Апеляційний суд Харківської області
Провадження № 33/2090/191/2012 Головуючий 1 інстанції: Іванісова Л.О.
Справа № 2024/46/2012 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 163-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2012 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Шабельніков С.К., за участю ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25 січня 2012 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст. 163-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25 січня 2012 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Харкова, яка працює головним бухгалтером ДКП «Харківський завод електроапаратури», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 85 гривень на користь держави.

Як встановлено судом, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, працюючи головним бухгалтером ДКП «Харківський завод електроапаратури», яке знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Лозівська, 5 та будучи посадовою особою, допустила порушення п.п. 5.7.1, п. 5.7 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасне надання платіжного доручення до установи банку на перерахування ПДВ згідно декларації з ПДВ на загальну суму 29330, 00 грн.

Не погодившись з постановою судді першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, прийняти апеляційну скаргу та порушити за нею провадження, скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова та відмовити ДПІ в Ленінському районі м. Харкова в притягненні її до адміністративної відповідальності до вирішення законності податкового повідомлення-рішення від 11.01.2012 року про застосування (фінансових) санкцій на суму 775, 66 грн. і податкового повідомлення-рішення від 11.01.2012 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 4414, 68 грн. в адміністративному і судовому порядку.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_2 зазначила, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною, на підставі того, що обставини справи не відповідають дійсності, та на даний час, згідно Податкового Кодексу України факт правопорушення не встановлено. Апелянт вважає, що до моменту закінчення адміністративного оскарження і прийняття рішення Окружного Адміністративного суду Харківської області, в який підприємство буде звертатися при умові відмови нам в адміністративних скаргах, вона не може бути визнана винною. Крім того, ОСОБА_2 стверджує, що при розгляді справи в районному суді порушені її права, а саме розгляд справи відбувався без її участі, та при відсутності відомостей, що їй вручено повістку. Також посилається на те, що ДПІ склала два протоколи про адміністративне правопорушення: відносно неї, головного бухгалтера і керівника підприємства. При цьому, керівник підприємства був своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, судом було відмовлено ДПІ в застосуванні до нього штрафних санкцій, що за її думкою, є незаконним коли її при цьому заочно оштрафували.

Перевіривши оскаржувану постанову в межах апеляційної скарги з дотриманням вимог ст. 294 КУпАП, дослідивши письмове клопотання апелянта ОСОБА_2 та матеріали справи, а також доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження належить задовольнити, а апеляція є такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційний перегляд постанови судді у справі про адміністративне правопорушення проводиться в порядку ст.294 КУпАП, згідно якої апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. При цьому, чинним КУпАП не передбачено зупинення провадження по адміністративним справам, скарги по яких розглядаються апеляційним судом.

Враховуючи незгоду ОСОБА_2 з податковими забовязаннями, що визначені податківцями за наслідками перевірки, та їх фактична несплата, свідчать про те, що адміністративне правопорушення, яке їй інкримінується, слід вважати триваючим.

Доводи апелянта про неправильність висновків судді, а також даних протоколу про адміністративне правопорушення № 234 від 28 грудня 2011 року ( а.с. 1) та акту перевірки від 28 грудня 2011 року № 2444/15-214/22676620 ( а.с. 2-4) з посиланням на скаргу, що подана до податкової вищого рівня, в порядку ст 56 Податкового кодексу України, яка залишена без задоволення та позов, поданий до Харківського окружного адміністративного суду, який на день розгляду апеляції не розглянутий по суті є безпідставними і необгрунтованими з правової точки зору, оскільки сам по собі факт звернення зі скаргою до податкової вищого рівня та до суду, не може свідчити про їх незаконність та з урахуванням цих обставин не звільняє посадову особу від відповідальності, передбаченої ч.1 ст.163-2 КУпАП. Інших доказів щодо незаконності і оскарження результатів перевірки та рішень податкової інспекції, апелянтом апеляційному суду не надано. Ненадання апелянтом доказів про визнання незаконними дій податкової з приводу проведенної перевірки, доводить відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови судді.

Апеляційний суд, враховуючи, що на час розгляду апеляційної скарги дії та рішення податкової не скасовані у судовому порядку, бере до уваги наявні у матеріалах справи дані, що стосуються фактичних обставин події, оскільки чинний КУпАП не передбачає процесуальної можливості призупинення провадження по даній категорії справи на стадії апеляційного розгляду, в тому числі внаслідок звернення зі скаргою до податкової вищого рівня.

За таких обставин належить вважати, що суддя районного суду дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, і в межах санкції зазначенної частини статті, з урахуванням всіх обставин справи, з дотриманням вимог ст.ст.1,23,33, 283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, призначив справедливе стягнення в розмірі, достатньому для виконання його мети - виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, що також сприятиме запобіганню вчинення посадовою особою нових правопорушень.

Беручи до уваги наведене, підстав для скасування постанови судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25 січня 2012 року не вбачається.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25 січня 2012 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 гривень на користь держави залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя