Справа № 1111/9577/12
Провадження №3/1111/2721/12
П О С Т А Н О В А

м. Кіровоград 26 листопада 2012 року

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Мягкий О.В., за участі прокурора Веліксара А.І., адвоката ОСОБА_1 розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Кіровоградської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері про вчинення підполковником Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер в протоколі не зазначений, не працюючого, на період вчинення правопорушення - оперативний черговий 2 сектору режимно-секретного відділу Управління СБ України в Кіровоградській області, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, правопорушення, відповідальність за яке визначена ч.2 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

відносно ОСОБА_2 09.11.2012 Кіровоградським прокурором з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_3 складений протокол № 2 про вчинення адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-2 КУпАП. За змістом останнього підполковник ОСОБА_2 наказом начальника Управління СБ України в Кіровоградській області від 28.10.2011 №165-ос, призначений оперативним черговим 2 сектору режимно-секретного відділу. Відповідно до ст. ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», ст.ст.1 і 2 Закону України «Про державну службу», ОСОБА_2 являється військовою посадовою особою - державним службовцем, яка займається професійною діяльністю по практичному виконанню задач і функції держави і, відповідно з наведеними нормами Законів, зобов'язаний бути зразком неухильного виконання вимог Конституції і Законів України, наказів і розпоряджень, не допускати протиправних дій самому та утримувати від скоєння таких дій інших осіб. Поряд з цим, на підполковника ОСОБА_2 розповсюджувалися обмеження щодо використання своїх службових повноважень та своїх можливостей з метою одержання неправомірної вигоди та у зв'язку з прийняттям обіцянки такої вигоди для себе. Однак, на початку 2011 року, працюючи ще у кадровому підрозділі Управління СБ України в Кіровоградській області, підполковник ОСОБА_2 познайомився з громадянином ОСОБА_4, якому пообіцяв сприяти у його працевлаштуванні на роботу до органів СБ України. 26.07.2012 року ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_4 повідомивши, що для вирішення питання його працевлаштування і призначення на посаду до органів СБ України в Кіровоградській області йому необхідно передати 3000,0 грн. 26.07.2012 близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_4, знаходячись в УСБУ в Кіровоградській області передав ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 3000 грн., якими останній розпорядився на власний розсуд, передавши їх ОСОБА_5 у якості повернення частини власного грошового зобов'язання. Таким чином, підполковник ОСОБА_2, вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 1722 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 21 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Прокурором в судовому засіданні висловлена позиція про необхідність визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні корупційного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 1722 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення стягнення в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_6 в судовому засіданні вина у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 1722 КУпАП не визнана. Пояснено, що кошти в сумі 3000,0 грн. отримані ним у ОСОБА_4 в борг для повернення їх ОСОБА_5, оскільки перед останнім існувала заборгованість в сумі 25 500,0 грн. Визнання обставин вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 1722 КУпАП та вини у його скоєнні, у поясненнях наданих прокурору та у рапортах адресованих керівництву управління СБ України, було обумовлене тиском з боку останніх та погрозами, вразі невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, порушити відносно нього кримінальну справу.

Захисником ОСОБА_2, в судовому засіданні пояснено, що останній не мав повноважень на здійснення добору кадрів для проходження служби в органах Служби безпеки України, з посадовими обовязками оперативного чергового режимно-секретного відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_2 ознайомлений не був, підпису про ознайомлення не ставив. Начальник представництва внутрішньої безпеки в Кіровоградській області УВБ СБ України полковник ОСОБА_7 не був уповноваженою особою для проведення службової перевірки відносно ОСОБА_2, тому всі докази зібрані на підтвердження вини останнього у скоєнні правопорушення є недопустимими. Просив суд закрити провадження у справі, оскільки в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 1722 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідка ОСОБА_7, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до наступного:

ОСОБА_2 наказом начальника Управління СБ України в Кіровоградській області від 28.10.2011 №165-ос, призначений оперативним черговим 2 сектору режимно-секретного відділу управління СБ України в Кіровоградській області (а.с. 69). До зайняття вказаної посади порушник працював в органах СБ України з 1999 року на посаді старшого офіцера напрямку роботи з особовим складом, провідного спеціалісту 1 сектору відділу кадрового забезпечення (а.с. 67-68).

Частиною 2 ст. 1722 КУпАП передбачена відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо використання службових повноважень та пов'язаних з цим можливостей з одержанням за це неправомірної вигоди у розмірі, що не перевищує ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або у звязку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

Суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, визначені у пунктах 1-3 частини першої статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".

У статтях 172-2 і 172-3 під неправомірною вигодою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, що їх без законних на те підстав обіцяють, пропонують, надають або одержують безоплатно чи за ціною, нижчою за мінімальну ринкову.

Підпунктом е пункту 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є посадові та службові особи органів прокуратури, Служби безпеки України, дипломатичної служби, митної служби, державної податкової служби.

Зважаючи на викладене та відповідно до ст. ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ч.І ст. 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», ст.ст.1 і 2 Закону України «Про державну службу», ОСОБА_2 на момент вчинення був військовою посадовою особою - державним службовцем, яка займається професійною діяльністю по практичному виконанню задач і функції держави, відповідно, субєктом відповідальності за корупційне правопорушення.

На початку 2011 року, працюючи у кадровому підрозділі Управління СБ України в Кіровоградській області, підполковник ОСОБА_2 познайомився з громадянином ОСОБА_4, якому пообіцяв сприяти у його працевлаштуванні і призначенні на посаду до органів СБ України в Кіровоградській області. Зранку, о 10 год. 26.07.2012, ОСОБА_2 зателефонував громадянину ОСОБА_4, якому повідомив, що для вирішення питання його працевлаштування і призначення на посаду до органів СБ України в Кіровоградській області, необхідно передати йому 3000 грн. Того ж дня, біля 12 год. 30 хв., до Управління СБ України в Кіровоградській області прийшов громадянин ОСОБА_4, який передав підполковнику ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 3000 грн., як вважав останній для забезпечення поїздки керівництва Управління СБ України в області до м. Києва, де серед інших буде вирішуватися кадрове питання ОСОБА_4

Підполковник ОСОБА_2, в свою чергу, знаходячись в Управлінні Служби безпеки України в Кіровоградській області за адресою: м. Кіровоград, вул. Леніна, 9, достовірно знаючи, що законодавством встановлені заборони щодо одержання вигоди, одержав від громадянина ОСОБА_4 неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 3000,0 грн., повідомивши, що кошти необхідні для витрат на поїздку керівництва Управління СБ України в області до м. Києва, де серед інших буде вирішуватися кадрове питання ОСОБА_4

Одержану від громадянина ОСОБА_4 неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 3000 грн., підполковник ОСОБА_2, 26.07.2012 розпорядився на власний розсуд, передавши їх громадянину ОСОБА_5 у якості повернення частини власного грошового зобов'язання.

Вказані обставини підтверджуються:

-витягом з посадових обов'язків співробітників режимно-секретного відділу Управління СБ України в Кіровоградській області, на оперативного чергового підполковника ОСОБА_2, зокрема покладений обов'язок організовувати і здійснювати заходи щодо підбору та поглибленого вивчення кандидатів на військову службу (роботу) в органи СБ України, нести персональну відповідальність за повноту, всебічність і об'єктивність отриманої під час вивчення кандидатів інформації (а.с.30);

-поясненнями самого ОСОБА_2, який повністю підтвердив обставини інкрімінуємого правопорушення (а.с. 26-29);

-поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які узгоджуються між собою та підтверджують обставини справи;

- протоколом огляду відеозапису розмови ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 40);

- роздруківкою розмови чоловіків наданої на носії ОСОБА_4 (а.с. 49-50);

- рапортами адресованими керівництву Управління СБ України в Кіровоградській області складеними: ОСОБА_2 (а.с. 43, 60), ОСОБА_5 (а.с. 52).

Суд критично ставиться до тверджень ОСОБА_2 з приводу тиску на нього при наданні пояснень внаслідок погроз повязаних порушенням кримінальної справи, оскільки за змістом протоколу від 05.09.2012 № 1 про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1722 КУпАП складеного відносно ОСОБА_2 (а.с. 9), зазначено про прийняття прокурором рішення про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 3682 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України, проте, останнім надане пояснення про повне визнання вини із викладенням обставин вчиненого правопорушення.

Також, суд вказує на безпідставність посилань представника порушника на недопустимість вказаних доказів, внаслідок зібрання їх начальником представництва внутрішньої безпеки в Кіровоградській області УВБ СБ України полковником ОСОБА_7, оскільки, відповідно до Законів України «Про оперативно - розшукову діяльність» та «Про Службу безпеки України» останній мав повноваження на вчинення дій повязаних з проведенням перевірки відносно порушника.

Викладені докази у їх сукупності вказують на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 1722 КУпАП, зокрема, вини останнього в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність. ОСОБА_2 скоїв грубе правопорушення в публічній сфері суспільних відносин, яким підриваються засади діяльності органів Служби безпеки України. Вину у вчиненому порушенні не визнав. Обставини, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП помякшують та обтяжують відповідальність за скоєне ним адміністративне правопорушення, не встановлені.

Враховуючи викладене, а також характер вчиненого правопорушення, вважаю, що ОСОБА_2 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.1722 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 2550,0 грн. з конфіскацією незаконно одержаної неправомірної вигоди матеріального характеру - грошових коштів в сумі 3000,0 грн.

Керуючись, ч.2 ст. 1722, ст. ст. 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.1722 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят) гривень 0 коп. з конфіскацією незаконно одержаної неправомірної вигоди матеріального характеру грошових коштів в сумі 3000 (три тисячі) гривень 0 коп.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя О. Мягкий