Апеляційний суд Харківської області
Провадження № 33/2090/184/2012 Головуючий 1 інстанції: Винниченко П.П.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2012 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Шабельніков С.К., за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 листопада 2011 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 листопада 2011 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, не працюючий, що мешкає за адресою: пров. Франка, 15-А в м. Ізюмі Харківської області,

визнаний винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят) гривень (а.с. 10).

Як встановлено судом, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АХ 1 № 228350 від 01 вересня 2011 року, о 17 годині 00 хвилин 01 вересня 2011 року ОСОБА_2 керував мопедом марки «Сузукі» по пр. Леніна в м. Ізюмі Харківської області у стані алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків : ОСОБА_3 та ОСОБА_4, чим порушив п.п. 2.5, 2.9 Правил дорожнього руху України. Відповідальність за дані порушення передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1, 10).

Рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя мотивував наявністю даних, що містяться в матеріалах справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії АХ 1 № 228350 від 01 вересня 2011 року, яким зафіксовано факт правопорушення, пояснень ОСОБА_2, який особисто зазначив в ньому, що випив пиво та їхав на мопеді та погодився з даними протоколу, пояснень свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які вказали, що 01 вересня 2011 року ОСОБА_2 підтвердив факт керування мопедом після вживання ним алкогольних напоїв та відмовився їхати до лікарні для проходження медичного огляду на стан спяніння, обґрунтовуючи це тим, що він повністю визнав свою провину.

Не погодившись з постановою судді першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права при розгляді матеріалу про адміністративне правопорушення, просив постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 листопада 2011 року скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_2 зазначив, що 01 вересня 2011 року він не міг керувати транспортним засобом в м. Ізюмі, оскільки знаходився в с. Чернобаївка Ізюмського району на сезонній роботі. Також апелянт заперечує той факт, що пояснення в протоколі та на аркуші 5 справи написані ним, стверджуючи, що докази, що містяться в матеріалах справи, сфальсифіковані працівниками ДАЇ. Крім того, в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки ОСОБА_2 у судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, не був повідомлений про місце і час розгляду справи, а про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 10 лютого 2012 року, отримавши її від державного виконавця (а.с. 15-18).

До початку перегляду справи у апеляційному суді в межах апеляційної скарги, ОСОБА_2, належним чином повідомленій про дату, час і місце судового засідання, подав заяву про розгляд апеляції за його відсутності, не зазначаючи про наявність будь-яких інших клопотань, наполягаючи на її задоволенні.

Перевіривши оскаржувану постанову в межах апеляційної скарги з дотриманням вимог ст. 294 КУпАП, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляція є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею повно і всебічно встановлені всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів.

Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності ОСОБА_2 обумовлює необхідність задоволення його клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови.

Разом з цим, апеляційні доводи ОСОБА_2 про фальсифікацію матеріалів провадження працівниками ДАЇ та неповноту і необєктивність розгляду справи в суді мають суто субєктивний характер, оскільки повністю спростовуються доказами в їх сукупності, на які посилався суддя в оскаржуваній постанові, даними, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а ці доводи обумовлені лише незгодою апелянта з процесуальним рішенням суду з приводу притягнення його до адміністративної відповідальності. Більш того, в апеляційній скарзі та матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які дані про оскарження дій працівників ДАЇ з приводу фальсифікації матеріалів провадження, а також до суду апеляційної інстанції не надані будь-які інші докази на підтвердження таких апеляційних доводів. Крім того, апеляція не містить будь-яких клопотань з боку ОСОБА_2 з приводу дослідження нових доказів ( а.с. 15-18).

З огляду на викладене, належить врахувати, що сама по собі незгода апелянта з данними адміністративного провадження, на підставі яких було ухвалено оскаржувану постанову, за наявністю вищезазначених обставин, - не є правовою підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 листопада 2011 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 листопада 2011 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 2550 гривень - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя