Справа №33/2290/246/2012 року Головуючий в 1-й інстанції Воєвідко Я.І.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2012 року м. Хмельницький

Суддя апеляційного суду Хмельницької області Латюк П.Я., з участю секретаря судового засідання Молодої І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Камянець-Подільського міськрайонного суду від 02 серпня 2012 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, пенсіонера, інваліда III групи, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2600 грн.

Як установив суд, 03 травня 2012 року о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_1О в м. Камянець-Подільському по проспекту Грушевського керуючи автомобілем Фольцваген, номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), на порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати із закриттям провадження в справі за відсутності в його діях складу цього адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що:

- судом не враховано, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які ж саме дії він вчиняв, які б підтверджували його ухилення від огляду на стан алкогольного спяніння;

- не ураховано, що працівники автомобільної інспекції пропонували йому пройти не медичний огляд на стан алкогольного спяніння, а експертизу, а як убачається із наявного у справі відеозапису цієї події, він безпосередньо не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння;

- незаконно взято до уваги в якості доказу дані відеозапису його зупинки працівниками державної автомобільної інспекції, оскільки ними не надано доказів правомірності застосування відеокамери, на яку був здійснений запис;

- на порушення вимог ст. 268 КУпАП розгляд справи проведено без нього, чим порушено право на захист.

Заслухавши пояснення апелянта на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Та обставина, що ОСОБА_1 біля 22 години 50 хвилин 03 травня 2012 року по проспекту Грушевського у м. Камянець-Подільському керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння і від проходження огляду на стан такого спяніння відмовився, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1); поясненнями свідків ОСОБА_2 (а.с.2), ОСОБА_3 (а.с.3) та ОСОБА_4 (а.с.62) про те, що вони були очевидцями як апелянт у зазначений час керував цим автомобілем, і від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився; даними відеозапису його спілкування з працівниками автомобільної інспекції (а.с.6).

Зазначені докази в їх сукупності суд підставно прийняв як належні, допустимі й достатні для прийняття судового рішення.

Так, відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (§34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, §54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

З огляду на ці положення закону та рішення Європейського суду з прав людини вважаю, що і наявний у справі відеозапис обставин зупинення працівниками ДАІ керованого ОСОБА_1 автомобіля, спілкування між ними є належним і допустимим доказом. Про його наявність зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений відразу після його складання, поставив свій підпис та отримав його копію.

Посилання апелянта на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові суду не зазначено, які саме дії він вчиняв щодо ухилення від огляду на стан алкогольного спяніння, спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1), в якому зазначено, що ... водієві було запропоновано пройти експертизу на місці зупинки дозволеним препаратом МОЗ та ДВС або в закладі охорони здоровя на що останній відмовився. Про це ж зазначено і у фабулі постанови суду (а.с.65).

Пославшись в апеляції на підпункт 20.2 затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №111 від 27 березня 2009 року з послідуючими змінами Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС апелянт не звернув уваги на те, що положення цього пункту не мають будь-якого відношення до справи, оскільки урегульовують питання діяльності працівника підрозділу ДПС під час отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду.

Порядок застосування спеціальних технічних засобів та приладів працівниками підрозділу ДПС урегульовано розділом 19 цієї Інструкції, і там мова йде, як убачається із підпункту 19.1, про не сертифіковані та такі, які не пройшли метрологічної повірки технічні засоби для визначення швидкості руху, фіксації порушень ПДР, складові частини системи відеофіксації транспортних засобів з розпізнаванням номерних знаків, прилади для виявлення підробок у документах, а не про відеокамеру, на яку був здійснений відеозапис перемовин апелянта під час складання працівниками Державтоінспекції МВС протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як убачається з матеріалів справи і не оспорюється ОСОБА_1 в апеляції, про розгляд справи судом як він, так і його захисник адвокат ОСОБА_5 були повідомлені завчасно. У надісланій до суду 01 серпня 2012 року телеграмі (а.с.58) ОСОБА_1 лише повідомляв що хворіє, проте не клопотав про відкладення розгляду справи, а тому у суду були усі підстави для її розгляду по суті у відсутність ОСОБА_1, який, до того ж, був представлений цим адвокатом у суді. До 02 серпня 2012 року через неявку ОСОБА_1 розгляд справи судом відкладався 6 разів.

Оскільки постанова судді місцевого суду про визнання

ОСОБА_1 винним у вчиненні цього адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено ближче до мінімального, то підстав для її скасування чи зміни немає.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.8 ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Камянець-Подільського міськрайонного суду від 02 серпня 2012 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_6