П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2012 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Сингаївський О. П. , за участю прокурора Тарчинського В.В., захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва матеріали, які надійшли з прокуратури міста Києва про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 краю, Росія, громадянки України, заміжньої, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючої лікарем-терапевтом цехової дільниці Державного закладу «Дорожня клінічна лікарня №1 ст. Київ ДТГО «Південно-західна залізниця», зареєстрованої та проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 1722 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, працюючи на посаді лікаря-терапевта цехової дільниці Державного закладу «Дорожня клінічна лікарня №1 ст. Київ ДТГО «Південно-західна залізниця» та будучи членом лікарсько-експертної комісії поліклініки «Дорожня клінічна лікарня №1 ст. Київ ДТГО «Південно-західна залізниця», використала своє посадове становище та повязані з цим можливості, з метою отримання неправомірної вигоди для себе у розмірі 800 гривень, чим порушила вимоги п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про засади запобігання протидії корупції», скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 1722 КУпАП.

Так, ОСОБА_2 відповідно до наказу Головного лікаря Державного закладу «Дорожня клінічна лікарня №1 ст. Київ ДТГО «Південно-західна залізниця» №206 від 30.12.10 у звязку із реорганізацією Державного лікувально-профілактичного закладу «Вузлова поліклініка ст. Київ ДТГО «Південно-західна залізниця» шляхом приєднання на правах поліклінічного відділення до ДЗ «Дорожня клінічна лікарня №1 ст. Київ ДТГО «Південно-західна залізниця» переведена на посаду лікаря-терапевта цехової дільниці Державного закладу «Дорожня клінічна лікарня №1 ст. Київ ДТГО «Південно-західна залізниця» з 01.01.11. Крім того, ОСОБА_2 згідно наказу Головного лікаря Державного закладу «Дорожня клінічна лікарня №1 ст. Київ ДТГО «Південно-західна залізниця» №95 від 10.04.12 затверджено членом лікарсько-експертної комісії поліклініки «Дорожня клінічна лікарня №1 ст. Київ ДТГО «Південно-західна залізниця».

02.11.12 приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_2, знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні Державного закладу «Дорожня клінічна лікарня №1 ст. Київ ДТГО «Південно-західна залізниця», що розташоване по вул. Нижній Вал, 31-а, в м. Києві, в розмові з ОСОБА_3, яка зайшла до неї з метою проходження лікарсько-експертної комісії для працевлаштування в ПАТ «Київметробуд», повідомила про необхідність сплати їй за це 700 гривень. Також ОСОБА_2 додала, що в разі несплати їй зазначених коштів всією сумою, ОСОБА_3 буде проходити лікарсько-експертну комісію тривалий час, що перешкоджатиме її призначенню на роботу. Залишивши свою амбулаторну картку в кабінеті ОСОБА_2, ОСОБА_3 повідомила, що повернеться до неї наступного тижня зі всіма коштами.

06.11.12 приблизно о 10 год. 50 хв. в робочий кабінет до ОСОБА_2 зайшла ОСОБА_3 та передала їй 800 гривень за сприяння у видачі довідки про проходження лікарсько-експертної комісії для її призначення на роботу. ОСОБА_2, прийнявши гроші від ОСОБА_3, повідомила, що остання може прийти до неї за довідкою 08.11.12. Проте до кабінету увійшли співробітники СДСБЕЗ ЛУ у Метрополітені ГУ МВС України в м. Києві, які вилучили у ОСОБА_2 вищевказані кошти.

На розгляд адміністративної справи ОСОБА_2 зявилася, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1722 КУпАП не визнала та пояснила, що будь-яких грошових коштів від ОСОБА_3 не отримувала, при цьому повноважень по видачі громадянам довідок про проходження лікарсько-експертної комісії вона не має та не являється в даному випадку субєктом адміністративного правопорушення. Також ОСОБА_2 повідомила, що свої пояснення про отримання нею грошових коштів у ОСОБА_3 давала під тиском працівників міліції та прокуратури, а тому змушена була себе оговорити.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення ОСОБА_2, свідків, думку прокурора та захисника, дослідивши матеріали справи, вважаю, що її вина повністю підтверджується наступними доказами:

- поясненнями свідка ОСОБА_3 про те, що вона, маючи намір працевлаштуватись на роботу в ПАТ «Київметробуд», повинна була пройти лікарсько-експертну комісію, у звязку з чим була направлена для медичного огляду до члена такої комісії лікаря-терапевта ОСОБА_2, яка 02.11.12 почала вимагати у неї сплату 700 гривень за сприяння у проходженні огляду для призначення на роботу. На такі вимоги, ОСОБА_3 запропонувала ОСОБА_2 сплати гроші в два етапи рівними сумами по 400 грн., на що остання не погодилась. Залишивши свої документи у ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулась до працівників міліції, які видали їй гроші в розмірі 700 грн. Однак, згадавши, що вона обіцяла сплатити кошти ОСОБА_2 в сумі 800 грн., їй додали ще 100 грн. до раніше виданих грошей. Дані грошові кошти ОСОБА_3 06.11.12, знаходячись в кабінеті ОСОБА_2, поклала їй у шухляду столу, таким чином, передавши їх на вимогу останньої;

- поясненнями у судовому засіданні свідка ОСОБА_4, яка повідомила, що працює медсестрою у лікаря-терапевта ОСОБА_2 та підтвердила, що 06.11.12 ОСОБА_3 на вимогу ОСОБА_2 поклала їй у шухляду столу гроші;

- поясненнями свідка ОСОБА_5, яка у судовому засіданні повідомила, що була запрошена як понята до кабінету лікаря-терапевта ОСОБА_2, в ході якого з верхньої шухляди робочого стола останньої працівниками міліції були вилучені 800 грн., які світилися люмінесцентним порошком;

- аналогічними поясненнями у судовому засіданні свідка ОСОБА_6 про те, що вона була присутня як понята під час огляду кабінету лікаря-терапевта ОСОБА_2, в ході якого з верхньої шухляди робочого стола останньої працівниками міліції були вилучені 800 грн., які світилися люмінесцентним порошком;

- заявою ОСОБА_3 від 06.11.12 про вимагання у неї грошових коштів лікарем-терапевтом ОСОБА_2;

- актом помітки грошових купюр від 06.11.12, згідно якого грошові кошти в сумі 700 грн. було помічено препаратом люмінофор та восковим люмінесцентним порошком;

- протоколом огляду місця події від 06.11.12 з якого слідує, що в кабінеті лікаря-терапевта ОСОБА_2 з верхньої шухляди її робочого стола виявлено та вилучено 800 грн., які світилися люмінесцентним порошком;

- договором про надання медичних послуг №19 від 30.03.11, який укладений між Державним закладом «Дорожня клінічна лікарня №1 ст. Київ ДТГО «Південно-західна залізниця» та ПАТ «Київметробуд»;

- посадовою інструкцією ОСОБА_2 як лікаря-члена ЛЕК ДЗ ДКЛ №1 ст.Київ ДТГО ПЗЗ;

та іншими матеріалами, які містяться в справі.

Зокрема, в матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_2, надані працівникам прокуратури, в яких остання зазначає, що вимагала у ОСОБА_3 гроші в сумі 700 грн. та 06.11.12, знаходячись в своєму робочому кабінеті, отримала від неї грошові кошти в розмірі 800 гривень за видачу довідки за проходження лікарської комісії. Однак, як зазначалось вище, ОСОБА_2 під час розгляду справи в судовому засіданні пояснила, що оговорила себе, оскільки на неї постійно чинився тиск і вона не мала змоги скористатися послугами захисника.

Такі її пояснення суддею оцінюються критично, так як з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 в ході огляду її кабінету заявляла, що походження виявлених у неї коштів їй не відомо та в поясненнях працівнику міліції власноручно написала, що не намагалась сприяти ОСОБА_3 в проходженні комісії і реалізувати отримані від неї гроші, тобто мала можливість виразити свою власну думку та при необхідності запросити захисника, що свідчить про відсутність тиску на неї з боку працівників правоохоронних органів.

Крім того, пояснення ОСОБА_2 про здійснення на неї тиску спростовуються листом-відповіддю прокуратури міста Києва №07/2/2/-86-12 від 07.12.12 на скаргу її захисника ОСОБА_1 щодо порушень працівниками міліції та прокуратури норм кримінально-процесуального і адміністративного законодавства під час перевірки ними заяви ОСОБА_3 та притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, відповідно до якого будь-яких порушень з боку працівників правоохоронних органів не встановлено. До того ж, опитані співробітники СДСБЕЗ ЛУ у Метрополітені ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які безпосередньо здійснювали перевірки заяви ОСОБА_3, пояснили у судовому засіданні, що ніякого тиску на ОСОБА_2 не здійснювали, остання добровільно прибула до їх службового приміщення та давала відповідні пояснення.

Вищевикладене свідчить, що ОСОБА_2 дає непослідовні пояснення про обставини справи, її доводи про здійснення на неї тиску під час перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення, розцінюються як намагання останньою уникнути відповідальності за вчинене. З цих же підстав критично оцінюються пояснення свідка ОСОБА_9, який являється сином ОСОБА_2, про те, що його з батьком протягом дня 06.11.12 не допускали до матері, оскільки він як близький родич останньої є зацікавленою особою у вирішенні справи на користь ОСОБА_2

Одночасно, суддя не вважає істотною обставиною для притягення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 відсутність належних даних щодо вручення грошових коштів ОСОБА_3 працівниками правоохоронних органів в сумі 800, 00 грн. з метою перевірки її заяви, оскільки достовірно встановлено факт здійснення передачі заявницею вказаної суми грошей ОСОБА_2, які потім були вилучені під час огляду місця події. Дані обставини також не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.1722 КУпАП.

Разом з тим, вважаю, що ОСОБА_2 не може бути притягнена до адміністративної відповідальності як субєкт відповідальності за корупційні правопорушення встановлений п.п. «з» п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», зокрема, як особа, яка постійно або тимчасово обіймає посаду, повязану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обовязків, оскільки такі обовязки у неї як лікаря-терапевта цехової дільниці Державного закладу «Дорожня клінічна лікарня №1 ст. Київ ДТГО «Південно-західна залізниця» та лікаря-члена ЛЕК даного закладу відсутні.

Проте, обіймаючи зазначену вище посаду, ОСОБА_2 відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» являється субєктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення як посадова особа юридичної особи публічного права, що одержує заробітну плату за рахунок державного чи місцевого бюджету. При цьому ОСОБА_2 могла сприяти ОСОБА_3 у видачі їй довідки про проходження лікарсько-експертної комісії для призначення на роботу.

Таким чином, доводи захисника про те, що ОСОБА_2 не є субєктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, не маючи службових повноважень та повязаних з цим можливостей, є помилковими та суперечать матеріалам справи.

Отже, враховуючи позитивну характеристику з місця роботи ОСОБА_2, її вік та сімейний стан, обставини справи та характер вчиненого правопорушення, а також відсутність обставин, які помякшують та обтяжують її відповідальність, вважаю за необхідне призначити їй адміністративне стягнення в межах санкції статті у виді штрафу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, керуючись ч.1 ст. 1722 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1722 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот грн. 00 коп.) гривень.

Вилучені змиви з рук та зразок тампону якими зроблені змиви, картку працівника, медичну картку, направлення на обовязковий попередній (періодичний) медичний огляд, особову медичну книжку на імя ОСОБА_3 та мініаудіокасету залишити при матеріалах справи, грошові кошти в сумі 800 грн., які зберігаються при матеріалах справи, - передати в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги чи внесення подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк предявлення для виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О. П. Сингаївський