Апеляційний суд Харківської області
Провадження №33/2090/141/2012
Справа № 3-42-02/11 р. Головуючий 1 інстанції: Довготько Т.М.
Категорія: ст.124 КУпАП Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2012 року м.Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Шабельніков С.К., за участю: ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5М, ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_4, на постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 31 січня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

31 січня 2012 року суддею Московського районного суду м.Харкова за наслідками розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП було ухвалено постанову, згідно якої провадження у справі у відношенні ОСОБА_2 було закрито на підставі ст.ст. 38, 247 п.7 КУпАП.

10 лютого 2012 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на постанову судді від 31 січня 2012 року, в якій просив її скасувати та прийняти нову постанову, визнавши його невинним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки вважав що суддя неповно зясував всі обставини справи і не вжив заходів для обєктивного її розгляду.

16 лютого 2012 року ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на постанову судді від 31 січня 2012 року, в якій просив прийняти нову постанову, якою стосовно нього провадження у справі на підставі ст. 247 п. 1 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Московського районного суду м.Харкова від 31 січня 2012 року, обгрунтовуючи це клопотання розглядом справи в суді без його участі та несвоєчасним отриманням копії оскаржуваної постанови.

Вислухавши пояснення осіб, які подали апеляції та їх представників, що просили їх задовольнити, а також потерпілого ОСОБА_6 та його представника, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги з дотриманням вимог ст. 294 КУпАП, прихожу до висновку, що апеляція ОСОБА_2 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а апеляція ОСОБА_4 частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про вчинення корупційного правопорушення.

Відповідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно ч.7 ст. 297 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 3-4202/11 рік за фактом ДТП, яка мала місце 4 серпня 2011 року о 09 год. 45 хв. по проспекту 50 років ВЛКСМ біля будинку № 54, учасниками цієї події є водії ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Згідно даних протоколу серії АХ 1 № 304181 від 4 серпня 2011 року, ОСОБА_2 у 09 год. 45 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 по проїздній дорозі та виїзджаючи з прилеглої території на проспект 50 років ВЛКСМ, в районі будинку № 54 , став змінювити напрямок руху ліворуч для виконання маневру у вигляді развороту ближче 10 метрів від пішоходного переходу, при цьому створив перешкоду та небезпеку автомобілю НОМЕР_2, який рухався у попутньому напрямку по лівій смузі руху, внаслідок чого водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_4, вживаючи заходи, щоб запобігти зіткненню, став гальмувати та змінив напрямок руху на смугу для зустрічного напрямку руху, де зіткнувся з автомобілем НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_6 Згідно даних протоколу та оскаржуваної постанови судді Сорохан В.М. порушив п.п. 10.1, 10.2, 10.3, 10.7 г Правил дорожнього руху України (а.с. 1; 65-67).

Зафіксовані у протоколі серії АХ 1 № 304181 від 4 серпня 2011 року дані співпадають та узгоджуються з іншими данними, що містяться у протоколі огляду місця ДТП разом зі схемою від 4 серпня 2011 року та посвідчені підписами усіх трьох водіїв- учасників пригоди ( а.с. 1-3).

Саме ці обставини, з урахіванням наявних клопотань учасників судового розгляду, досліджувалися та вирішувалися суддею районного суду, внаслідок чого, з зазначенням певних висновків щодо оцінки доказів, було ухвалено постанову, про винуватість водія ОСОБА_2 у вчиненні дій, що призвели до ДТП. З огляду на викладене, апеляційні доводи ОСОБА_2 про неповноту зясування і долідження всіх обставини справи, а також і невжиття заходів для обєктивного її розгляду суддею - є непоміркованими та носять субєктивний характер. Більш того, висновки судді стосовно вини водія ОСОБА_2, зазначені у постанові з посиланням на докази, у їх сукупності, повністтю спростовують його апеляційні доводи щодо непричетності та невинуватості у ДТП.

Таким чином, апеляційні доводи ОСОБА_2 про його непричетність та невинуватість у скоєнні ДТП мають необєктивний характер, спростовуються даними, що містяться в матеріалах справи, а саме тими, на які посилається суддя у постанові від 31 січня 2012 року. Тобто, такі апеляційні доводи ОСОБА_2 не спростовують висновків судді про те, що винні дії водія ОСОБА_2 знаходяться у причинному звязку з виникненням ДТП, і які викладені у оскаржуваній постанові з урахуванням наявних фактичних даних та у відповідності з нормами статей 251, 252 КУпАП. При цьому суддя першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності закриття провадження по справі стосовно ОСОБА_2 у звязку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення, дотримуючись норм ст. 38 КУпАП. Беручи до уваги наведені обставини, які доводять необгрунтованість апеляційних доводів ОСОБА_2, відсутні правові підстави для задоволення його апеляційної скарги.

Разом з цим, не можна погодитись з зазначеними у оскаржуваній постанові від 31 січня 2012 року висновками судді щодо наявності вини, зокрема водія ОСОБА_4, з посиланням на дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії АХ 1 № 304181 від 4 серпня 2011 року, який був складений тільки відносно дій водія ОСОБА_2, що додатково зафіксовано у протоколі огляду місця ДТП разом зі схемою від 4 серпня 2011 року. Такі висновки судді є неправильними, оскільки зроблені з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, стосовно прав ОСОБА_4 як учасника судового розгляду, а саме передбачених нормами ст.ст. 245, 246, 252, 256, 268, 279 ч.2, 280 КУпАП.

Про це, зокрема, свідчить відсутність складеного протоколу про адміністративне правопорушення стосовно дій водія ОСОБА_4 Більш того, дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи свідчать про те, що адміністративне провадження стосовно цієї особи не провадилось. Тобто висновки судді щодо причетності і винуватості водія ОСОБА_4 у виникненні ДТП зроблені поза межами адміністративного провадження, що є неприпустимим, оскільки воно провадилось лише стосовно водія ОСОБА_2

У випадку, якщо суддя дійшов висновку щодо необхідності притягнення до адміністративної відповідальності іншої особи, поряд з тією, стосовно якої вже складено протокол і розпочато провадження, йому належить повернути справу до органів ДАІ на дооформлення та доцільності вирішення питання компетентною посадовою особою щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно дій іншого водія. При вказаних вище обставинах суддя, що розглядав справу у суді першої інстанції, з метою дотримання вимог п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП, своєю вмотивованою постановою мав повернути справу на дооформлення, але таких заходів не вжив, що обумовило наявність незгоди з його процесуальними висновками з боку ОСОБА_4, який виклав свої доводи у апеляційній скарзі.

В даному випадку суддя районного суду, прийшовши до переконання про наявність причинного звязку між діями ОСОБА_4 і настанням наслідків, що призвели до ДТП, мав за необхідне своєю вмотивованою постановою повернути справу до органів ДАІ на дооформлення. Однак на цей час така можливість для суду апеляційної інстанції втрачена, оскільки, з урахуванням вимог норми, що міститься в ч.8 ст. 294 КУпАП і яка чітко регламентує повноваження апеляційного суду, - це не передбачено. Крім того, вже сплив строк щодо накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП.

При цьому питання про відшкодування майнової та моральної шкоди потерпілому підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, що чітко регламентується ч.3 ст. 40 КУпАП. В звязку з чим, зацікавлена особа, а також інші учасники ДТП, в порядку ЦПК України, можуть, в тому числі і в порядку регресу, звернутися в суд загальної юрисдикції з відповідними позовами. У відповідності з нормами ЦПК України, суд має процесуальні повноваження притягувати до участі у цивільній справі крім позивача та відповідача, також третіх осіб, які заявляють або не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, а також суд не позбавлений можливості призначати судові експертизи за наявності необхідності та відповідних клопотань. Більш того, ця можливість ОСОБА_6, як потерпілим не втрачається і після розгляду апеляцій, бо за ним, в даному випадку, зберігається конституційне право на судовий захист своїх майнових і немайнових прав та інтересів, а чинне законодавство України не передбачає будь-яких перешкод для реалізації ним права на судовий захист, крім трирічного строку позовної давності.

Тому апеляційні доводи ОСОБА_2, що обумовлені його незгодою з оскаржуваною постановою судді та відсутністю можливості у потерпілого ОСОБА_6 вирішити питання про цивільно-правову відповідальність шляхом звернення до суду з позовом є необгрунтованими та позбавлені правових підстав.

Також не можна погодитись з висновками судді щодо винуватості ОСОБА_4, які зроблені на підставі висновків експертів. Як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_4 не брав участі у її розгляді в суді, через що не мав можливості скористатись своїм правом надати відповідні пояснення та поставити певні питання перед експертами при призначенні судово-автотехнічної експертизи (а.с.58). Саме ця обставина обумовила певну неповноту експертного дослідження, про що зазначено у висновках експертів, а саме в п.1 (а.с. 53 «Выводы») та її дослідницькій частині (сторінка 14, п. 3 висновку судово-автотехнічної експертизи № 11623).

За таких обставин висновки судді та експертів стосовно дій водія ОСОБА_4 не можна визнати повними та беззаперечними, а також такими, що відповідають дійсності, а саме обставинам і події ДТП.

З огляду на викладене, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційні доводи ОСОБА_4 щодо порушення його процесуальних прав, зазначені в його апеляції, не позбавлені правових підстав, що обумовлює необхідність поновлення цього строку та часткового задоволення його апеляції, шляхом зміни постанови та виключення з неї висновків судді про його винуватість та спільну вину щодо виникнення ДТП з участю водія ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_4 на апеляційне оскарження постанови судді Московського районного суду м.Харкова від 31 січня 2012 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 31 січня 2012 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закриття стосовно нього провадження у звязку зі сплином строку накладення адміністративного стягнення - змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови судді Московського районного суду м.Харкова від 31 січня 2012 року висновки судді про винуватість ОСОБА_4 у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 4 серпня 2011 року в м.Харкові по проспекту 50 ВЛКСМ біля будинку 54. В іншій частині постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 31 січня 2012 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя