Справа № 3-2971/12
П О С Т А Н О В А

іменем України

12.07.2012 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

В складі: головуючого судді Костенко С.М..

при секретарі Боровицької Т.О.

з участю прокурора Соломикіна В.В.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі адміністративну справу про вчинення адміністративного правопорушення,

ОСОБА_2 ФЕДОРОВИЕМ,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, вперше притягується до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

Наказом начальника Головдержуправління в Житомирській області № 18-к від 17 червня 2008 року ОСОБА_2 призначений на посаду заступника начальника того ж управління з 17 червня 2008 року.

Під час виконання ОСОБА_2 службових обовязків, наказом голови Державного агентства рибного господарства України № 25к від 11 липня 2011 року на нього покладено виконання обовязків начальника вищевказаного управління, які ним виконувалися до 18 вересня 2011 року.

В послідуючому, наказом № 63-к від 23 листопада 2011 року головою Державного агентства рибного господарства України повторно на ОСОБА_2 покладено виконання обовязків начальника вищевказаного управління, які ним виконувалися до 21 лютого 2012 року.

ОСОБА_2 обіймаючи з 12 липня по 18 вересня 2011 року та з 24 листопада по 21 лютого 2012 року посаду начальника Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства в Житомирській області, будучи посадовою особою і субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, достовірно знаючи про те, що його дружина ОСОБА_3, працює сторожем вказаного управління і перебуває в його безпосередньому підпорядкуванні, в порушення вимог ч.1 ст.14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», не повідомив безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів і не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів. Зазначені обставини в подальшому вплинули на обєктивність та неупередженість його рішень під час встановлення розміру премій підлеглим працівникам.

Так, відповідно до п.3.5 посадової інструкції начальник Головдержуправління має право преміювати, заохочувати та накладати на підлеглих працівників стягнення відповідно діючого законодавства.

Згідно п.2.4 Положення про порядок преміювання працівників Говдержуправління розгляд питання щодо преміювання працівників здійснюється адміністрацією разом з профспілковим комітетом за поданням начальників структурних підрозділів. Згідно п.3.1 вищевказаного Положення про збільшення премії окремим працівникам повинні бути представлені обґрунтовані докази.

Проте, 12 серпня 2011 року ОСОБА_2, під час виконання обовязків начальника управління, будучи особою. Уповноваженою на виконання функцій держави, видав і підписав наказ № 57-к про преміювання до Дня Незалежності України ряду працівників, у тому числі сторожа ОСОБА_3 у розмірі 300 грн., при цьому сторожі ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які виконували аналогічну роботу з його дружиною, не заохочувались.

В послідуючому, 19 грудня 2011 року ОСОБА_2, під час виконання ним обовязків начальника управління були прийняті наступні накази про преміювання працівників управління, а саме:

- наказом № 98-к про преміювання за підсумками роботи за листопад 2011 року, сторожа ОСОБА_3 у розмірі 40%, а сторожів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в розмірі 10%;

- наказом № 101-к про преміювання за підсумками роботи за грудень 2011 року, сторожа ОСОБА_3 у розмірі 60%, а сторожів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в розмірі 10%;

- наказом № 103-к про преміювання до свята Нового року та Різдва, сторожу ОСОБА_6 в розмірі 449,28 грн., а сторожів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 300 грн. кожному.

При цьому, в період виконання обовязків начальника ОСОБА_2 засідання профспілкової комісії жодного разу не відбувались, оскільки останній особисто визначав працівників, яким необхідно виплатити премії та їх розмір. Голові комісії ОСОБА_7 лише надавались складені та вже підписані керівником протоколи і питання про розмір преміювання сторожів ОСОБА_2 вирішувались самостійно.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи посадовою особою органу державної влади, в порушення вимог ч.1 ст.14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», на момент покладення на нього обовязків начальника Головдержуправління в Житомирській області не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та під час здійснення цих обовязків за період з 12.07. по 18.09.2011 року та з 24.11.2011 року по 21.02.2012 року умисно не повідомив голову Державного агентства рибного господарства України про суперечність між особистими інтересами та службовими повноваженнями (конфлікт інтересів), наявність яких вплинула на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, повязаних із необґрунтованим збільшенням розміру преміювання близької йому особи дружини ОСОБА_8, яка на той час знаходилась у його безпосередньому підпорядкуванні, чим вчинив корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину визнав в повному обсязі та пояснив, що займав посаду заступника начальника управління. Його дружина, попереднім керівником, була тимчасово прийнята на роботу сторожем. Дійсно, в періоди коли його призначали виконуючим обовязки начальника, він не повідомив про конфлікт інтересів, оскільки про це не знав. Пояснив, що при вирішенні питання про преміювання його дружини, розмір премії збільшено, у звязку з тим, що за відсутності коштів на придбання інвентарю, його дружина і він за власні кошти їх купували, тобто в такий спосіб, намагався компенсувати їх. Зазначив, що члені профспілкової комісії про це знали і погоджувалися, але в протоколах зазначені обставини вказані не були. Пояснив, що він звільнився з займаної посади, на даний час ні він, ні його дружина не працюють, має сина студента. Щиро розкаюється і просить суворо не карати, враховувати його скрутний матеріальний стан.

Заслухавши пояснення правопорушника, його захисника, думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.п.»ж» ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» посадові та службові органи державної влади є субєктами відповідальності за корупційні правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.1 вищевказаного Закону безпосереднє підпорядкування відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень, контролю за їх виконанням.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону поняття конфлікту інтересів визначено як суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Частиною першою ст.14 зазначеного Закону встановлено необхідність урегулювання конфлікту інтересів, особи зазначені в п.1 та п.п.»а»,»б» п.2 ч.1 ст.4 Закону, зобовязані уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та повідомляти невідкладно безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Наказом № 13-к від 17 червня 2008 року ОСОБА_2 призначений на посаду заступника начальника Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства в Житомирській області (а.с.27).

Наказом голови Державного агентства рибного господарства України № 25-к від 11 липня 2011 року на ОСОБА_2 з 12 липня 2011 року покладено виконання обовязків начальника управління по 18 вересня 2011 року (а.с.28,30). 23 листопада 2011 року наказом № 63-к на ОСОБА_2 повторно покладено виконання обовязків начальника управління з 23 листопада 2011 року, які ним виконувались по 21 лютого 2012 року (а.с.31,32).

Відповідно до п. 2.34 посадової інструкції начальник Головдержуправління має право призначати на посади, звільняти з посад та здійснювати їх переміщення, заохочення та накладення дисциплінарних стягнень (а.с.33-36).

Відповідно до п.2.12 посадової інструкції сторож виконує всі накази та розпорядження начальника або його заступника (а.с.39).

По положенню про порядок преміювання, розгляд питання щодо преміювання працівників управління здійснюється адміністрацією разом з профспілковим комітетом за поданням начальників структурних підрозділів (а.с.41-42).

12 серпня 2011 року ОСОБА_2, під час виконання обовязків начальника управління, видав і підписав наказ № 57-к про преміювання до Дня Незалежності України ряду працівників, у тому числі сторожа ОСОБА_3 у розмірі 300 грн., при цьому сторожі ОСОБА_4 і ОСОБА_5, не заохочувались (а.с.82).

В послідуючому, 19 грудня 2011 року ОСОБА_2, під час виконання ним обовязків начальника управління були прийняті наступні накази про преміювання працівників управління, а саме:

- наказом № 98-к про преміювання за підсумками роботи за листопад 2011 року, сторожа ОСОБА_3 у розмірі 40%, а сторожів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в розмірі 10% (а.с.86);

- наказом № 101-к про преміювання за підсумками роботи за грудень 2011 року, сторожа ОСОБА_3 у розмірі 60%, а сторожів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в розмірі 10% (а.с.90);

- наказом № 103-к про преміювання до свята Нового року та Різдва, сторожу ОСОБА_6 в розмірі 449,28 грн., а сторожів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 300 грн. кожному (а.с.94).

Досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та пояснення дані ОСОБА_2, дають підстави суду прийти до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч.1 КК України та ст. 14 ч.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення ля правильного вирішення справи.

ОСОБА_2 свою вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, вказані обставини, суд визнає такими, що помякшують відповідальність. Крім, цього, ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягався, за період своєї роботи виключно характеризувався та мав лише заохочення. На даний час ОСОБА_2 звільнився з управління та має недостатнє матеріальне забезпечення, при цьому його дружина також не працює і він має на утриманні сина-студента.

За таких обставин, суд приходить до висновку про призначення стягнення в нижчих межах санкції ст. 172-7 ч.1 КК України, -

Керуючись ст. ст. 280,283,284 КУпАП, ст. 14 ч.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 172-7 ч.1 КУпАП та ст. 14 ч.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя С.М.Костенко

Постанова підлягає до виконання протягом 3-х місяців з дня її винесення.