Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0604/3-141/2012 Головуючий у 1-й інст. Іонніков В.М.
Категорія : ст. 185-8 КУпАП Доповідач Слісарчук Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2012 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Слісарчук Я.А. за участю прокурора Ступака М.О., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її законних предстаників ОСОБА_2 і ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 185-8 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, працює заступником начальника управління НБУ у Житомирській області,

в с т а н о в и в :

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 24 січня 2012 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушеня, передбаченого ст. 185-8 КУпАП та провадження у справі закрито у зв?язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови, ОСОБА_1, будучи заступником начальника управління НБУ в Житомирській області умисно не виконала законні вимоги прокурора про надання необхідних документів для проведення перевірки, щодо дотримання управлінням законодавства, що регулює банківську діяльність, здійснення закупівель за державні кошти.

Так, у відповідності до ст.ст. 8, 20 Закону України ?Про прокуратуру? першим заступником прокурора області ОСОБА_4 на адресу управління Національного банку України в Житомирській області направлено лист про надання необхідних документів для проведення перевірки з вказаних питань.

Однак, листом від 12.09.2011 року № 18-010/2873 за підписом виконувача обов?язки начальника управління Національного банку України в Житомирській області ОСОБА_1 у наданні документів відмовлено.

Судом встановлено, що на виконання завдання Генеральної прокуратури України, прокуратурою Житомирської області проводяться перевірки додержання законів, які регулюють банківську діяльність.

У відповідності з вимогами ст. 8 Закону України ?Про прокуратуру?, вимоги прокурора, які відповідають чинному законодавству, є обов?язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки.

Згідно ст.20 Закону України ?Про прокуратуру?, при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право: 1) безперешкодно за посвідченням, що підтверджує займану посаду, входити у приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, об?єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, підпорядкованості чи приналежності до військових частин, установ без особливих перепусток, де такі запроваджено; мати доступ до документів і матеріалів, необхідних для проведення перевірки, в тому числі за письмовою вимогою, і таких що містять комерційну таємницю або конфіденційну інформацію.Письмово вимагати подання в прокуратуру для перевірки зазначених документів чи матеріалів, видачі необхідних довідок, в тому числі щодо операцій і рахунків юридичних осіб та інших організацій, для вирішення питань, пов?язаних з перевіркою. Отримання від банків інформації, яка містить банківську таємницю, здійснюється у порядку та обсязі, встановлених Законом України ?Про банки і банківську діяльність?; 2) вимагати для перевірки рішення, розпорядження, інструкції, накази та інші акти і документи, одержувати інформацію про стан законності і заходи щодо її забезпечення; 3) вимагати від керівників та колегіальних органів проведення перевірок, ревізій діяльності підпорядкованих підконтрольних підприємств, установ, організацій та інших структур незалежно від форм власності, а також виділення спеціалістів для проведення перевірок, відомчих і позавідомчий експертиз; 4) викликати посадових осіб і громадян, вимагати від них усних або письмових пояснень щодо порушень закону.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, а справу закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення та закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Вказує на те, що вона не вчиняла правопорушення за яке її судом визнано вунуватою.На думку апелянта діючим законодавством не надає право органам прокуратури вимагати документи і проводити перевірки з питання додержання законів у сфері банківської діяльності.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її законних предстаників - ОСОБА_2 і ОСОБА_5, які просили задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 з підстав в ній наведених, прокурора, який вважав постанову суду законною і обгрунтованою, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за яке її визнано винуватою стверджується зібраними по справі доказами.

У відповідності з вимогами ст. 8 Закону України ?Про прокуратуру?, вимоги прокурора, які відповідають чинному законодавству, є обов?язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки.

Згідно ст. 20 Закону України ?Про прокуратуру?, прокурор має право : 1) безперешкодно за посвідченням, що підтверджує займану посаду, входити у приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, об?єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, підпорядкованості чи приналежності до військових частин, установ без особливих перепусток, де такі запроваджено; мати доступ до документів і матеріалів, необхідних для проведення перевірки, в тому числі за письмовою вимогою, і таких що містять комерційну таємницю або конфіденційну інформацію.Письмово вимагати подання в прокуратуру для перевірки зазначених документів чи матеріалів, видачі необхідних довідок, в тому числі щодо операцій і рахунків юридичних осіб та інших організацій, для вирішення питань, пов?язаних з перевіркою. Отримання від банків інформації, яка містить банківську таємницю, здійснюється у порядку та обсязі, встановлених Законом України ?Про банки і банківську діяльність?; 2) вимагати для перевірки рішення, розпорядження, інструкції, накази та інші акти і документи, одержувати інформацію про стан законності і заходи щодо її забезпечення; 3) вимагати від керівників та колегіальних органів проведення перевірок, ревізій діяльності підпорядкованих підконтрольних підприємств, установ, організацій та інших структур незалежно від форм власності, а також виділення спеціалістів для проведення перевірок, відомчих і позавідомчий експертиз; 4) викликати посадових осіб і громадян, вимагати від них усних або письмових пояснень щодо порушень закону.

На виконання завдання Генеральної прокуратури України від 17 січня 2011 року № 07/2/2 про проведення перевірки додержання законів, які регулюють банківську діяльність та виконання п. 2 плану роботи відділу захисту конституційних прав і свобод громадян, першим заступником прокурора області ОСОБА_4 07 вересня 2011 року на адресу Начальника управління Національного банку України в Житомирській області направлено лист про надання прокурору відділу прокуратури області необхідних документів для проведення перевірки з питань, додержання законів, які регулюють банківську діяльність при здійсненні закупівель за державні кошти.

Листом № 18-010/2873 від 12 вересня 2011 року за підписом виконувача обов?язки начальника управління Національного банку України в Житомирській області ОСОБА_1 у наданні вказаних документів відмовлено.

Суд першої інстанції, розглядаючи дану справу прийшов до правильного висновку, що вимоги прокурора про надання документів для проведення перевірки з вказаних питань відповідають вимогам закону, а ОСОБА_1, будучи посадовою особою ухилилася від виконання цих вимог, з таким висновком місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-8 КУпАП кваліфіковані правильно.Приймаючи до уваги, що на час розгляду справи судом першої інстанції закінчилися строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд обгрунтовано визнав її винною у вчиненні вказаного правопорушення і закрив справу з вищенаведених підстав.

Посилання апелянта на порушення судом норм матеріального і процесуального права, є безпідставними і не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Постанова суду є законна і обгрунтована, підстав для її скасування з мотивів наведених в апеляції ОСОБА_1, апеляційний суд не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 24 січня 2012 року щодо неї без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: