Справа № 1304/5862/12 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/1390/452/12 Доповідач: Данко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2012 року Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1

прокурора Пітка А.Я.,

апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за апеляцією ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 липня 2012 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.482 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 19 липня 2012 року провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, відносно

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого /на утримання має дитину ІНФОРМАЦІЯ_4/, не працюючого, раніше не судимого

закрито у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Стягнуто на користь держави кошти, отримані від реалізації товару, вилученого, відповідно до протоколу огляду місця події від 23.05.2010 року, які знаходяться на депозитному рахунку Управління Служби Безпеки України у Львівській області (р/р 1060 у ГУДК України у Львівській області, МФО 825014, ЗКПО 20001591).

ОСОБА_2 23 травня 2010 року, о 05 год. 15 хв., прямуючи в Україну з ОСОБА_3 через пункт пропуску "Шегині" митного поста "Мостиська" Львівської митниці автомобілем "Фольксваген транспортер Т4", намагався перемістити через митний кордон України поза митним контролем з використанням незаконного звільнення від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовою особою митного органу, а саме парфумерно-косметичних виробів ТМ "PUPA" в кількості 10218 одиниць.

На постанову судді Головач С.О. подав апеляцію, в якій просить рішення судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Вважає дану постанову незаконною та необгрунтованою, такою, що суперечить вимогам ст.252 КУпАП, винесена на основі однобічного, неповного та необ'єктивного дослідження всіх обставин справи, а також такою, що винесена з грубими порушеннями та неправильним застосуванням норм процесуального і матеріального права.

Пояснення від 23.05.2010 р. він давав під тиском працівників УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області. Обставини, викладені 23.05.2010 р. не відповідають фактичним обставинам.

Жодного документу, отриманого від правоохоронних органів ОСОБА_3, у якому йшлося б про те, що ОСОБА_2 23.05.2010 переміщував з ОСОБА_3 в Україну автомобілем "Фольксваген Транспортер Т4", номерний знак К7ТГР82, картонні ящики, в яких містилося 10 218 парфумерно-косметичних виробів, у матеріалах справи немає.

Таким чином, жодних об'єктивних даних і доказів, які б вказували на його причетність до порушення митних правил немає.

Висновок головного інспектора ОВ Служби БК та ПМП Львівської митниці ОСОБА_4 про те, що "...ОСОБА_2 23.05.2010 було вчинено дії, спрямовані на переміщення товару...», як і висновок суду про наявність в його діях ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, а саме "намагання перемістити через митний кордон поза митним контролем" також не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовується цими ж матеріалами.

Диспозиція ч.1 ст.482 МК України охоплює два поняття "переміщення" або "дії, спрямовані на переміщення..."

За твердженням співробітників УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області автомобіль "Фольксваген Транспортер Т4", номерний знак К2ЕГР82, був виявлений 23.05.2010 р., о 5 год. 15 хв., за адресою с. Шегині, вул.Дружби,200 Мостиського району Львівської області, а не на території пункту пропуску "Шегині-Медика" Львівської митниці. Таким чином, йому не можуть бути інкриміновані дії, спрямовані на переміщення товару, оскільки така кваліфікація можлива лише у разі затримання автомобіля у зоні митного контролю.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови, суддею не встановлено, який саме товар, або які предмети він намагався перемістити через митний кордон, оскільки таке у мотивувальній частині не зазначено.

Суддя не взяв до уваги його покази, та не зазначив у постанові, чому він їх не взяв до уваги при винесенні постанови. Покази свідка ОСОБА_5 суддею також не взяті до уваги, оскільки щодо останнього вирішується питання про притягнення до кримінальної відповідальності за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

Протокол № 1096/20900/12, яким суддя обґрунтовував його винуватість, складено посадовою особою Львівської митниці 27.06.2012 року.

На час відкриття провадження у даній справі (складання 26.06.2012 р. протоколу № 1096/20900/12) закінчилися всі строки, передбачені ст.38 КУпАП. Отже, провадження було розпочато незаконно, оскільки відповідно до ст.247 КУпАП не могло бути розпочато.

Частиною 2 статті 8 КУпАП встановлено, що закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно з протоколом № 1096/20900/12, на думку митного органу, дії ОСОБА_2 мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.482 Митного кодексу України. До такого ж висновку прийшов і суддя, який розглядав справу. Відкриття провадження відносно нього за ч.1 ст.482 МК України (не вдаючись у наявність чи відсутність події та складу правопорушення) є незаконним з наступних підстав.

Ч.1 ст.482 МК України (2012 р.) встановлює, що переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України поза митним контролем, незаконним звільненням від митного контролю внаслідок використання службового становища посадовим особами митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, транспортних засобів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, транспортних засобів і транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Стаття 351 Митного кодексу України (2002 р.), який діяв станом на 23.05.2010 року, за аналогічне порушення митних правил передбачала накладення штрафу в розмірі від п'ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію цих товарів, а також конфіскацію транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Отже, санкція ч.1 ст.482 МК України (2012 р.) значно посилює відповідальність за таке правопорушення, оскільки санкція статті 351 МК України (2002 р.) передбачала штраф в розмірі від п'ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 8500 грн. до 17 000 грн.

Таким чином дії ОСОБА_2 не могли і не можуть кваліфікуватися за ч.1 ст.482 МК України 2012 року, оскільки санкція цієї статті посилює відповідальність особи за порушення митних правил. Аналогічна норма міститься і у частині 3 статті 3 МК України 2012 року норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної сили не мають.

Таким чином, відкриття провадження відносно нього за ч.1 ст.482 МК України 2012 року є незаконним, і дана стаття не може бути застосована до нього за будь-які дії, вчинені ним 23.05.2010 року, оскільки ця норма не має зворотної сили. Крім того, він не перевозив жодних товарів, тому питання про стягнення на користь держави коштів, отриманих від реалізації товару, не може розглядатися у його справі.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_2, який підтримав свою апеляцію, прокурора у справі, який просив дану апеляцію залишити без задоволення, а постанову суду без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом., а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З матеріалів справи та рішення судді видно, що суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.482 МК України.

Разом з тим, відповідно до протоколу про порушення митних правил від 27 червня 2012 року, рішення судді та інших матеріалів справи діяння, за яке ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.482 МК України, мало місце 25 травня 2010 року, і, як вірно зазначено в апеляційній скарзі, такої статті закону в митному кодексі України на той час не існувало. Ця стаття з'явилася в новій редакції Митного кодексу України, який набрав чинності лише в червні 2012 року.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

У даному випадку ч.1 ст.482 МК України посилила відповідальність за переміщення товарів через митний кордон України поза митним контролем, і ця стаття кодексу набрала чинності в червні 2012 року, а тому, на думку суду, діяння, яке мало місце в травні 2010 року, не могло бути кваліфіковано за ч.1 ст.482 МК України, і ОСОБА_2 не міг бути притягнутий до відповідальності за цією статтею кодексу, оскільки склад правопорушення, передбачений саме даною статтею кодексу в діях останнього відсутній.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що постанова судді Галицького районного суду м. Львова від 19 липня 2012 року підлягає скасуванню як у зв'язку з порушенням норм процесуального права, так і у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 липня 2012 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження в справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: