Апеляційний суд Харківської області
Провадження №33/2090/1432012
Справа № 3-4588/11 р. Головуючий 1 інстанції: Омельченко К.О.
Категорія: ст.124 КУпАП Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2012 року м.Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Шабельніков С.К., за участю: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2011 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

09 грудня 2011 року суддею Дзержинського районного суду м.Харкова за наслідками розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2В за ст. 124 КУпАП було ухвалено постанову, згідно якої провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_2 було закрито за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, а провадження по справі стосовно ОСОБА_3 було закрито на підставі ст. 38 КУпАП.

31 січня 2012 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на постанову судді від 09 грудня 2011 року, в якій просив її скасувати, а провадження у адміністративній справі стосовно нього закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Крім того, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2011 року, обгрунтовуючи це клопотання розглядом справи в суді без його участі та несвоєчасним отриманням копії оскаржуваної постанови.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, який просив апеляцію задовольнити, а також ОСОБА_2, яка вважала постанову судді законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги з дотриманням вимог ст. 294 КУпАП, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про вчинення корупційного правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 38 КУпАП, у разі відмови у порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про відмову у порушенні кримінальної справи або про її закриття.

Відповідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно ч.7 ст. 297 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 3-4588/11 рік за фактом ДТП, яка мала місце 26 червня 2011 року о 08 год. 00 хв. на 228 км по автошляху Знамянка-Луганськ, учасниками цієї події є водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно даних протоколу серії АІ 1 № 344838, складеного тільки стосовно ОСОБА_2, яка, керуючи автомобілем НОМЕР_1, о 08 год. 00 хв. в районі 228 км по автошляху Знамянка-Луганськ, не переконавшись в безпеці, змінила напрямок руху ліворуч та скоїла зіткнення з рухавшимся в крайній дівій смузі руху автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, чим порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху України (а.с. 1).

Висновок судді, зазначений в оскаржуваній постанові, про відсутність події та складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_2 є помилковим, не відповідає і спростовується даними, що є наявними в матеріалах справи.

Зокрема дані, що стосуються дослідження експертів про відсутність технічної можливості у водія ОСОБА_2 щодо запобігання зіткнення з автомобілем «Мітсубіші Ланцер», вказані у їх висновку і на який суддя посилався у своїй постанові грунтуються на припущеннях. Про це свідчать вказівки самих експертів, що містяться в дослідницькій частині їх висновку (у висновку комісійної судово-автотехнічної експертизи № 9453 від 24 листопада 2011 року сторінки: 6-абзац 2, 3, 4, 5; 8-абзац 5; 9-абзац 5), а також пояснення свідка ОСОБА_4 та самої ОСОБА_2 (а.с. 17).

Аналізуючи дані протоколу про адміністративне правопорушення серії АІ 1 № 344838, складеного тільки стосовно ОСОБА_2, постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 31 липня 2011 року стосовно ОСОБА_2 ( а.с. 2), а також протоколу огляду місця ДТП від 26 липня 2011 року, належить враховувати, що у дорожній ситуації, що стала передумовою події ДТП, перед зміною напрямку руху ліворуч, водій автомобілю «Саманд» ОСОБА_2 повинна була зайняти крайню ліву смугу руху, завчасно переконавшись перед цим у безпечності здійснюваного маневру та пропустивши транспортні засоби, що рухаються у попутньому напрямку, з метою запобігання здійснення перешкод для руху водіям цих транспортних засобів. При виникненні небезпеки для руху у вигляді здійснюваного маневру випередження ліворуч водієм автомобіля «Мітсубіші Ланцер», водій автомобілю «Саманд», яка вже знаходилась у маневрі лівого розвороту повинна була негайно вжити заходи для зменшення швидкості до повної зупинки її транспортного засобу. Тобто, в даному випадку водій автомобілю «Саманд» ОСОБА_2 перед здійсненням маневру розвороту повинна була діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1, 10.3 ч.1, 10.4 ч.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. Якщо б водій автомобілю «Саманд» ОСОБА_2 виконала всі ці вимоги, то вона мала можливість запобігти ДТП.

Зазначені вище дані свідчать про те, що висновки судді про відсутність у діях водія ОСОБА_2 ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також вказівки щодо відсутності події правопорушення є необгрунтованими.

Матеріали справи містять дані, які підтверджують саму подію ДТП, яка виникла у звязку із зіткненням транспортних засобів під керуванням водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 1-7).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення також вбачається, що справа у суді розглянута без участі ОСОБА_3, який не повідомлявся повістками, оскільки у справі відсутні такі дані (а.с. 27). Внаслідок цього суддя, що розглядав справу, не дотримався вимог ст.ст. 246, 252, 254, 268, 277-2, 279 ч.2, 280 КУпАП, що позбавило ОСОБА_3 можливості поставити свої запитання на дослідження експертів при призначенні експертизи судом, а також надати у їх розпорядження свої пояснення або інші докази щодо події ДТП, що в свою чергу мало значно вплинути на збільшення та поширення обсягу експертного дослідження та надало можливість суду повно та всебічно дослідити обставини, повязані з подією ДТП. Враховуючи вказані обставини, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційні доводи ОСОБА_3 в частині неповноти та незаконності оскаржуваної ним постанови є обгрунтованими, оскільки не позбавлені правових та фактичних підстав. Це обумовлює необхідність часткового задоволення його апеляційного прохання, повязаного зі скасуванням оскаржуваної постанови.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції скасавуючи оскаржувану постанову, з урахуванням норм КУпАП, що передбачають процедуру провадження у адміністративних справах, позбавлений можливості викласти свої судження щодо винуватості ОСОБА_3 у виникненні ДТП, а також повязаних з ним негативних наслідків. Це обумовлено тією обставиною, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 не складався, тобто провадження стосовно нього не провадилось. В силу цих обставин суддя районного суду не мав процесуальної можливості висловлювати в оскаржуваній постанові судження про винуватість або невинуватість ОСОБА_3 Тобто висновки судді щодо причетності і винуватості водія ОСОБА_3 у ДТП зроблені поза межами адміністративного провадження, що є неприпустимим, оскільки воно провадилось лише стосовно водія ОСОБА_2 Такі висновки судді є неправильними, оскільки зроблені з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, стосовно прав ОСОБА_3 як учасника судового розгляду, який обовязково повинен був повідомлятися та викликатися судом у судове засідання.

В даному випадку суддя районного суду, прийшовши до переконання про наявність причинного звязку між діями ОСОБА_3 і настанням наслідків, що призвели до ДТП, мав за необхідне своєю вмотивованою постановою повернути справу до органів ДАІ на дооформлення для вирішення питання про доцільність складання протоколу стосовно нього. Однак на цей час така можливість для суду апеляційної інстанції втрачена, оскільки, з урахуванням вимог норми, що міститься в ч.8 ст. 294 КУпАП і яка чітко регламентує повноваження апеляційного суду, за наслідками розгляду апеляційних скарг, - це не передбачено. Крім того, вже сплив строк щодо накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП. При вказаних вище обставинах суддя, що розглядав справу у суді першої інстанції, з метою дотримання вимог п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП, своєю вмотивованою постановою мав повернути справу на дооформлення, але таких заходів не вжив, що обумовило наявність незгоди з його процесуальними висновками з боку ОСОБА_3, який виклав свої доводи у апеляційній скарзі.

Поряд з цим, слід враховувати дані, що досліджувались експертами та зазначені в дослідницькій частині їх висновку стосовно дій ОСОБА_3 (у висновку комісійної судово-автотехнічної експертизи № 9453 від 24 листопада 2011 року сторінки: 9-абзац 3; 10-абзац 4 «Выводы»), які, на думку експертів, можуть знаходитись у причинному звязку з подією ДТП та її наслідками. В звязку з викладеним, такі дані, що є наявними у матеріалах справи, і досліджувались експертами не позбавлені фактичних підстав, оскільки стосуються події ДТП та можуть свідчити про спільну вину обох водіїв-учасників пригоди.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 в частині, що стосується відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - апеляційний суд не вбачає.

З огляду на викладене питання про відшкодування майнової та моральної шкоди заінтересованим особам за наслідками ДТП підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, що чітко регламентується ч.3 ст. 40 КУпАП. В звязку з чим, учасники ДТП, а також інші зацікавлені особи в порядку ЦПК України, можуть, в тому числі і в порядку регресу, звернутися в суд загальної юрисдикції з відповідними позовами. Згідно з нормами ЦПК України, суд має процесуальні повноваження притягувати або допускати до участі у цивільній справі крім позивача та відповідача, також третіх осіб, які заявляють або не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, а також суд не позбавлений можливості призначати судові експертизи за наявності необхідності та відповідних клопотань. Більш того, ця можливість заінтересованими особами не втрачається і після розгляду апеляції, бо за ними, в даному випадку, зберігається конституційне право на судовий захист своїх майнових і немайнових прав та інтересів, а чинне законодавство України не передбачає будь-яких перешкод для реалізації ними права на судовий захист, крім трирічного строку позовної давності.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2011 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2011 року про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 закрити у звязку зі сплином строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя