Справа № 3/0513/593/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2012 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Рибкін О.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з територіальної державної інспекції праці у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, є фізичною особою підприємцем, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, який є фізичною особою - підприємцем і наділений правом прийому і звільнення працівників, допустив порушення вимог трудового законодавства, що виразилося в наступному.

В порушення вимог ст. 96, ч. 4 ст. 97 КЗпП України, ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про оплату праці», Генеральної, Регіональної, Галузевих угод посадові оклади працівникам - продавцям встановлені в сумі 1345 грн., тарифна сітка не сформована з урахуванням міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Так, не встановлені кваліфікаційні розряди продавцям ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Продавець продовольчих товарів (розряди 3,4,5) та не встановлена диференціація розмірів заробітної плати з урахуванням Генеральної, Регіональної, Галузевих угод відповідно до виду діяльності фізичної особи - підприємця. Так, відповідно до норм Регіональної угоди між Донецькою облдержадміністрацією, профспілковими обєднаннями Донецької області та Донецькою обласною організацією роботодавців, де сторони домовились: 2.1 вважати, що з 1 січня 2011 року мінімальними гарантіями є: тарифна ставка робітника I розряду, яка прийнята за одиницю, повинна складати 120 відсотків від розміру прожиткового мінімуму на працездатну особу, встановленого законодавством України, з перемноженням отриманої величини на регіональний коефіцієнт 1,15. Посадовий оклад кваліфікованого робітника мінімального розміру згідно регіональної угоди між Донецькою облдержадміністрацією, профспілковими обєднаннями Донецької області та Донецькою обласною організацією роботодавців є посадовим окладом техніка без категорії ( коефіцієнт 1,35).

Роботодавець зобовязаний вказати найменування посади працівнику у точній відповідності до Державного класифікатору професій ДК 003-2011. Однак, в трудовому договорі № 255 від 03.07.2003 р. з ОСОБА_2 не вказана посада «Продавець непродовольчих товарів»натомість зазначено: «Реалізація та збереження товароматеріальних цінностей».

В порушення вимог ч. 6 ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України «Про оплату праці»не проводилася індексація заробітної плати найманим працівникам у вересні 2011 р. в розмірі 11,52 грн. Так, вантажнику ОСОБА_5 встановлено посадовий оклад в сумі 960 грн. з 01.04.2012р. наступне підвищення відбулося з 01.10.2011р. (985 грн).

В порушення ст. 110 КЗпП України, працівникам не повідомляється інформація про нарахування та утримання з заробітної плати. Так, не повідомлено про нарахування та утримання з заробітної плати за жовтень 2012р. продавцям: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України і ст. 21 Закону України «Про відпустки» заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки не виплачується за три дні до початку відпустки. Так, з 22.10.2012 р. на 10 календарних днів надана чергова відпустка згідно з наказом № 10 від 17.10.2012р. продавцю ОСОБА_2 нарахована заробітна плата за час щорічної чергової відпустки в розмірі 422, 50 грн., яка не була виплачена не пізніше ніж за три дні до початку відпустки по терміну виплати 19.10.2012р., а лише виплачена 18.10.2012р.

В порушення вимог ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» режим роботи магазину «Сармат», розташованого за адресою: м. Димитров, Донецької області, вул. Курська, 5 встановлено з 8.00 години до 21.00 години без вихідних, з поточною перервою для працівників. Однак, за табелем робочого часу : 05.10.2012р., 18.10.2012р., 19.10.2012р. працювала лише продавець ОСОБА_4 по 6 годин. 29.10.2012р., 30.10.2012р. і 31.10.2012р. жодна з продавців в зазначені дні не працювала, вказане суперечить вищевказаному режиму роботи магазину в тому не може бути дійсним, що свідчить про не забезпечення достовірного обліку виконуваної працівниками роботи.

В порушення вимог п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»у звязку з підвищенням посадових окладів (тарифних ставок) при обчисленні середньої заробітної плати для розрахунку виплат за термін щорічних відпусток працівникам не проводилося коригування на коефіцієнт підвищення посадових окладів. Так, при обчисленні заробітної плати за час чергової оплачуваної відпустки наданої з 22.10.2012р. на 10 календарних днів надана чергова відпустка згідно з наказом №10 від 17.10.2012р. продавцю ОСОБА_2, нараховано заробітну плату за час щорічної чергової відпустки в розмірі 422,50 грн., однак не проведено коригування на коефіцієнт підвищення посадового окладу в листопаді і грудні 2011р., а також в січні, квітні і травні 2012р.

В порушення вимог ст.ст. 58, 67 і 69 КЗпП України працівникам не визначені вихідні дні. Так, згідно з п. 5 трудового договору № 7 від 14.03.2012р. продавцю продовольчих товарів ОСОБА_4 встановлені 2 вихідних дня на тиждень (згідно з графіком виходу). Однак, графіки роботи, як планові документи, які регламентують час початку та закінчення роботи у підприємця по дням місяця та годинам не розроблені.

Справа розглянута у відсутність ОСОБА_1, який належним чином сповіщений про розгляд справи.

Дослідивши докази по справі, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він, будучи особою, наділеною правом прийому і звільнення працівників, не забезпечив реалізацію трудових прав працівників підприємства і допустив порушення норм діючого трудового законодавства про працю.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правоапорушення та піддати його за ч.1 ст. 41 КпАП України штрафу на користь держави в розмірі 510 грн., які необхідно сплати на р/р 0034 отримувач державний бюджет м. Димитров, код платежу 21081100, , банк отримувача ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016.

Постанова може бути оскаржена до Апелляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя