Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 0809/2052/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2012року № 3- 578-12

Суддя Заводського райсуду м.Запоріжжя Марченко Н.В. розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України , працюючу головним бухгалтером ПАТ Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім.. ОСОБА_2, що мешкає за адресою м.Дніпропетровськ, вул.. Героїв громадянської війни б. 17, кВ. 50 за ст.. 163-1ч.2 КУпАП .

УСТАНОВИЛ

27.02.2012 відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ст.. 163-1ч.2 КУпАП за яким ОСОБА_1 , що є головним бухгалтером бухгалтером ПАТ Електрометалургійний завод Дніпроспецстальім.. ОСОБА_2 допустила порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, яке призвело до заниження податку на прибуток за період 2-3 квартали 2011у сумі 1509108 грн., до заниження екологічного податку за період 2,3 квартал 2011 у сумі 43234 грн., податку на додану вартість завищено суму від*ємного значення за липень 2011 що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування за серпень 2011суму ПДВ 48234 грн. згідно акту перевірки №120/0801/001865 96 від 14.02.2012.

Как установлено в судебном заседании , згідно Закону України від 24.03.95 р. N 108/95-ВР Про оплату праці заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 зазначеного Закону структура заробітної плати складається з:

- Основної заробітної плати.

- Додаткової заробітної плати.

Інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на державному рівні; галузевих, регіональних угод; колективних договорів; трудових договорів.

Наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року N 5 було затверджено Інструкцію зі статистики заробітної плати, якою визначено, що до складу інших заохочувальних та компенсаційних виплат включаються винагороди та премії, які мають одноразовий характер, компенсаційні та інші грошові й матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Зокрема, пп. 2.3.2. Інструкції до інших заохочувальних та компенсаційних виплат віднесено одноразові заохочення, не пов'язані з конкретними результатами праці (наприклад, до ювілейних та пам'ятних дат, як у грошовій, так і натуральній формі).

Особливості визначення складу витрат на оплату праці врегульовано положеннями пп. 5.6.1 п. 5.6 ст. 5 Закону України 28.12.94 р. N 334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств", яким, зокрема, встановлено, що з урахуванням норм п. 5.3 Закон про прибуток до складу валових витрат відносяться витрати на оплату праці фізичних осіб, які знаходяться в трудових відносинах з таким платником податку, які включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати та інших видів заохочень та виплат, виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, винагород, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на виплату авторських винагород та виплат за виконання робіт (послуг), згідно договорам цивільно-правового характеру, інші виплати в грошовій або натуральній формі, встановлені за домовленістю сторін.

Розглядаючи правильність віднесення витрат на оплату праці до складу валових витрат, слід враховувати, що Законом № 334 встановлено певні обмеження на можливість формування валових витрат. Так, зокрема, не включаються до складу валових витрат:

потреби, не пов'язані з веденням господарської діяльності, а саме: на організацію та проведення прийомів, презентацій, свят, розваг та відпочинку, придбання та розповсюдження подарунків (пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону N 334/94-ВР);

виплати винагород або інших видів заохочень пов'язаним з таким платником податку фізичним чи юридичним особам у разі, якщо немає документальних доказів, що таку виплату або заохочення було проведено як компенсацію за фактично надану послугу (відпрацьований час). За наявності зазначених документальних доказів віднесенню до складу валових витрат підлягають фактичні суми виплат (заохочень), але не більші ніж суми, розраховані за звичайними цінами (пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону N 334/94-ВР);

фінансування особистих потреб фізичних осіб, за винятком виплат, передбачених пунктами 5.6 і 5.7 статті 5, та в інших випадках, передбачених нормами Закону N 334/94-ВР (пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону N 334/94-ВР);

витрати на придбання, будівництво, реконструкцію, модернізацію, ремонт та інші поліпшення основних фондів та витрати, пов'язані з видобутком корисних копалин, а також з придбанням нематеріальних активів, які підлягають амортизації, згідно із статтями 8 і 9 та пп. 7.9.4 п. 7.9 ст. 7 Закону N 334/94-ВР (пп. 5.3.2 п. 5.3 ст. 5 Закону N 334/94-ВР);

також не включаються до складу валових витрат виплати фізичним особам, які на момент виплати не знаходяться у трудових відносинах з платником податку.

Здійснюючи в 4 кварталі 2010 року виплати сум преміювання працівникам заводу до ювілейних дат та включаючи ці виплати до складу валових витрат періоду, підприємство керувалося нормами Закону України від 24.03.95 р. N 108/95-ВР Про оплату праці, Інструкцією зі статистики заробітної плати, положеннями Закону України Про оподаткування прибутку підприємствта умовами колективного договору ПАТ Дніпроспецстальна 2010 рік згідно умовам якого: Представник власника зобовязується: заохочувати працівників підприємства за досягнення високих виробничих показників та вклад в розвиток підприємства: до…ювілейних дат робітників та підрозділів відповідно до діючих положень в межах виділеного бюджету. На виконання умов колективного договору на підприємстві було розроблено та включено як додаток до колективного договору положення про заохочення робітників підприємства до ювілейних дат. Ціль створення даного положення та проведення зазначених виплат - заохочення робітників підприємства до ювілейних дат з метою забезпечення умов, які сприяють підвищенню ефективності праці та закріпленню робітників на підприємстві на основі матеріального стимулювання. Дія положення розповсюджувалась тільки на робітників списочного складу підприємства.

Таким чином, ПАТ Дніпроспецсталь при розрахунку податку на прибуток за 4 кв. 2010 року мало всі законні підстави віднести виплати сум преміювання працівникам заводу до ювілейних дат та, відповідно, нарахування на дані виплати до складу валових витрат підприємства.

Крім того, Податковим кодексом України передбачено наступний порядок відображення в податковому обліку операцій по ліквідації основних засобів за рішенням платника податку:

- відповідно до пп.146.16 ст.146 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI у разі ліквідації основних засобів за рішенням платника податку або в разі якщо з незалежних від платника податку обставин основні засоби (їх частина) зруйновані, викрадені чи підлягають ліквідації, або платник податку змушений відмовитися від використання таких основних засобів внаслідок загрози чи неминучості їх заміни, руйнування або ліквідації, платник податку у звітному періоді, в якому виникають такі обставини, збільшує витрати на суму вартості, яка амортизується, за вирахуванням сум накопиченої амортизації окремого об'єкта основних засобів.

- при отриманні у випадку ліквідації основних засобів товарно-матеріальних цінностей, які можуть бути використані у господарській діяльності, а також реалізовані, платник податку відповідно до пп.135.5.14 п.135.5 ст.135 ПКУ у звітному періоді визнає вартість таких ТМЦ активами і їх вартість включає до складу доходу, що враховуються при обчисленні обєкта оподаткування.

- у разі реалізації ТМЦ, отриманих в результаті ліквідації основних засобів, безпосередньо покупцям у первинному вигляді або у складі продукції, при виготовленні якої використані такі ТМЦ, їх вартість, за якою вони раніше визнавались активом, включається до складу витрат відповідно до пп.138.8 ст.138 ПКУ як прямі матеріальні витрати. Одночасно за датою переходу покупцеві права власності на такі ТМЦ або продукції, при виготовленні якої використані такі ТМЦ, до складу доходу, що враховується при обчисленні обєкта оподаткування, включається їх вартість або вартість готової продукції, в яку входить і вартість таких ТМЦ (пп. 135.4.1 п.135.4 ст.135, п.137.1 ст.137 ПКУ).

Керуючись положеннями ПКУ, ПАТ Дніпроспецстальсаме таким чином відображало в податковому обліку підприємства операції по ліквідації власних основних засобів.

Такий же порядок відображення зазначених операцій в податковому обліку платників податків опубліковано і на офіційному веб - сайті Державної податкової служби України у розділі Єдина база податкових знань.

Тобто, ПАТ Дніпроспецстальпри відображенні в податковому обліку підприємства операцій по ліквідації основних засобів ніяким чином не порушило вимог податкового законодавства, тому підстави для донарахування податкових зобовязань по податку на прибуток по даним операціям у податкової інспекції відсутні.

Згідно пп. 5.4.6 п. 5.4 ст. 5 Закону України N 334/94-ВР від 28.12.1994р. "Про оподаткування прибутку підприємств" платники податку мали право віднести на валові витрати будь-які витрати зі страхування транспортування продукції платника податку у межах звичайної ціни страхового тарифу відповідного виду страхування, діючого на момент укладення такого страхового договору. При цьому, на підставі п. 11.2 Закону про прибуток датою збільшення валових витрат вважалася дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку;

або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

В першому кварталі 2011р. ПАТ Дніпроспецсталь була проведена оплата страхових платежів по договору від 01.01.10 р. № 10/01/01-01ГР на адресу СК Союз і по першій події сплачені суми були віднесені на валові витрати підприємства.

Пп. 140.1.6. ПКУ передбачено, що будь-які витрати із страхування ризиків транспортування продукції платника податку відносяться в податковому обліку на витрати. При цьому, п. 152.3 ПКУ доходи і витрати нараховуються з моменту їх виникнення згідно з правилами, встановленими цим розділом, незалежно від дати надходження або сплати коштів, якщо інше не встановлено цим розділом. Тому витрати на страхування вантажів були відображені у складі витрат на збут у другому кварталі 2011р. як витрати періоду.

Виходячи з вищезазначеного, вважаємо, що ПАТ Дніпроспецстальдіяло в межах положень податкового законодавства на момент формування валових витрат по Закону України Про оподаткування прибутку підприємстві витрат по ПКУ. Тому вважаємо, що підприємство ніяким чином не порушило вимог законодавства з питань оподаткування і донарахування податку на прибуток по віднесеним на витрати страховим платежам не є правомірним.

П.152.3 ст. 152 ПКУ визначено, що доходи і витрати нараховуються платником податку з моменту їх виникнення згідно з правилами, встановленими цим розділом, незалежно від дати надходження або сплати коштів, якщо інше не встановлено цим розділом. При цьому, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування згідно п. 138.2 ПКУ визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II ПКУ. Платникам податку забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами.

Матеріальні цінності, що придбавалися у ТОВ Атлантта ТОВ Металл-ресурс, призначалися для використання ПАТ Дніпроспецстальв межах власної господарської діяльності при виробництві металопродукції, як це передбачено умовами технологічного процесу по виготовленню продукції електрометалургійним заводом.

На момент перевірки ПАТ Дніпроспецсталь має в наявності оригінали документів на придбання матеріальних цінностей від зазначених контрагентів (рахунки-фактури, накладні, акти прийомки, податкові накладні,важільні талони, сертифікати якості), які мають статус документів, що підтверджують поставку ТМЦ і оформлені відповідно до вимог діючого законодавства. Операції по поставці зазначених матеріальних цінностей в повному обсязі .

відображено в бухгалтерському і податковому обліку підприємства. Даний факт підтверджується і матеріалами акту, в якому перелічені всі вищевказані документи як наявні на дату перевірки. Тому стверджувати, що ПАТ Дніпроспецсталь порушено пп. 138.2 ст. 138 та пп. 139.1.9 ст. 139 не є коректним.

З метою здійснення господарських відносин з вказаними в акті перевірки постачальниками, ПАТ Електрометалургійний завод Дніпроспецстальім. ОСОБА_3 всіх заходів щодо перевірки факту реєстрації зазначених контрагентів: на вимогу заводу постачальниками були надані копії свідоцтв про реєстрацію цих постачальників як платників податків, копії установчих документів та довідки про внесення їх до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Тобто, на дату проведення господарчих операцій зазначені постачальники у встановленому порядку були зареєстровані уповноваженими органами як суб'єкти господарювання, взяті на облік як платники податків відповідними органами податкової служби, а ПАТ Дніпроспецсталь мало належним чином оформлені первинні документи, що підтверджують факт наявності господарчих відносин між підприємствами.

В перевіряємому періоді договори, укладені між ПАТ Дніпроспецстальта зазначеними контрагентами були дійсними, тобто такими що спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Окрім цього всі первинні документи, складені в звязку з виконанням зазначених договорів свідчать про намір та бажання сторін договорів поставити товар та сплатити за нього певну грошову суму. Вищезазначені документи, складені з дотриманням чинного законодавства та не визнані недійсними в судовому порядку, і, як наслідок, повністю підтверджують факт здійснення правочину - господарських операцій.

В акті перевірки не надано будь-яких доказів, які б вказували на невідповідність договорів, укладних між ПАТ Дніпроспецстальта ТОВ ОСОБА_3 - Ді ТОВ Металл-Ресурс актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. СДПІ не доведено, що укладені між заводом та зазначеними постачальниками договори віднесено законом до нікчемних, також відсутні судові рішення про визнання їх недійсними.

Тому вважаємо, що СДПІ, складаючи даний акт, не може керуватися лише припущеннями щодо безтоварностіпоставок та неможливістю реального здійснення заводом фінансово-господарських операцій із зазначеними контрагентами без наявності доказів, належним чином підкріплених фактами та відповідними рішеннями суду про визнання їх такими.

Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобовязаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобовязаннями.

При придбанні товару покупець зобовязаний лише сплатити відповідну суму продавцю, а вже продавець зобовязаний відобразити проведену господарчу операцію належними чином в бухгалтерському і податковому обліку, нарахувати і сплатити до бюджету податки, а у випадку невиконання своїх обовязків понести за це відповідальність.

В разу невиконання контрагентами покупця своїх обовязків по сплаті податків до бюджету або не знаходження їх по місцю реєстрації (в тому числі, як і їх контрагентів), то такі дії тягнуть відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб, а не ПАТ Дніпроспецсталь.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки та збори у порядку та розмірах, установлених законами. Тому платник податків, який правильно застосовує норми податкового права, не повинен залежати у своїх правовідносинах з державою від іншого платника податків, який ці норми порушує.

Чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди покупця товару, який є платником податку, не покладено обовязку здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку і в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників або через наявність/відсутність актів про здійснення зустрічних перевірок таких постачальників зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на включення до витрат в бухгалтерському і податковому обліку підприємства вартості придбаних у них ТМЦ.

Таким чином, відсутність у постачальників факту відображення у податковому обліку господарчих операцій не свідчать про порушення податкового обліку ПАТ Дніпроспецсталь та не відноситься до суттєвих обставин фінансово-господарської діяльності заводу. Такі обставини, так само і співставлення декларованих податкових зобовязань у розрізі контрагентів по ланцюгу постачання, знаходяться поза межами податкового обліку ПАТ Дніпроспецсталь.

Отже, викладені в акті перевірки обставини свідчать про порушення норм діючого законодавства, які допущені контрагентами-постачальниками, а не ПАТ Дніпроспецсталь.

За таких обставин ПАТ Дніпроспецстальдіяло в межах вимог податкового законодавства України.

Також необхідно зазначити, що наказом ДПА України від 24.12.2010р. N 1003 Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особамивизначено, що акт перевірки це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та у повній мірі, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані за обліком та підтверджують наявність зазначених фактів.

Пп. 3.2.2 наказу визначено, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих

актів, що порушені платником податків;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

- у разі відсутності первинних документів або ненадання їх чи інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення

Отже, факти виявлених порушень податкового законодавства повинні бути викладені в акті перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів. Як свідчать матеріали перевірки всі підтверджуючі документі по поставці зазначених ТМЦ були надані на перевірку, а факт відображення заводом в бухгалтерському та податковому обліку підприємства проведених господарчих операцій підтверджується перевіркою.

Пп. 198.3. п.198 ПКУ визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Підпунктом 198.6 п.198 ПКУ встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями. У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Таким чином, виходячи з приписів вищевказаних норм ПКУ податкова накладна є документом, який підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару, та надає право на формування податкового кредиту платника податків-покупця. І лише придбання товарів, послуг для використання їх в операціях, які не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник податку позбавляє права платника податку на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у звязку з придбанням товарів, послуг для використання їх в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Матеріальні цінності, що придбавалися у ТОВ ОСОБА_3 - Д, призначалися для використання ПАТ Електрометалургійний завод Дніпроспецстальім. ОСОБА_2 оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а податковим органом при проведенні перевірки встановлено, що податкові накладні не мали недоліків та порядок їх заповнення відповідав встановленому чинним законодавством.

За таких обставин у підприємства були всі законні підстави для формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ ОСОБА_2 - Д.

Визначення розміру належних платнику податку сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість здійснюється на підставі норм статті 200 ПКУ.

Згідно з п. 200.1 ПКУ сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ПКУ, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 200 ПКУ, бюджетному відшкодуванню підлягає частина податку, сплачена платником податку, що придбав товари та послуги, їх постачальникам.

ПКУ не обмежує можливості врахування під час визначення розміру бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість, сплачених у ціні придбаних товарів та послуг. Також ПКУ не передбачено можливості зменшення суми бюджетного відшкодування в разі несплати сум податку на додану вартість до бюджету контрагентами платника податку, який має право на бюджетне відшкодування.

Стаття 58 Конституції України установлює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Податковим кодексом України для платників податків не передбачає а ні обовязок (ст. 16), а ні право (ст.17) вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей достовірності його державної реєстрації як СПД, реєстрації платником податків, податкових взаємовідносинз бюджетом, ведення податкового обліку, подання декларацій, тощо.

З метою здійснення господарських відносин з вказаним в акті перевірки постачальником - ТОВ ОСОБА_2 - Д, ПАТ Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна було вжито всіх заходів щодо перевірки факту реєстрації зазначеного контрагента як платників податку на додану вартість. На вимогу заводу ТОВ ОСОБА_2 - Дбули надані копія свідоцтва про реєстрацію його як платника податку на додану вартість, копія установчих документів та довідка про внесення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Тобто, на дату проведення господарчих операцій ТОВ ОСОБА_2 - Ду встановленому порядку було зареєстровано уповноваженим органом як суб'єкт господарювання, взято на облік як платника податків, в тому числі ПДВ, відповідними органами податкової служби, а ПАТ Електрометалургійний завод Дніпроспецстальім. ОСОБА_2 мало належним чином оформлені податкові накладні, одержані від ТОВ ОСОБА_2 - Д та інші первинні документи, що підтверджують факт наявності господарчих відносин між підприємствами.

В перевіряємому періоді договір, укладений між ПАТ Електрометалургійний завод Дніпроспецстальім. ОСОБА_4 ТОВ ОСОБА_4 - Д був дійсним, тобто таким, що спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Окрім цього, всі первинні документи, складені в звязку з виконанням зазначеного договору свідчать про намір та бажання сторін договорів поставити товар та сплатити за нього певну грошову суму. Вищезазначені документи, складені з дотриманням чинного законодавства та не визнані недійсними в судовому порядку, і, як наслідок, повністю підтверджують факт здійснення правочину - господарських операцій.

Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобовязаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобовязаннями.

При придбанні товару покупець зобовязаний лише сплатити відповідну суму податку на додану вартість продавцю в ціні товару, який зобовязаний внести цю суму податку на додану вартість до бюджету і у випадку невиконання свого обовязку понести за це відповідальність.

З наведеного вище випливає, що сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі по ланцюгу постачання), в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем та суму бюджетного відшкодування , не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі , якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. В разу невиконання контрагентами покупця своїх обовязків по сплаті податку на додану вартість до бюджету, такі дії тягнуть відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб.

ПАТ Електрометалургійний завод Дніпроспецстальім. ОСОБА_5 в наявності оригінали документів на придбання матеріальних цінностей, які мають статус первинних документів. Факт здійснення господарських операцій відображений у повному обсязі у бухгалтерському і податковому обліку, що підтверджено актом перевірки.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки та збори у порядку та розмірах, установлених законами. Тому платник податків, який правильно застосовує норми податкового права, не повинен залежати у своїх правовідносинах з державою від іншого платника податків, який ці норми порушує.

Чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди покупця товару, який є платником податку, не покладено обовязку здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку і в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників або через наявність/відсутність актів про здійснення зустрічних перевірок таких постачальників зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вище обставини свідчать, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад вказаного правопорушення. Провадження по справі про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247 п.1 КУпАП .

ПОСТАНОВИВ

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно відносно ОСОБА_1 за ст. 247 КУпАП у зв*язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Судья: Н.В.Марченко.