Справа № 3-7081/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2011 року суддя Солом’янського
районного суду м. Києва Зінченко С. В.,
за участю прокурора Северин К. М.,
розглянувши адміністративну справу, що
надійшла з Київської регіональної
митниці, відносно громадянина ОСОБА_1
ОСОБА_2 Густава, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1,
виданий Посольством ОСОБА_1 в м. Києві 05
грудня 2007 року, що проживає за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 348 Митного Кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2007 року Київською регіональною
митницею було здійснено митне
оформлення особистих речей
громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Густава на
суму 10130,61 грн. (900 євро), а саме: меблі,
кухонне приладдя, комп’ютер, сучасні
книги та інші домашні речі. Зазначені
предмети були ввезені в режимі
тимчасового ввезення під зобов’язання
про зворотне вивезення відповідно до
митної декларації б/н від 01.10.07 р.

Останнім терміном тимчасового
ввезення відповідно до зобов’язання
про зворотне вивезення наданого
громадянину ОСОБА_1 ОСОБА_2 Густава
закінчився 02.04.2011 року.

Київською регіональною митницею
заздалегідь були надіслані ОСОБА_2
Густава повідомлення про закінчення
терміну зворотного ввезення особистих
речей.

08.04.2009 року та 25.03.2010 року гр. ОСОБА_2
Густава звертався до митниці із
листами про зміну митного режиму,
відповідно до чого термін тимчасового
ввезення було продовжено до 27.03.2010 року
та 02.04.2011 року.

Відповідно ст. 210 Митного Кодексу
України, до закінчення строків
тимчасового ввезення (вивезення) особа,
яка надала зобов’язання про зворотне
вивезення (ввезення) товарів, що
перебувають у режимі тимчасового
ввезення (вивезення), повинна:

1) вивезти (ввезти) ці товари згідно із
зобов’язанням, наданим митному органу;

2) або заявити про зміну митного режиму,
що допускається щодо таких товарів з
додержанням вимог цього Кодексу та
інших законодавчих актів України.

Проте, всупереч вимогам вказаної
статті Митного кодексу України, гр.
ОСОБА_2 Густава надане митниці
зобов’язання не виконав.

У своєму поясненні ОСОБА_2 Густава
зазначив, що не виконав надане
зобов’язання у зв’язку з тим, що
займався отриманням нового дозволу на
працевлаштування в Україні.

Таким чином, своїми діями, що
виразилися у не вивезенні за митний
кордон України товарів, які були
тимчасово ввезені під зобов’язання
про зворотне вивезення, в термін,
зазначений у зобов’язанні, а саме до
02.04.2011 року, громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2
Густава вчинив порушення митних
правил, передбачене ст. 348 Митного
кодексу України.

Відповідно до службової записки
інспектора та начальника м/п «Київ
східний»від 29.06.2011 р. №2547/194 орієнтовна
загальна митна вартість речей
становить 10 130,61 гривень, самі речі
вилучено та передано на зберігання до
КРМ за адресою м. Київ, б-р І.Лепсе, 8-А.

В судове засідання гр. ОСОБА_2
Густав не з'явився, направивши до суду
свого представника –ОСОБА_3, який вину
свого довірителя визнав та пояснив, що
його довіритель наміру не виконувати
надане Київською регіональною
митницею зобов’язання не мав, у
вчиненому розкаявся, а порушення
вказаного вище зобов’язання про
зворотне вивезення речей допустив у
зв’язку з тим, що займався отриманням
дозволу на продовження
працевлаштування в Україні.

Крім того, представник особи, яка
вчинила правопорушення, вказав, що на
даний час гр. ОСОБА_2 Густава отримав
дозвіл на працевлаштування в Україні, у
зв’язку з чим просив суд призначити
стягнення, не пов’язане з конфіскацією
особистих речей, що були тимчасово
ввезені на територію України.

Прокурор в судовому засіданні
складений відносно гр. ОСОБА_2 Густава
протокол про порушення митних правил
підтримав.

Заслухавши пояснення представника гр.
ОСОБА_2 Густава, думку прокурора, та
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що вина гр. ОСОБА_2 Густава у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 348 МК
України, знайшла своє повне
підтвердження.

Відповідно до ст. 348 МК України
невивезення за митний кордон України
товарів, які були тимчасово ввезені на
митну територію України під
зобов’язання про зворотне вивезення,
або неввезення на митну територію
України товарів, які були тимчасово
вивезені за митний кордон України під
зобов’язання про зворотне ввезення, у
строк, зазначений у зобов’язанні про
зворотне вивезення (зворотне ввезення)
таких товарів, тягне за собою
накладення штрафу у розмірі від
п’ятисот до тисячі неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян або
конфіскацію таких товарів.

Згідно ч. 2 ст. 33 КпАП України при
накладенні стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення,
особа порушника, ступінь його вини,
майновий стан, обставини, що помякшують
і обтяжують відповідальність.

З огляду на пояснення представника
особи, яка вчинила правопорушення, суд
при вирішенні питання про накладення
адміністративного стягнення не вбачає
достатніх підстав для застосування
конфіскації вказаного вище майна,
оскільки термін прострочення
виконання наданого митниці
зобов’язання є незначним, в той час як
гр. ОСОБА_2 Густава добровільно
звертався до митного органу із листами
про зміну митного режиму, що свідчить
про відсутність в нього попереднього
наміру не виконувати надане митному
органу зобов’язання щодо вивезення
особистих речей.

Обставин, що обтяжують
відповідальність порушника, судом не
встановлено.

Таким чином, з урахуванням викладеного
вище, суд вважає можливим обмежитись
накладенням на гр. ОСОБА_2 Густава
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу на користь держави та визначити
його в розмірі 500 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. 41 Конституції
України, ст. 348 Митного кодексу України
та ст. ст. 33, 256, 278, 283, 284 КпАП України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 Густава визнати винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 348
Митного кодексу України, та піддати
його адміністративному стягненню у
вигляді штрафу в розмірі 8500 (вісім
тисяч п'ятсот) грн. в дохід держави.

Особисті речі громадянина ОСОБА_1
ОСОБА_2 Густава а саме: меблі, кухонне
приладдя, комп’ютер, сучасні книги та
інші домашні речі, які відповідно до
протоколу про порушення митних правил
№ 0814/10000/11 вилучено і передано на
відповідальне зберігання митниці за
адресою: м. Київ, б-р. ОСОБА_4,8-А,
повернути громадянину ОСОБА_1 ОСОБА_2
Густава, 09.08.1974 р. н..

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Солом’янський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня її
винесення.

Суддя:            Зінченко С. В.

Суддя Солом'янський районний суд міста
Києва ОСОБА_5