Справа №1715/643/12
П О С Т А Н О В А
27 січня 2012 року м.Рівне
Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Ореховська К.Е., з участю представника особи- Муравської О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Державної податкової інспекції у місті Рівне про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої головним бухгалтером Представництва в Україні ТОДІНІ Коструціоні ОСОБА_2П.А.
- За ч. 2 ст. 163-1 КпАП України
В судовому засіданні представник ОСОБА_4 вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнала, вважаючи, що протокол про адміністративне правопорушення від 16.01.2012 року, складений щодо неї безпідставно, незаконно та передчасно.
Відповідно до ст. 163-1 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, організацій, установ встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України. Об'єктивною стороною ст. 163-1 ч. 1 КУпАП є порушення правил ведення податкового обліку.
Тобто, без доведеності вини платника податків, притягувати платника податків, його службових (посадових) до адміністративної відповідальності можна виключно на підставі рішення контролюючого органу, яке набрало чинності.
Відповідно до статей 56.1., статей 56.2 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, в акті виїзної позапланової перевірки від 19.12.2011 року № 1492/23-300/26603641 Державною податковою інспекцією у місті Рівне було встановлено, що Представництво ТОДІНІ Коструціоні ОСОБА_2П.А.порушило порушено пункт 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.3, 200.4 статті 200, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.
26.12.2011 року Представництвом ТОДІНІ Констуціоні ОСОБА_2П.А.до ДПІ у Місті Рівне було подано заперечення до Акта про результати виїзної позапланової перевірки від 19грудня 2011 року № 1492/23-300/26603641.
Державною податковою інспекцією у місті Рівне було винесено податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 30грудня 2011 року.
Дані податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Рівне Представництвом ТОДІНІ Коструціоні ОСОБА_2П.А.було оскаржено в адміністративному порядку до Державної податкової інспекції у Рівненській області, про що в той самий день, на виконання пункту 56.3 та у відповідності до ст. 56.15 Податкового кодексу України, було повідомлено ДПІ у місті Рівне.
Так, первинна скарга, була подана із дотриманням строків, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.
Відповідно до статті 56.22. Податкового кодексу України якщо платник податків оскаржує рішення податкового органу в адміністративному порядку до контролюючих органів та/або до суду, обвинувачення особи в ухиленні від сплати податків не може ґрунтуватися на такому рішенні контролюючого органу до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом.
Відповідно до статті 56.18. Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Тому, висновки, викладені в акті перевірки є передчасними та не остаточними.
Відповідно до вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Оскільки процедура адміністративного оскарження рішення контролюючого органу не закінчена та не прийнято остаточне рішення по справі, тому податкове зобов'язання слід вважати неузгодженим, а висновки викладені в акті перевірки слід вважати не остаточними та такими, що не можуть бути доказом протиправної, винної дії чи бездіяльності Енцо Статі щодо заниження податку на додану вартість.
Відсутня субєктивна ознака складу адміністративного правопорушення вина особи, яка притягується до відповідальності.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 56.18, 56.22, 56.17, 56.19, 56.3, 56.15, 56.1, 56.2 Податкового кодексу України, статтями 9, пунктом 1 частини 1 статті 247, частиною 1 статті 268, статтею 284КпАП України, статтями 55, 64 Конституції України,
П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 163-1 ч.2 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова про застосування адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через місцевий суд або на неї може бути внесений протест прокурора протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Суддя Рівненського міського суду К.Е. Ореховська