Апеляційний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

5 квітня 2012 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Прокопчука С.М.

з участю

правопорушника ОСОБА_1

представника ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Королівського районного суду м. Житомира від 06 березня 2012 року,-

встановив:

зазначеною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого в ТОВ «Баядера», мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 "визнаний винним за те, що 10 січня 2012 року о 17 год. 00 хв., по вул. В.Житомирській в м. Радомишль Житомирської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечним та не створить перешкод для руху транспортних засобам та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

В своїй апеляції ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати її та винести нове

рішення, яким за ст. 124 КУпАП обрати йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку на оскарження судового рішення, апелянт посилається на те, що оскаржувану постанову він отримав 13 березня 2012 року, хоча звернувся до канцелярії суду з заявою про надання копії постанови 12 березня 2012 року.

Свої ж апеляційні вимоги мотивує тим, що адміністративне стягнення покладене на нього судом є надто суворе та не відповідає ступеню вчиненого ним. Звертає увагу на те, що суд судом не взято до уваги його сімейний стан; постійне місце роботи та позитивні характеристики.

Апеляційний суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника, перевіривши матеріали справи та обміркувавши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, прийшов до висновку про можливість поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції щодо нього, оскільки вважав що строк пропущено з поважних причин.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 отримав копію постанови суду тільки 13 березня 2012 року, раніше звернутись за копією постановою суду та оскаржити її, як пояснив в апеляційному суді, він не міг так, як після 6 березня 2012 року чотири дні були святковими, сам юридично не усвідомлений, чекав поки юрист складе апеляцію, що і викликало пропуск ним процесуальних строків на оскарження.

З огляду на наведене апеляційний суд визнає причину пропуск) строків ОСОБА_3 поважною, та поновлює йому строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 06 березня 2012 року.

Окрім того, апеляційний суд доходить висновку про те, пін апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступний підстав.

Розглядаючи адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1, сул першої інстанції дав оцінку доказам у справі, встановив обставини вчинення правопорушення і його дії за ст. 124 КУпАП кваліфікував правильно.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний ні тільки зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а і те чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також зясовує інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також відповідно до ст. 33 ч. 2 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Однак, суддя, застосовуючи адміністративне стягнення до ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, хоча і визначив його у межах, встановлених КУпАП, але при цьому належним чином не врахував особу правопорушника та всі помякшуючі обставини. У звязку з цим дана постанова суду першої інстанції хоча і є законною, але адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом є явно несправедливим та суворим.

Апелянт раніше до адміністративної відповідальності не притягався, офіційно працює водієм на підприємстві, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, трудовий колектив та керівництво підприємства клопочуть за нього та просять суворо не карати його, окрім того, він має на утриманні дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та двох малолітніх дітей 2005 та ІНФОРМАЦІЯ_4. Робота водієм є основним джерелом доходу і матеріального становища сімї.

За наведених обставин, враховуючи особу правопорушника, відсутністю у справі даних, які характеризують його негативної стогни, постанова суду щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.ст. 34, 280 КУпАП України, вона не ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному досліджені обставин справи, тому підлягає зміні із застосуванням стягненні у межах санкції ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Строк апеляційного оскарження ОСОБА_1 постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 06 березня 2012 року поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 06 березня 2012 року щодо ОСОБА_1 в частині рішення

про накладання стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, змінити.

На ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП накласти стягнення у виді штрафу розміром 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: