Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Матвієнко Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2012 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області ОСОБА_1, з участю ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працює автослюсарем автосервісу "Силком", на постанову Луцького міськрайонного суду від 17 вересня 2012 року,

ВСТАНОВИВ:

Даною постановою ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 18 серпня 2012 року, о 23 год. 40 хв. він керував автомобілем «Вольво», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1. в с. Садів Луцького району, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову в частині накладеного адміністративного стягнення та призначити йому громадські роботи.

Посилається на те, що при прийнятті рішення судом залишені поза увагою ті обставини, що він має на утриманні батька - інваліда дитинства II групи, займається фермерським господарством і позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його можливості зайняття основним видом діяльності, який є єдиним джерелом доходу його сім'ї. Просить врахувати також, що він вину визнає та розкаюється у вчиненому, зобов'язується в подальшому такого не вчиняти.

Крім того, зазначає, що судове засідання відбулося без його участі, через що він був позбавлений можливості надати свої пояснення суду.

Заслухавши доповідача, який виклав суть постанови та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_2, який її підтримав, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляція підлягає до задоволення.

Висновок суду про те, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, підтверджується перевіреними і дослідженими в суді матеріалами справи.

Факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та кваліфікація дій не оспорюється ОСОБА_2 у поданій апеляційній скарзі. Разом з тим, при накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення в порушення вимог ст. 33 КУпАП судом не було в повній мірі враховано особу порушника та обставини, що пом'якшують відповідальність.

У відповідності до вимог закону ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами, застосовується за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Як вбачається з матеріалів справи та матеріалів, доданих до апеляційної скарги, ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, є людиною молодого віку, проживає з батьком, який є інвалідом 2 групи і потребує допомоги, займається суспільно-корисною працею, а також сільськогосподарськими роботами в особистому господарстві, яке є одним із джерел його заробітку для утримання себе і батьків. Управління транспортом необхідне йому для здійснення допомоги батькові-інваліду, який страждає хворобою ніг, та для проведення сільськогосподарських робіт на земельній ділянці з допомогою транспортних засобів (трактора).

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що накладене на ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування всіма транспортними засобами в даному конкретному випадку, не відповідає меті адміністративного стягнення, яка зазначена в ст.23 КУпАП. Вважаю, що більш прийнятним в даному випадку буде накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді громадських робіт, яке буде достатньою мірою для його виховання і запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст. 293-294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду від 17 вересня 2012 року щодо ОСОБА_2 в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Накласти на ОСОБА_2 стягнення у виді громадських робіт строком 40 (сорок) годин.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя