№ провадження 33/490/955/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія: Головуючий у 2-й інстанції - Румянцев П.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2012 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Румянцев П.О. у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську, за участю прокурора Стенюкової Л.М., розглянув протест прокурора Заводського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_2 на постанову судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 вересня 2012 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого заступником міського голови м. Дніпродзержинська з питань діяльності виконавчих органів міської ради головного архітектора м. Дніпродзержинська, паспорт: серія АК №303337, виданий 20 грудня 1998 року Дніпровським РВВС Дніпродзержинського МУУМВС України, ідентифікаційний код НОМЕР_1 присвоєний Дніпродзержинською ДПА Дніпровського району 18 грудня 1998 року, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

провадження по справі про корупційне діяння за ст. 172-7 КУпАП закрито через відсутність складу адміністративного проступку, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська перебувала справ про корупційне діяння, відносно ОСОБА_3 за ст. 172-7 КУпАП. Згідно до наявного протоколу, у вину ОСОБА_3 ставилося те, що він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у 2007 році заснували товариство з обмеженою відповідальністю Інтербуд, з пропорційним розподілом часток у статутному капіталі, де ОСОБА_3 належала найбільша частка 33,34%. З лютого 2012 року ОСОБА_3 займав посаду заступника міського голови м. Дніпродзержинська з питань виконавчих органів міської ради головного архітектора м. Дніпродзержинська та, будучи субєктом корупційного діяння, не повідомив свого безпосереднього керівника про конфлікт інтересів, уклавши шість тристоронні договори між: фізичними особами, ТОВ Інтербуд, засновником якого він є, та Управлінням головного архітектора Дніпродзержинської міської ради, яке ним же очолюване.

Розглянувши матеріали зазначеної справи, суддя дійшов висновку про невинуватість ОСОБА_3, а провадження по справі закрив через відсутність складу адміністративного проступку.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою судді, прокурор Заводського району м. Дніпродзержинська вніс свій протест, у якому порушує питання про скасування постанови судді та винесення нової, якою визнати останнього винним та призначити відповідне стягнення у межах санкції ст. 172-7 КУпАП.

На переконання прокурора, суддя необґрунтовано дійшов висновку про невинуватість ОСОБА_3 залишивши поза увагою ту обставину, що особі, відносно якої було складено протокол було відомо, що він, будучи субєктом корупційного діяння, та засновником ТОВ Інтербудуклав ряд тристоронніх договорів, у якості замовника на розробку ТОВ Інтербуддетального плану за рахунок інших осіб, при цьому про конфлікт інтересів свого керівника ОСОБА_6 не повідомив, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП.

З викликаних учасників у судове засідання апеляційного суду зявився лише прокурор. ОСОБА_3 повідомлений належним чином про час та місце перегляду справи у судове засідання апеляційного суду не зявився, клопотань про відкладання перегляду справи від нього не надходило, про причини своєї неявки суду не повідомив. Таким чином, є достатні підстави провести перегляду справи у відсутність особи, відносно якої було складено протокол.

У судовому засіданні прокурор, поданий протест підтримала, вказавши, що дійсно у ОСОБА_3 при укладанні угоди з ТОВ Інтербуд, будучи одним з його засновників, який має найбільшу частку у статутному капіталі товариства, не повідомив свого керівника про ймовірно виникнений конфлікт інтересів.

Перевіривши матеріали справи у межах поданого протесту, доводи, якими вмотивований протест, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що протест прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до диспозиції ст. 172-7 КУпАП, відповідальність настає через неповідомлення безпосереднього керівника про наявний конфлікт інтересів. Поряд з цим, під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень.

Так, у відповідності до матеріалів справи, було встановлено, що дійсно у 2007 році ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заснували ТОВ Інтербудз пропорційними частками: 33,34%, 33,33%, 33,33%- відповідно. Зборами учасників ОСОБА_3 був обраний на посаду генерального директора товариства, та після призначення останнього на посаду головного архітектора м. Дніпродзержинська був звільнений з займаної посади товариства за власним бажанням, залишившись співвласником товариства. Здійснюючи свої посадові обовязки на посаді заступника міського голови м. Дніпродзержинська, уклав шість тристоронні договори про детальну розробку з ТОВ Інтербуд, попередньо не повідомивши свого безпосереднього керівника міського голову м. Дніпродзержинська про конфлікт інтересів.

З аналізу наявних по справі доказів, можна дійти висновку, що дійсно ОСОБА_3 разом з іншими учасниками було засновано ТОВ Інтербуд, частка якого в установчому капіталі склала 33,34%, та призначено останнього на посаду генерального директора товариства. У лютому 2012 року ОСОБА_3 було звільнено з займаної посади, оскільки його було призначено на посаду заступника міського голови м. Дніпродзержинська. Виконуючи свої посадові обовязки, як заступника міського голови головного архітектора м. Дніпродзержинська, паралельно, маючи частку у статутному капіталі ТОВ Інтербуд, а також, будучи субєктом корупційного діяння, ОСОБА_3 уклав шість тристоронні угоди на детальну розробку територій ТОВ Інтербуд.

Поряд з цим, у відповідності до тлумачення Основного закону України Конституційним судом України, що кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може протиправно позбавлений права власності та право приватної власності є непорушне, а усі субєкти права власності рівні перед законом. Таким чином, ОСОБА_3, навіть, будучи засновником товариства, частка якого складає 33,34%, не міг вплинути на рішення органу управління товариства, оскільки його номінальна кількість голосів менша від загальної кількості голосів інших учасників ТОВ Інтербуд. У іншому випадку, ОСОБА_3 навіть, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування, не мав правових підстав відмовити в укладанні договорів з ТОВ Інтербуд, оскільки такими діями прямо порушував конституційні права інших учасників товариства. Стосовно не повідомлення ОСОБА_3 свого керівника про конфлікт інтересів, то дана обставина належним чином у матеріалах справи нічим не підтверджується, оскільки будь-які пояснення міського голови ОСОБА_6 з цього приводу у матеріалах справи відсутні. Крім цього, прокурор у судовому засіданні не ініціювала виклик та допит свідка або вивчення та дослідження нових доказів.

Отже, доводи якими вмотивований протест свого підтвердження не знайшли, будучи спростовані висновками судді першої інстанції. Так, та обставина, що ОСОБА_3 був засновником товариства і мав найбільшу частку у статутному капіталі - само по собі не може бути достатнім для визнання його винним у не повідомленні про конфлікт інтересів. Жодного доказу того, що ОСОБА_3 умисно чи з необережності не повідомив свого керівника про ймовірність конфлікту інтересу у матеріалах справи немає.

З урахуванням вищенаведеного та принципу презумпції невинуватості, тобто вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом, який склав протокол; обвинувачення повинно ґрунтуватися на доказах, обєктивність яких не викликає жодних сумнівів, а ті сумніви, які виникають, тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності,- судом апеляційної інстанції протест прокурора не може бути задоволено, оскільки відсутні докази неповідомлення ОСОБА_3 свого керівника про конфлікт інтересів. А відтак є достатні підстави вважати, що справу суддя суду першої інстанції у цілому розглянув з дотриманням вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, зясував усі обставини справи, які мають суттєве значення для правильного її вирішення та при сумнівності доводів у частині кваліфікуючих ознак обґрунтовано дійшов висновку про невинуватість особи, закривши відносно неї провадження по справі через відсутність складу адміністративного проступку, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 252, 245, 280, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні протесту прокурора Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_2 відмовити, а постанову судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 вересня 2012 року про закриття провадження по справі про корупційне діяння, відносно ОСОБА_3 за ст. 172-7 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_7