Апеляційний суд Харківської області
Провадження № 33/2090/396/2012 Головуючий 1 інстанції: Муратова С.О.
Справа № 2018/6541/2012 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія:ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2012 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Шабельніков С.К., за участю ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 11 травня 2012 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 11 травня 2012 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого реалізатором ПП «Тєслєнко», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Як вказано у оскаржуваній постанові судді, 03.04.2012 року о 14 годині 45 хвилин, ОСОБА_4, керуючи автомобілем ВАЗ-2103, реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті вул. ОСОБА_5 та вул. Солідарності в м. Харкові не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», та скоїв зіткнення з автомобілем Хонда, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по вул. Академіка Павлова та мав перевагу в русі, та який зіткнувся з автомобілем Хюндай, реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, яка рухалася по вул. Академіка Павлова. Автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 11 травня 2012 року скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, внаслідок неповноти дослідження обставин справи.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 міститься також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, яке з урахуванням даних на які він посилається (а.с. 34, 39) та вимог ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, підлягає задоволенню.

Апелянт ОСОБА_4 був повідомлений про дату, час та місце судового засідання але в суд апеляційної інстанції не зявився, причини неявки не повідомив. За таких обставин, у відповідності до положень ч.ч. 5, 6 ст.294 КУпАП, належить визнати неявку апелянта такою, що не перешкоджає розгляду справи та розглянути апеляційну скаргу за його відсутністю.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у апеляційному перегляді справи, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, з дотриманням вимог ст. 294 КУпАП, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.7 ст. 297 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 щодо порушення судом норм процесуального права при винесенні оскаржуваної постанови не є безпідставними, оскільки ґрунтуються на даних, що є наявними у матеріалах справи. 6 квітня 2012 року, згідно копії постанови ( а.с.2), було відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст. 286 КК України стосовно ОСОБА_4 Оскаржувану ним постанову про накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу суддя ухвалив лише 11 травня 2012 року, що також підтверджується даними протоколу судового засідання( а.с.28-32; 33).

Згідно ч. 4 ст. 38 КУпАП, у разі відмови у порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про відмову у порушенні кримінальної справи або про її закриття.

Відповідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Зазначені норми Кодексу України про адміністративні правопорушення унеможливлювали станом на 11 травня 2012 року притягнення судом ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, оскільки оскаржувана постанова була винесена суддею у строк понад один місяць з дня прийняття рішення про відмову у порушенні кримінальної справи. Дотримання вимог цих норм навпаки вимагало закриття суддею провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4, що чітко передбачено п. 7 ст. 247 КУпАП.

З огляду на викладене, вказані обставини викликають необхідність, відповідно до п.3 ч.8 ст. 294 КУпАП, скасування оскаржуваної постанови та прийняття нової при апеляційному перегляді справи.

Разом з цим, решта доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 теж має обєктивний характер. Зокрема не позбавлені правових підстав доводи апелянта про те, що суд не прийняв до уваги пояснення учасників ДТП, а саме про те, що учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 пояснила, що 03.04.2012 року о 14 годині 15 хвилин вона рухалась на своєму автомобілі, а учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 пояснював, що 03.04.2012 року його автомобіль врізався в стоячий біля обочини автомобіль Хюндай, реєстраційний номер НОМЕР_3. На думку апелянта це означає, що ОСОБА_2 дійсно міг рухатись з перевищенням швидкості, що призвело до відсутності контролю за дорогою з його боку. З цього приводу, суд не прийняв до уваги відсутність в матеріалах справи документів про проведену авто-технічну експертизу, де можна побачити дані про технічну спроможність пояснень всіх учасників ДТП та чи мало місце перевищення швидкості з боку водія ОСОБА_2, що також у причинному звязку з подією ДТП.

Більш того, враховуючи наявність письмової заяви ОСОБА_4 ( а.с. 21), суддя районного суду при розгляді справи не розглянув та не дослідив його клопотання про допит свідка-очевидця та версію самого ОСОБА_4 про фактичні події, що призвели до ДТП. Суддею районного суду не перевірялися ці дані, про що свідчить відсутність відповідних висновків у оскаржуваній постанові щодо вказаних обставин, що в свою чергу негативно впливає на повноту дослідження доказів, повязаних з подією ДТП.

Вищевказане, з урахуванням різних версій події з боку учасників ДТП, обумовлювало фактичну процесуальну необхідність призначення та проведення судово-автотехнічної експертизи, про яку заздалегідь письмово клопотав ОСОБА_4О.( а.с. 14), але таке клопотання було відхилено суддею з вказівкою про те, що визначення у цьому питанні не потребує спеціальних технічних знань. Вочевидь, за таких обставин, цей висновок, зазначений у оскаржуваній постанові не може свідчити про повноту та всебічність дослідження обставин справи.

Вищевикладене свідчить про передчасність висновків щодо певного кола осіб, дії яких фактично призвели до виникнення події ДТП, з урахуванням кількості транспортних засобів, що були пошкоджені.

На даний час, з урахуванням неявки апелянта в судове засідання, відсутня процесуальна можливість щодо проведення судово-автотехнічної експертизи у суді апеляційної інстанції, що також обумовлено нормами ст. 294 ч. ч.4,7 та ст. 247 п. 7 КУпАП.

З урахуванням пояснень інших учасників ДТП ОСОБА_2 і ОСОБА_6, які вони надавали в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції, та наявного і не вирішеного клопотання ОСОБА_4 про проведення судово-автотехнічної експертизи, як необхідних доказів щодо забезпечення можливості розгляду цивільної справи про спір між учасниками ДТП, належить врахувати та розяснити те, що питання про відшкодування майнової та моральної шкоди заінтересованим особам за наслідками ДТП підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, що чітко регламентується ч.3 ст. 40 КУпАП. В звязку з чим, учасники ДТП, а також інші зацікавлені особи на підставі норм ЦПК України, можуть, в тому числі і в порядку регресу, звернутися в суд загальної юрисдикції з відповідними позовами. Згідно з нормами ЦК та ЦПК України, суд загальної юрисдикції, що розглядає відповідну справу, має процесуальні повноваження притягувати або допускати до участі у цивільній справі крім позивача та відповідача, також третіх осіб, які заявляють або не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, а також суд не позбавлений можливості призначати судові експертизи за наявності певної необхідності та відповідних клопотань, а також за наслідками розгляду позовів визначати ступень вини кожного учасника події ДТП. Більш того, ця можливість заінтересованими особами не втрачається і після розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4, бо за ними, в даному випадку, зберігається конституційне право на судовий захист своїх майнових і немайнових прав та інтересів, а чинне законодавство України не передбачає будь-яких перешкод для реалізації ними права на судовий захист, крім трирічного строку позовної давності.

Беручи до уваги вищевикладене, є наявними правові підстави для задоволення апеляційної скарги внаслідок порушення судом норм процесуального права та наявної необхідності скасування оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, шляхом прийняття нової постанови про закриття провадження по справі стосовно нього у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк ОСОБА_4 на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 11 травня 2012 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 11 травня 2012 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження по справі стосовно ОСОБА_4 закрити у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення не підлягає.

Суддя