Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33-162/12 Головуючий в 1-й інстанції:
Категорія: ст.124 КУпАП ОСОБА_1
Доповідач: Жовніренко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2012 року суддя Апеляційного суду Запорізької області Жовніренко В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 березня 2012 року,

встановила:

03 березня 2012 року постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Стояна Олега Віталійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно з постановою судді, 05.12.2011 року о 14 год. 30 хв. у м. Бердянську по вул. Орджонікідзе на регульованому перехресті з вул. Димитрова ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ-21043, держномер АР7696АИ, виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофора й здійснив зіткнення з автомобілем Нуndai Tucson, держномер АР1991ВЕ, під керуванням ОСОБА_3, який належить ОСОБА_4, що рухався по вул. Димитрова на зелений сигнал світлофора. У результаті ДТП пошкоджені обидва автомобілі, травмована одна людина.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 10.1, 8.7.3 еПравил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, вважаючи, що справу було розглянуто з порушенням вимог ст. ст. 271, 277-2, 280 КУпАП та всупереч рішенню Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009.

В обґрунтування апеляції послався на наступне:

- у ході проведення дослідчої перевірки за фактом ДТП, яке сталося 05.12.2011 року за його та ОСОБА_3 участі, він користувався правовою допомогою приватного юриста Яценка Г.В., з яким уклав відповідний договір про надання правової допомоги з усіх питань, пов'язаних з наданням ним пояснень та захистом від обвинувачень за вказаним фактом ДТП, ОСОБА_5 був допущений до участі у дослідчому провадженні та до матеріалів були долучені документи, що підтверджують законність здійснення ним приватної юридичної діяльності, проте у судовому засіданні 03.03.2012 року, суддя відмовив ОСОБА_5 брати участь в якості його захисника, мотивуючи це відсутністю у ОСОБА_5 ліцензії на заняття адвокатською діяльністю, що є порушенням вимог ст. 271 КУпАП, згідно з якою у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, а також рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року N 23-рп/2009, згідно з яким, вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати;

- відсторонивши від участі у справі його захисника ОСОБА_5, суд не надав йому можливості скористатися допомогою іншого захисника, чим грубо порушив його конституційне право на захист;

- по наданим ним до суду двом клопотанням - про виклик та допит у судовому засіданні свідків - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та призначення судової автотехнічної експертизи, які містять конкретні докази того, що дослідча перевірка за даною справою проводилась несумлінно та її матеріали не містять необхідних доказів його провини у скоєнні ДТП, суд взагалі не прийняв ніякого рішення, постанова судді не містить ніяких відомостей про подання ним клопотань, про відсторонення його захисника ОСОБА_5, окремих постанов з цих питань у ході розгляду справи теж винесено не було, тобто в справі взагалі відсутня будь-яка інформація про відсторонення захисника та відхилення його клопотань, що свідчить про наявність процесуальних порушень;

- у постанові суддя безпідставно вважає пояснення свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 помилковими, хоча насправді тільки їхні пояснення підтверджуються відеозаписом ДТП, цей відеозапис є у справі та з нього добре видно свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, інших свідків на ньому немає, тому неясно, чим керувався суддя, беручи до уваги пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які знаходились далеко від місця ДТП, та не взяв до уваги пояснення свідків ОСОБА_6 и ОСОБА_7, які під час ДТП перетинали це ж саме перехрестя і в тому самому напрямку, що і він, тобто, вони з ними одночасно керувались одними й тими ж сигналами світлофора, що і підтверджується відеозаписом, доданим до справи;

- циклограма роботи світлофора, на яку посилається суддя, як на один із доказів його вини, насправді абсолютно нічого не пояснює і це видно з матеріалів справи, де в ході перевірки не було встановлено точного часу скоєння ДТП, оскільки з допомогою вказаної циклограми можна визначити тільки періодичність вмикання сигналів світлофора, але ніяк не можливо визначити, який сигнал був ввімкнений на ньому в момент скоєння ДТП.

У засідання апеляційної інстанції 04 квітня 2012 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не з'явились, про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, наведені в апеляції, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова судді повинна бути залишена без змін за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею під час розгляду справи вимоги ст. 280 КпАП України були виконані.

Про правильність винесеного суддею рішення свідчать матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.7), постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.02.2012 року (а.с.1), протокол огляду місця ДТП від 05.12.2011 року (а.с.11-13), пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_10 (а.с.33,34), циклограма роботи світлофору, який знаходиться на перехресті вул. Орджонікідзе та вул. Дімітрова м. Бердянська, матеріали відеозапису з камери відеоспостереження, яка розташована на будівлі магазину „Даринка, висновок експертного дослідження №87-11 від 18.01.2012 року по матеріалам ДТП за участі водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.35-64) та інші матеріали справи.

Вказаним доказам суддя дав належну оцінку та, мотивувавши своє рішення, прийняв законну та обґрунтовану постанову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про незаконність постанови судді вважаю необґрунтованими, оскільки вони спростовуються вказаними доказами та іншими матеріалами справи.

Крім того, ОСОБА_2 у відповідності до вимог ч.7ст. 294 КУпАП мав можливість надати до апеляційної скарги нові докази по справі, які не досліджувалися раніше і, які апеляційний суд міг би дослідити, а також він мав можливість в апеляційному суді скористатися юридичною допомогою адвоката чи іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги, проте не надав їх і не забажав скористатися правом користуватися при розгляді його апеляційної скарги юридичною допомогою адвоката чи іншого фахівця у галузі права.

За таких обставин підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 березня 2012 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно, з 04 квітня 2012 року.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_11