Апеляційний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2012 року м.Житомир

головуючого суддіПрокопчука С.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 травня 2012 року, -

в с т а н о в и в:

зазначеною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, не судимого -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 10 квітня 2012 року о 18 год. 30 хв., в м. Бердичеві в дворі будинку № 36 по вул. Н.Іванівській, керуючи автомобілем «ДЕУ-Ланос» д/н АМ 774611, в порушення п. п.10.1,10.9 ПДР України, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, під час руху заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечним, внаслідок чого пішохід ОСОБА_2, який сидів на капоті його автомобіля, упав і отримав тілесні ушкодження, а автомобіль отримав механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

В своїй апеляції ОСОБА_1 не заперечуючи самої події правопорушення, просить скасувати постанову суду, як незаконну та винести нове рішення, яким провадження по справі закрити.

Свої ж апеляційні вимоги вмотивовує тим, що ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Як він вважає, в його випадку, жодних пошкоджень будь-якого майна заподіяно не було.

Апеляційний суд, дослідивши доводи апеляції ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що його апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1, суд першої інстанції дав оцінку доказам у справі, встановив обставини вчинення правопорушення і його дії за ст. 124 КУпАП кваліфікував правильно, так як він порушивши вимоги п. п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, спричинив пошкодження автомобіля, завдав тілесних ушкоджень потерпілому.

Доводи правопорушникам ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, спростовуються постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 20 квітня 2012 року, ксерокопіями матеріалів перевірки та протоколом про адміністративне правопорушення від 20.04.2012 року( а. с. 1-17), які не оскаржені ніким і не скасовані, де зазначено, що водій ОСОБА_3 перед початком руху автомобіля, яким керував, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху і не створить їм небезпеки, рухаючись заднім ходом, скинув з капоту автомобіля іншого учасника дорожнього руху ОСОБА_2, що сів на капот автомобіля. В результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження у вигляді відриву переднього номерного знака автомобіля разом з його утримувачем, а пішохід тілесні ушкодження (акт судово-медичного дослідження № 305, а. с. 13).

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний не тільки зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а і те чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також відповідно до ст. 33 ч. 2 КУпАП при накладенні стягнення повинен був враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Суддя, застосовуючи адміністративне стягнення до ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, визначила його у межах, встановлених КУпАП, але при цьому належним чином не врахувала обставини правопорушення, особу правопорушника та всі помякшуючі обставини, не вмотивувала в своїй постанові чому саме даний вид стягнення вона застосувала до правопорушника.

У звязку з цим, дана постанова суду першої інстанції є незаконною, а адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом хоч і в межах санкції, однак в силу того, що встановлене правопорушення спровоковано іншим учасником дорожнього руху ОСОБА_2, що підтверджено дослідженими вище доказами, обтяжуючих відповідальність наслідків не наступило, окрім зазначених вище, є явно несправедливим в силу суворості та недостатнім для недопущення подібного в майбутньому.

За наведених обставин, враховуючи особу правопорушника, обставини справи, постанова суду щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.ст. 34, 280 КУпАП України, не повній мірі ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному досліджені обставин справи, тому підлягає зміні в частині обрання виду стягнення.

У відповідності з вимогами ст.ст. 23, 24, 27 КУпАП, де зазначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, а тому апеляційний суд застосовує до правопорушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення більш мякого виду в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 травня 2012 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу розмірі двадцяти пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 425 ( чотириста двадцяти пяти) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: