Номер провадження: 33/1590/22/2012
Номер справи місцевого суду: 33 - 24/12
Головуючий у першій інстанції Кравцова
Доповідач Олініченко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2012 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Олініченко В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Болградського районного суду м. Одеси від 06.12.2011 р. та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно нього,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Болградського районного суду м. Одеси від 06.12.2011 р.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, інвалід І групи, проживаючий в Одеській області, Болградському районі, в с. Баннівка, по вул. Калиніна, 36,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.2 ОСОБА_2 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки за те, що будучи на протязі календарного року притягнутим до адміністративної відповідальності 14.03.2011 р. за ст. 130 ч. 1 ОСОБА_2, 02.11.2009 р., приблизно о 16 годині 15 хвилин, керував автомобілем „ЗАЗ, державний номер НОМЕР_1, по вулиці Калиніна в с. Баннівка Болградського району Одеської області в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі міститься клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Болградського районного суду м. Одеси від 06.12.2011 р., з посиланням на те, що у порушення ст. 285 ОСОБА_2 копію постанови судом йому не було надіслано, а дізнався про неї лише 23.12.2011 р., коли її особисто отримав у суді.

В своїй скарзі апелянт просить постанову судді Болградського суду скасувати, а провадження по справі у відношенні нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що оскаржувана постанова суперечить фактичним обставинам справи і ґрунтується лише на поясненнях працівників ДАІ та на протоколі, який містить данні, що не відповідають дійсності, суд розглянув справу неповно та необєктивно. Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, адже він не керував автомобілем взагалі, працівники ДАІ підійшли до нього, коли він сідав в автомобіль, та склади відносно нього протокол, який не відповідає вимогам закону. В результаті цього суд прийняв незаконну та необґрунтовану постанову по справі, порушивши вимоги ст.ст. 251, 283, 284 ОСОБА_2.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 про те, що він був присутнім в судовому засіданні, на автомобілі всього на всього виїхав із двору та не збирався продовжувати рух, перед цим випив невелику кількість спиртного напою, він є інвалідом першої групи та не може обходитись без транспортного засобу, вважаю, що клопотання про поновлення строку на подачу апеляції підлягає задоволенню, апеляція задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів справи та постанови суду - ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи та винесення постанови, що підтверджується заявою від його імені на адресу суду (а.с.10), протоколом судового засідання, постановою суду та його поясненнями в апеляційній інстанції. При цьому він, знаючи зміст прийнятого рішення, не звертався до суду з питання отримання копії постанови та у встановлений законом 10-й строк апеляцію на постанову не подав. З цих підстав посилання ОСОБА_1 на порушення судом вимог ст. 285 ОСОБА_2 є безпідставним. Проте, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 є інвалідом першої групи, вважаю за необхідне поновити йому строк на подачу апеляції.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв правопорушення, то вони є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Даний протокол ОСОБА_1 відмовився підписати та надати пояснення з обставин, зазначених в протоколі, проте весь процес виявлення цього правопорушення було зафіксовано працівниками ДАІ за допомогою відеозапису, який суд переглянув та переконався в тому, що ОСОБА_1 здійснив правопорушення, керував автомобілем у стані алкогольного спяніння вміст алкоголю склав 1,72 %.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3- інспектор ДАІ, пояснив, що ОСОБА_1 неодноразово керував автомобілем у стані спяніння, але працівники ДАІ, зважаючи на його стан здоровя, супроводжували його додому та попереджували про недопущення порушень ПДР. Проте ОСОБА_1 продовжує сідати за кермо автомобіля у стані алкогольного спяніння. І в цей раз ОСОБА_1 збирався кудись їхати, але після його виїзду з двору він був зупинений та було за допомогою алкотестера встановлено, що він знаходиться в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до роздруківки результатів тесту на приладі „Drager„ № ARBL 0798 на наявність алкоголю від 02.11.2011 р. (а.с.5-об.) вміст алкоголю у ОСОБА_1 склав 1,72 %.

Апеляційним судом в присутності ОСОБА_1 та його дружини було переглянуто наявний в матеріалах справи відеозапис з обставин виявлення факту правопорушення, з якого видно, що саме ОСОБА_1, а не інша особа керував автомобілем, на якому виїхав із двору на вулицю, де був зупинений працівниками ДАІ та пройшов перевірку алкотестером, на чистому екрані якого зявилась позначка 1,72 %, після чого був складений протокол, в якому ОСОБА_1 відмовився розписатись та дати пояснення.

Після перегляду цього відеозапису ОСОБА_1 визнав, що саме він знаходився за кермом та був у стані спяніння, так як перед цим випив алкогольні напої з особами, які працювали в його господарстві.

На а.с. 5 наявна довідка про те, що 14.03.2011 р. ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ст. 130 ч.1 ОСОБА_2 постановою Болградського райсуду, на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 2550 грн.

Відповідно до ст. 251 ОСОБА_2 доказами по справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, а також показаннями технічних приладів та технічних засобів, в тому числі відеозаписом.

Виходячи з наведеного суд обґрунтовано прийняв до уваги як докази по справі показання приладу по проведенню тестування на наявність факту алкогольного спяніння та відеозапис по фіксуванню самого виявлення факту правопорушення та прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення за ст. 130 ч. 2 ОСОБА_2.

При таких обставинах посилання в апеляції на те, що протокол складено у відсутність свідків, тому він є недійсним є безпідставним.

Що стосується накладеного стягнення, то підстав для його зміни апеляційний суд не находить виходячи з наступного.

Санкцією ст. 130 ч.2 ОСОБА_2 передбачені стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, громадські роботи та адміністративний арешт.

Відповідно до ст.ст. 30-1, 32 ОСОБА_2 громадські роботи та адміністративний арешт до інваліда не можуть бути застосовані.

Раніше до ОСОБА_1 застосовувалось стягнення у виді штрафу та воно не сприяло запобіганню вчинення ним правопорушення та його виправленню, Забєлін продовжував керувати транспортним засобом в стані алкогольного спягніння, створюючи загрозу своєю поведінкою як своєму життю та здоровю, так і інших осіб.

Ст. 30 ч.3 ОСОБА_2 встановлено, що стягнення у виді позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами у звязку з інвалідністю, за винятком випадків керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного та іншого спяніння.

Апеляційним судом також не встановлено підстав для застосування до ОСОБА_1 ст. 22 ОСОБА_2, так як повторне керування транспортним засобом у стані спяніння не може бути визнано малозначним через свою значну суспільну небезпеку.

ОСОБА_2 не передбачають іншої можливості для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності чи помякшення накладеного стягнення.

Керуючись ст. 294 ОСОБА_2 , -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляції, його апеляцію на постанову судді Болградського районного суду м. Одеси від 06.12.2011 р. про накладення на ОСОБА_1 стягнення за ст. 130 ч.2 ОСОБА_2 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки - залишити без задоволення, а вказану постанову без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4