Апеляційний суд Харківської області
Справа № 3-6368/11 р.
Провадження №33/2090/87/2012 Головуючий 1 інстанції: Штих Т.В.
Категорія: ст.163-1 КУпАП Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 лютого 2012 року м.Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Шабельніков С.К., за участю: особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2011 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, директора ПГТ «ОСОБА_1 і ОСОБА_1» ВКФ «Прінц», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

В С Т А Н О В И В :

22 грудня 2011 року постановою судді Дзержинського районного суду м.Харкова Степанка Ю.О. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 гривень. В постанові зазначено, що при проведенні перевірки ПГТ «ОСОБА_1 і ОСОБА_1» ВКФ «Прінц» було встановлено ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку за січень, лютий та березень 2011 року (а.с.4).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив зазначену постанову скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях. Свої вимоги апелянт мотивував тим, що постанову суду першої інстанції ухвалено з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з порушенням принципу всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення. Крім того, посилався на те, що порушення були виявлені за період січень-березнь 2011 року, а тому порушено строк для накладання стягнення, та в його посадові обовязки, як директора, не входить ведення податкового обліку, а тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП (а.с.7-9).

Перевіривши постанову, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника, які підтримали апеляцію, дослідивши апеляційні доводи та матеріали справи, прихожу до висновку, що апеляція є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний перегляд постанови судді у справі про адміністративне правопорушення проводиться в порядку ст.294 КУпАП, згідно якої апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. При цьому, чинним КУпАП не передбачено зупинення провадження по адміністративним справам, скарги по яких розглядаються апеляційним судом.

У відповідності до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно ч.1 ст.163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.3 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (№996-ХIV від 16.07.1999р.) відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах несе власник або уповноважений ним орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до установчих документів.

З матеріалів справи вбачається, що під час позапланової невиїзної перевірки ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова 01.12.2011 р. ПГТ «ОСОБА_1 і ОСОБА_1» ВКФ «Прінц» з питань відносин з платниками податків з ТОВ «ПРОМТЕХНООПТ» за період січень-березень 2011 року виявлено порушення податкового обліку, що призвело до завищення податкового кредиту за січень 2011 року на 2980 грн., лютий 2011 року на 4552 грн., за березень 2011 року на 3860 грн. (а.с.2).

За наслідками перевірки стосовно директора ПГТ «ОСОБА_1 і ОСОБА_1» ВКФ «Прінц» ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №1408 від 1 грудня 2011 року (а.с.1).

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримали апеляційні доводи та ще й пояснили, що ПГТ «ОСОБА_1 і ОСОБА_1» ВКФ «Прінц» подано скаргу на дії податківців та податкове-повідомлення рішення до ДПА в Харківській області, однак не представили в суді апеляційної інстанції докази на підтвердження доводів про фактичне оскарження, тобто визнання незаконними дій податкової інспекції з приводу проведеної перевірки, а тому такі доводи мають лише субєктивний характер і не спростовують висновки суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, зазначеного в постанові від 22 грудня 2011 року. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які інші дані, що доводять переконливість доводів, зазначених в апеляційній скарзі, а також такі дані не надані апелянтом.

Разом з тим, сам по собі факт звернення зі скаргою до податкової з метою оскарження результатів перевірки та рішень податкової адміністрації без наявних відомостей про результати оскарження не може свідчити про їх незаконність та, з урахуванням таких обставин, не звільняє посадову особу від відповідальності, передбаченої ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Доводи апелянта, в частині, що до його посадових обовязків, як керівника підприємства не входить ведення податково обліку, а тому його не можна притягнути до відповідальності за цією статтею є безпідставними, оскільки виходячи з диспозиції ч.1 ст.163-1 КУпАП субєктом правопорушення можуть бути керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, і в межах санкції цієї статті, з урахуванням всіх обставин справи, з дотриманням вимог ст.ст.1,23,33, 283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, призначив справедливе стягнення в мінімальному розмірі, достатнє для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, а також сприятиме запобіганню вчинення посадовою особою нових правопорушень.

Беручи до уваги наведене, підстав для скасування постанови судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2011 року не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2011 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності і призначення стягнення у вигляді штрафу в сумі 85 гривень залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя