Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0610/3-1180/12 Головуючий у 1-й інст. Лешко С.М.
Категорія ст. 130 ч.3 КУпАП Доповідач Михайловський В. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2012 року апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: Михайловського В.І.,

з участю секретаря: Кашенко Л.М.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Житомира адміністративну справу за апеляцією ОСОБА_1 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 серпня 2012 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 3 КУпАП та позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів строком на 5 (пять) років із оплатним вилученням транспортного засобу марки „Део Нексія, д. н. АМ 54-53 ВВ.

Згідно змісту постанови суду, 06.08.2012 року до суду надійшов адміністративний протокол, в якому зазначено, що 30.06.2012 року, близько 18.50 години по вул. Шевченка, 28 в смт. Іршанськ Володарськ Волинського району Житомирської області громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Део Нексія, державний номер AM 5453 ВВ, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю, незвязна мова, почервоніння обличчя), від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в установленому порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.п. 2.5(а) Правил дорожнього руху України.

Раніше, протягом року, ОСОБА_1 вже неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння за ст. ст. 130 ч. 1, ч. 2 КУпАП України, однак належних висновків не зробив.

В апеляції ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, яку скасувати та закрити справу за відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення. Посилається на те, що копію постанови суду отримав 21 вересня 2012 року.

Апелянт вважає, що при розгляді адміністративної справи були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Також те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушена процедура освідування на предмет алкогольного спяніння. Стверджує, що при складанні вказаного протоколу були відсутні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що сам правопорушник знаходився поруч з автомобілем, який знаходився у нерухомому стані, що інспектор АТІ та РБР УОДІ МВС в Житомирській області не мав повноважень на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

На думку ОСОБА_1, при обранні стягнення судом не враховані обставини, передбачені ст. 33 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який просив задовольнити подану апеляцію, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає апеляцію такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний суд вважає за можливе відновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, який пропущений з поважних причин, оскільки він в порушення вимог ст. 285 КУпАП копію постанови суду отримав лише 21 вересня 2012 року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 3 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, доказами: постановами Коростенського міськрайонного суду від 20 квітня 2011 року, 05 вересня 2011 року, 13 квітня 2012 року, які набрали законної сили та є чинними, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВТ 1 № 230436 від 30 червня 2012 року (а.с. 2), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оглянутими адміністративними справами №№ 3-355/11, 3-1674/11, 3-245/12.

Дії ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 3 КУпАП кваліфіковані правильно.

Посилання апелянта на порушення процедури освідування на предмет алкогольного спяніння є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 взагалі відмовився від її проходження, наявність стану алкогольного спяніння та обставини відмови ОСОБА_1 від проходження освідування на предмет алкогольного спяніння підтверджують у своїх поясненнях свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 3-4). Відсутність на місці події зазначених свідків, а також знаходження скаржника поруч з автомобілем, як стверджує апелянт, є надуманими та такими, що не відповідають матеріалам адміністративної справи.

Інспектор АТІ та РБР УОДІ МВС в Житомирській області капітан ОСОБА_4 згідно чинного законодавства має повноваження на складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому твердження ОСОБА_1 в цій частині апеляційний суд також вважає необґрунтованими.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У цьому звязку твердження скаржника про порушення судом першої інстанції, при розгляді справи, його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, є безпідставними, оскільки на а.с. 7 міститься повідомлення про своєчасне вручення 14 серпня 2012 року особисто ОСОБА_1 поштового повідомлення листа Коростенського міськрайонного суду Житомирської області про час і місце розгляду справи.

Разом з тим, суд першої інстанції, визначаючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, не навів у повному обємі існуючих (зібраних) доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1, а також помилково вказав у мотивувальній частині постанови ст. 130 ч. 2 КУпАП замість ст. 130 ч. 3 КУпАП.

Зазначену неповноту та допущену явну описку апеляційний суд вважає за необхідне усунути, змінивши мотивувальну частину постанови суду першої інстанції шляхом наведення додатково зібраних, оцінених та долучених до справи доказів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 як особа, на протязі тривалого часу, зловживаючи спиртними напоями, затримувався органами ДАІ за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння (всього 4 рази), неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 130 ч. 1, 130 ч. 2 КУпАП, у тому числі й за вчинення таких правопорушень повторно, на протязі року, неодноразово відбував призначені судом покарання у вигляді громадських робіт.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 судом обрано в межах, установлених законом та з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, змінивши постанову суду першої інстанції лише в частині мотивувальної її частини.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 серпня 2012 року.

Апеляцію ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 серпня 2012 року щодо ОСОБА_1 змінити, виклавши її мотивувальну частину слідуючим змістом: такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 3 КУпАП, що стверджується письмовими матеріалами справи, а саме постановами Коростенського міськрайонного суду від 20 квітня 2011 року, 05 вересня 2011 року, 13 квітня 2012 року, які набрали законної сили та є чинними, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВТ 1 № 230436 від 30 червня 2012 року (а.с. 2), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оглянутими адміністративними справами №№ 3-355/11, 3-1674/11, 3-245/12.

В решті вказану постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий: