота та трамвай. При цьому для автомобіля на момент зіткнення горів зелений сигнал світлофору. Швидкість руху автомобіля та трамваю на момент зіткнення він сказати не може.

Згідно висновку експертного автотехнічного дослідження №023-12 від 21.11.2012 року, проведеного на підставі заяви представника ОСОБА_2 вбачається, що в даній дорожній обстановці водій автомобілю ОСОБА_2А, повинна була діяти у відповідності до вимог п.12.3 ПДР України та в її діях не вбачається невідповідності технічним вимогам п.12.3 ПДР України. Водій трамваю ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці повинна була діяти у відповідності з вимогами п.8.7.3 е) ПДР України та в її діях вбачається невідповідність технічним вимогам п.8.7.3 е).

Згідно висновку експертного автотехнічного дослідження №42 від 27.11.2012 року, проведеного на підставі заяви захисника ОСОБА_1 вбачається, що в заданій для дослідження дорожній обстановці водій автомобілю ОСОБА_2 повинна була діяти у відповідності до вимог пп.10.1,16.5 ПДР України та її дії не відповідали вказаним вимогам. Водій трамваю ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці повинна була діяти у відповідності з вимогами пп.12.3,16.8 ПДР України та в її діях не вбачається невідповідності вказаним технічним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п.8.7.3 еПДРУ України червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п.12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди.

Згідно п.16.1 ПДР України перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

Згідно п.16.3 ПДР України у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно п.16.5 ПДР України у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобовязаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Згідно п.16.8 ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, зокрема обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, схему та фотознімки до нього, пояснення ОСОБА_1 та її захисника, пояснення ОСОБА_2 та її представника, пояснення свідків, висновки експертиз, суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_4 та не приймає їх до уваги, оскільки вони не відповідають встановленим судом обставинам.

Так, вказаний свідок зазначив, що на момент зіткнення, для трамваю світлофор переключився з жовтого на красний, а для автомобілю Тойота сигнал світлофору переключився з красного на жовтий. Трамвай рухався зі швидкістю 15 км/ч, а автомобіль Тойота рухався зі швидкістю приблизно 70 км/г. В той час, як в судовому засіданні було встановлено, що на момент зіткнення для травмаю горів червоний сигнал світлофору, а для автомобіля Тойота загорілось зелене світло світлофору та останній стояв на перехресті та лише почав рух і тому, не міг рухатись зі швидкістю 70 км/г, як зазначає свідок. Вказану обставину не заперечувала і сама ОСОБА_1, яка лише зазначила, що діяла в даній дорожній обстановці у відповідності до вимог п.16.8 ПДР України.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 знайомий із ОСОБА_1, як колегою по роботі на протязі тривалого часу, працюють на одному підприємстві, яке, в разі встановлення вини ОСОБА_1, повинно нести цивільно-правову відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду.

Також суд не приймає до уваги висновок експертного автотехнічного дослідження №023-12 від 21.11.2012 року щодо відповідності дій ОСОБА_1 вимогам пп.12.3,16.8 ПДР України, осікли останній викладений при умовах та протирічить встановленим судом обставинам.

Так, як зазначалось вище, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснювала, що при підїзді до другого перетину з пр.К.Маркса для неї включився красний сигнал світлофору та вона знизивши швидкість до мінімальної і впевнившись, що автомобілі, які знаходяться на перехресті стоять, в тому числі і автомобіль Тойота, почала повільно прискорюватись та проїхавши 2-3 метри побачила справа автомобіль Тойота, з яким відбулось зіткнення.

Тобто на момент, коли для ОСОБА_1 включився червоний сигнал світлофору, а для ОСОБА_2 зелений сигнал світлофору, ОСОБА_1, керуючи трамваєм, знаходилась перед перехрестям з другим перетином пр.К.Маркса та не виїхала на нього, трамвай знаходився на ділянці бульвару, що розділяє пр.К.Маркса та не міг перешкоджати руху транспорту в обох напрямках, швидкість руху трамваю, як зазначає ОСОБА_1 нею було знижено до мінімального, а тому остання, маючи технічну можливість зупинитись не створюючи при цьому перешкод для інших учасників руху, повинна була дотримуватись вимог п.8.7.3 е) та п.12.3 ПДР України та не мала права починати проїзд перехрестя на заборонене червоне світло, враховуючи при цьому габарити та технічні можливості транспортного засобу, яким вона керувала.

З урахуванням викладених обставин та положень закону, суд вважає доводи ОСОБА_1 щодо дотримання нею вимог ПДР України, у т.ч. п.16.8, необґрунтованими та вважає, що дії останньої не відповідали вимогам п.п.8.7.3 е), 12.3 ПДР України. В звязку з цим, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08.09.2011 року та останню слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст.9,33,124,245,251,283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. в дохід держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або протесту прокурора.

Суддя С.Ю.Казак

Постанова набрала чинності ___________ 201_ року.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.