Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 1110/1418/12
Провадження № 3/1110/302/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2012 р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого судді: Ревякіної О.В.,

при секретарі Чичик О.А.,

за участю прокурора Сливки М.А.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли від УБОЗ УМВС України в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, перебуваючого на посаді лісничого Компаніївського лісництва ДП «Компаніївське лісове господарство», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

31 травня 2012 року оперуповноваженим ВБК УБОЗ УМВС України в Кіровоградській області складено протокол щодо ОСОБА_2 про порушення ним вимог ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», чим скоїв адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме гр. ОСОБА_2 працюючи на посаді лісничого Компаніївського лісництва ДП «Компаніївське лісове господарство» з 24.06.2008 року, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права що одержує заробітну плату за рахунок бюджету, порушив встановлені ч.1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» обов'язки щодо подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий (2011) рік за формою, що додається до Закону, а саме до 01.04.2012 року не подав такої декларації за місцем своєї роботи (служби). Таким чином ОСОБА_3 порушив вимоги фінансового контролю, передбачені ч.1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

У судовому засіданні ОСОБА_2 порушення ним вказаного обов'язку встановленого Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив, що він дійсно не подав вчасно декларацію про свої доходи на підприємство де працює. Не зробив цього оскільки не знав як правильно заповнити декларацію, звертався за допомогою до відділу кадрів, але розяснення не отримав, хоч знав про те, що треба було таку декларацію подавати. Мав на руках роздруковану форму декларації для її заповнення. Пояснив, що раніше такі декларації ніколи не заповнював, діяв неумисно, на початку червня 2012 р. подав декларацію за місцем роботи. В подальшому обіцяє вчасно подавати декларації. Просить відносно нього справу закрити, а матеріали передати на розгляд трудового колективу.

Адвокат ОСОБА_1 пояснив суду, що ОСОБА_2 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, однак вважає що воно не є корупційним, оскільки не відповідає змісту терміну «корупція», вчинене не умисно, а з необережності, не повязано з корисливим діями. Просив суд справу відносно ОСОБА_2 закрити, матеріали передати на розгляд трудового колективу ДП «Компаніївське лісове господарство».

Прокурор у своєму висновку зазначив, що діяння, вчинене ОСОБА_2 містить склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, факт неподання декларації встановлений та ніким не оспорюється, заперечив проти закриття справи та зазначив, що визнання правопорушником вини і каяття є помякшуючими обставинами, які не звільняють особу від відповідальності. Враховуючи особу правопорушника просив накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката, який вважає що в діях особи відсутній склад корупційного правопорушення, а наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 172-6 КУпАП, висновок прокурора, який вважає, що ОСОБА_2 вчинив саме корупційне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КупАП, яке не є корупційним з наступних підстав.

Згідно ст.1 Закону України «Про заходи запобігання і протидії корупції» (далі Закон) корупційне правопорушення умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною в ч.1 ст. 4 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність. Стаття 1 Закону визначає і поняття корупції використання особою, зазначеною в ч.1 ст.4 цього Закону, наданих їй службових повноважень та повязаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в ч.1 ст. 4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їх службових повноважень та повязаних із цим можливостей.

Отже, невідємними ознаками корупції є з одного боку: використання службових повноважень та відповідних можливостей як форма діяння; неправомірна вигода як предмет або ж як мета, - а з іншого: обіцянка/ пропозиція чи надання неправомірної вигоди як форма діяння; використання службових повноважень та відповідних можливостей як мета.

Не може бути визнане корупційним правопорушенням діяння, якщо воно відповідно:

-не відповідає визначеному в Законі опису дії чи бездіяльності або,

-є необережним, або

-є умисним, але не вчинене з метою, визначеною в Законі.

При вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП немає грошей, майна чи іншої неправомірної вигоди ні як предмета, ні як мети. Таке правопорушення з обєктивної сторони виявляється у бездіяльності, а з субєктивної характеризується необережністю, а отже має не корупційний характер та не є корупційним правопорушенням.

Той факт, що певні діяння не відповідають встановленим в Законі ознакам корупційного правопорушення, означає, що їх вчинення не тягне за собою будь-яких спеціальних правових наслідків вчинення корупційного правопорушення, а може тягнути лише ті правові наслідки, які визначені в санкціях відповідних статей КК України, КУпАП, які не є спеціально антикорупційними.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення №13/12 від 31.05.2012 року, яким встановлено факт вчинення порушення гр. ОСОБА_3 вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та відповідно вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП (а.с.2).

Письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 42-44); письмовими поясненнями директора ДП «Компаніївське лісове господарство» ОСОБА_4 (а.с.41), інспектора кадрів ОСОБА_5 (а.с. 40); Статутом ДП «Компаніївське лісове господарство» (а.с. 31-39); посадовою інструкцією лісничого ДП «Компаніївський лісгосп» (а.с. 29-30); наказом про прийняття на роботу ОСОБА_3 на посаду лісничого Компаніївського лісництва ДП «Компаніївське лісове господарство», на якій працює по даний час (а.с.19).

Будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, отримуючи заробітну плату з бюджету, ОСОБА_2 достовірно знаючи про обов'язок подання декларації за місцем роботи про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий (2011) рік за формою, що додається до Закону, не маючи жодних перешкод у поданні декларації до 01.04.2012 року на підприємство на якому працює, такої не подав, про що свідчить довідка директора ДП «Компаніївський лісгосп» (а.с.17). Декларація подана ним лише на початку червня 2012 року.

На підставі наведеного ОСОБА_2 слід визнати винним у порушенні встановлених ч.1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» обов'язків щодо подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до Закону, до 1.04.2012 року та відповідно у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. ч.1 172-6 КУпАП.

Суд враховує як помякшуючу обставину щире розкаяння винного.

Обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який позитивно характеризується, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд вважає, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу враховуючи, зокрема, що на даний час декларація ним подана за місцем роботи, ОСОБА_2 визнав вину у вчиненому правопорушенні та щиро розкаявся. В задоволенні клопотання захисника про закриття справи та передачі матеріалів на розгляд трудового колективу ДП «Компаніївське лісове господарство» - відмовити, як необґрунтованому.

На підставі ст. 172-6 ч.1 КУпАП та керуючись ст.ст. 221, 284 КУпАП, ст.ст. 4, 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Компаніївський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Компаніївського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_6