Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33-476/12 Головуючий в 1-й інстанції:
Категорія: ст.164 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1
Доповідач: Жовніренко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2012 року суддя Апеляційного суду Запорізької області Жовніренко В.П., розглянувши за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Токмацького районного суду Запорізької області від 21 серпня 2012 року,

встановила:

21 серпня 2012 року постановою судді Токмацького районного суду Запорізької області Тітова Ніна Дмитрівна, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 164 ч. 1 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 здійснювала підприємницьку діяльність без свідоцтва про державну реєстрацію. Правопорушення є триваючим та встановлене 03.08.2012 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді, як винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права, скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги послалася на наступне:

- частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), проте її притягнуто до відповідальності за здійснення підприємницької діяльності без свідоцтва про державну реєстрацію, тобто за діяння, яке законом не передбачено як адміністративне правопорушення (проступок);

- працівник ДПС України, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, дійшла висновку про порушення нею п. 15.1 ст. 15, п.п. 16.1.1 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, однак, вказані норми Податкового кодексу України не містять посилання на обов'язок отримувати свідоцтво про державну реєстрацію;

- ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові суду не зазначено, про яке саме свідоцтво про державну реєстрацію йдеться, тобто можна тільки припускати, що малося на увазі свідоцтво про державну реєстрацію як фізичної особи - підприємця, але чинне законодавство України станом на 03.08.2012 року взагалі не містить поняття свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, зазначене поняття було виключено Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скасування свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та фізичної особи - підприємця№ 3205-VI від 07.04.2011 року, який набув чинності з 07.05.2011 року, таким чином, незалежно від того, здійснювала вона чи ні будь-яку діяльність, обов'язку отримувати свідоцтво про державну реєстрацію як фізичної особи - підприємця вона не мала через непередбаченість такого документа чинним законодавством;

- і працівникам ДПС України, і в суді вона пояснювала, що жодної господарської діяльності вона не здійснювала й не здійснює, володіючи даром зцілення, вона лише читає молитви, при цьому не відмовляє жодній людині, яка до неї звертається, але при цьому вона ніколи не отримувала жодної вигоди від своїх дій, адже робить це повністю безкоштовно, тому її дії з читання молитв жодним чином не підпадають під визначення господарської діяльності, наведене в ст. 3 Господарського кодексу України, не є субєктом господарювання, передбаченим ст. 55 Господарського кодексу України, а тим більше під визначення підприємництва, дане в ст. 42 Господарського кодексу України;

- перевірка, проведена посадовими особами ДПС України, була незаконною, так як акт перевірки щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявність ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, обігу підакцизних товарів від 03.08.2012 року було складено за результатами проведення фактичної перевірки, проведеної працівниками Токмацької ОДПІ на підставі наказу начальника Токмацької ОДПІ № 443 від 01.08.2012 року. Вказаним наказом було передбачено проведення фактичної перевірки саме щодо наявності свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію. Проте, право на здійснення органами Державної податкової служби контролю за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію, а отже й право проведення фактичної перевірки з цього питання було виключено із п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України підпунктом 3 п. 3 розділу І Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скасування свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та фізичної особи - підприємця № 3205-VI від 07.04.2011 року, який набув чинності з 07.05.2011 року, згідно з якими у підпункті 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 слова у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігузамінені словами у тому числі про виробництво та обіг. Таким чином, органи ДПС України та їх посадові особи, починаючи з 07.05.2011 року, не мають права контролю за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію через непередбаченість такого документа чинним законодавством, а посадові особи Токмацької ОДПІ видали незаконний наказ про проведення фактичної перевірки та здійснили таку перевірку без наявності передбачених законом підстав, тобто з порушенням вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, тому незаконна перевірка не могла бути підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення та подальшого його розгляду.

На підставі викладеного вважає, що суддя при розгляді справи, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, на вказані порушення уваги не звернув, що й призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Заслухавши ОСОБА_2, яка підтримала свою апеляційну скаргу, просила її задовольнити з підстав викладених в ній, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначених вимог Закону суддею при розгляді справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП не дотримано.

Крім того, у Кодексі України про адміністративні правопорушення визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній справі. У них, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи. В ньому повинні бути вказані час, місце вчинення правопорушення, прізвища, адреси свідків, його суть.

Проте зазначений протокол, щодо ОСОБА_2 не відповідає вимогам названої норми закону, оскільки в ньому не конкретно вказано суть вчиненого правопорушення, не вказано в чому полягає підприємницька діяльність, яку здійснює ОСОБА_2, а також у ньому відсутні прізвища свідків, їх адреси, підписи або пояснення.

З огляду на викладене, вважаю, що під час провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 допущені порушення, які не уможливлюють визнання протоколу серії КР № 100350 від 03.08.2012 року належним, допустимим й достатнім доказом для встановлення її винності у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164, а інші будь-які докази, на основі яких у визначеному Законом порядку можна встановити її винність, відсутні.

Так, відповідно до додатку до акту №44/08/33/22 від 03.08.2012 року вбачається, що при обстеженні подвіря, розташованого по вул. Пушкіна, 11 в м. Токмак, що належить ОСОБА_2, була встановлена „жива черга з людей, які прийшли вилити переляк і при опитувані осіб, які виходили з будівлі, останні пояснили, що ОСОБА_2 плату за свої послуги не встановлює, але вони їй самі здійснюють оплату в залежності хто і скільки вважає за потрібне (а.с.4).

Проте пояснення зазначених осіб та їх прізвища, їх адреси в матеріалах справи відсутні.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддя районного суду не дотримався вимог Закону, оскільки не з'ясував обставини, які зобов'язаний був дослідити, не звернув уваги на порушення, допущені в ході провадження по справі, належно не вмотивував своє рішення, і дійшов до помилкового висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Враховуючи вище викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 у сукупності, а також приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності винності правопорушника слід тлумачити на його користь, вважаю, що при апеляційному розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, викладений в протоколі відносно неї від 03.08.2012 року.

Оскільки постанова судді не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, то вона підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Токмацького районного суду Запорізької області від 21 серпня 2012 року, якою ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 164 ч. 1 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн., скасувати, а справу провадженням закрити за відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно, з 13 вересня 2012 року.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_3