П О С Т А Н О В А

25 грудня 2012 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Воробйова І.В. розглянув матеріали, які надійшли з Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_1, директора ПП Артхол, мешкає в м.Часів Яр, вул.Петровського, 2

за ст. 41 ч. 1 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол 27.11.2012 року про те, що він здійснив адміністративне правопорушення, яке встановлено 21.11.2012р. під час перевірки додержання чинного законодавства про працю Територіальною державною інспекцією праці у Донецькій області в ПП Артхол, про те, що він, перебуваючи на посаді директора з 01.11.2010 року допустив порушення діючого законодавства про працю, а саме: ОСОБА_2 був прийнятий до підприємства слюсарем контрольно-вимірювальних приладів і автоматики 07.05.2012р., з випробувальним терміном1 місяць, з окладом 1100грн., за наказом 5/2012 від 07.05.2012р. Звільнення ОСОБА_2 з підприємства відбулося 03.09.2012р. за ст..38 КЗпП України, згідно з наказом №8/2012, між тим заява ОСОБА_2 про звільнення за власним бажанням в підприємстві станом на 21.11.2012р. відсутня, а факт його звільнення свідчить про порушення вимог ч.1 ст.38 КЗпП України. Крім того, оформлена трудова книжка ОСОБА_2 у день звільнення (03.09.2012р.) не видана, не видана вона ОСОБА_2 і на день проведення перевірки, чим порушено вимоги ч.1 ст.47 КЗпП України;

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 були прийняті до підприємства 26.06.2012р. слюсарями-монтажниками, з окладами 1100грн. за наказом 7/2012 від 25.06.2012р. Звільнення ОСОБА_3 і каменєва Д.С. з підприємства відбулося 16.10.2012р. за ст..38 КЗпП України згідно з наказом №11/2012 від 15.10.2012р., між тим, заяви ОСОБА_3 та каменєва Д.С. про звільнення за власним бажанням в підприємстві станом на 21.11.2012р. відсутні, а факт їх звільнення порушує вимоги ч.1 ст.38 КЗпП України. Відповідно до п.2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом міністерства праці та соціальної політики України, Міністерством юстиції України від 29.07.1993р. №58 днем звільнення вважається останній день роботи. Вказана норма міститься і в п.1.6 Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства. Між тим, в табелі обліку робочого часу за жовтень 2010 року, 16 число у ОСОБА_3 і ОСОБА_4 будь-яким чином не позначені, що свідчить про недостовірність табельного обліку робочого часу та порушення вимог ч.2 ст.30 Закону України Про оплату праці;

Колективно договірне регулювання умов оплати праці працівників в підприємстві забезпечене. Проте умови формування тарифної ставки робітника 1 розряду не визначені. Тарифні ставки і оклади працівників підприємства визначаються штатним розкладом, затвердженим одноособово директором 18.06.2012р., і їх розміри не відповідають визначеним колективним договором умовам та чинному законодавству про працю. Так, тарифна ставка слюсаря контрольно-вимірювальних приладів та автоматики газового обладнання 3 розряду встановлена в розмірі 1100грн. в місяць. Між тим, виходячи із законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати 1094грн. з 01.04.2012р., вимог ст..11 Закону України Про оплату праціта пункту 2.1 Регіональної угоди між Донецькою обласною організацією роботодавців на 2011-2012 роки, тарифна ставка робітника 3 розряду в червні місяці 2012 року мала бути не менш 1094х1.2х1,15х1,35=2038грн.

ОСОБА_5 був прийнятий до підприємства електрогазозварником 4 розряду згідно з наказом №8/2012 від 03.10.2012р., станом на червень 2012 року його тарифна ставка мала бути не менш ніж 1094х1,2х1,15х1,5=2264,60грн., а з 01.10.2012р. не може бути нижчою за 1118х1,2х1,15х1,5=2314,30грн., проте нарахування заробітної плати ОСОБА_5 проведено з тарифу1477,50грн. в місяць;

Розміри посадових окладів спеціалістів підприємства, що визначені штатним розкладом і фактично застосовувались в оплаті праці у 2012 році, не відповідають умовам додатку №1 до діючого колективного договору і вимогам чинного законодавства про працю. Так, згідно з штатним розкладом, оклад бухгалтера визначений в розмірі 600грн. за Ѕ ставки, тобто 1200грн. за повну ставку. Вказаний розмір застосовується в оплаті праці бухгалтера ОСОБА_6 Між тим, за додатком №1 до діючого в товаристві колективного договору, оклад бухгалтера без категорії станом на 01.10.2012р. не може бути нижчим за 1,3х2083 (тариф 3 розряду або техніка без категорії) =2708грн.

Вказане свідчить про порушення вимог ст..ст.96,97 КЗпП України, ст..ст.6,15 Закону України Про оплату праці.

ОСОБА_6 була прийнята до підприємства бухгалтером з 07.12.2011р. з неповним робочим днем та окладом 600грн. на місяць згідно наказу №14/2011 від 07.12.2011р. Згідно з табельним обліком робочого часу працівників підприємства, бухгалтер ОСОБА_6 щомісячно працює за 5-ти денним робочим тижнем тривалістю робочого дня 5 годин. Між тим, щомісячний розмір заробітної плати ОСОБА_6 не відповідає законодавчо встановленому розміру мінімальної заробітної плати. Так, в жовтні 2012 року при нормі робочого часу 184 години, ОСОБА_6 відпрацювала 115 годин 62,5%. Нарахована їй заробітна плата складає 600грн., проте, виходячи з законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати 1118грн. в місяць, розмір нарахованої ОСОБА_6 заробітної плати не може бути нижчим за 1118х62,5%=698,70грн. Вказане свідчить про порушення ст..95 КЗпП України, ст..3 Закону України Про оплату праці.

Черговість надання працівникам підприємства щорічних відпусток у 2012 році графіком не визначена, що свідчить про порушення вимог ч.4 ст.79 КЗпП України. Крім того, встановлено факт ненадання у 2012 році щорічних відпусток працівникам, які набули право на відпустку повної тривалості бухгалтеру ОСОБА_6, електрогазозварнику 4 розряду ОСОБА_5

Таким чином ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст. 41 ч. 1 КупАП.

Про час та місце розгляду ОСОБА_1 був належним чином повідомлений. Про причини неявки суд не повідомив. Від нього не надійшло також клопотання про відкладення слухання справи. Таким чином є підстави для розгляду справи в його відсутності.

Суд, розглядаючи питання про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, вважає, що відносно нього слід обрати стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.41 ч.1, 268, 283, 284 КОАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.41 ч 1 КпАП України і призначити стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вигляді становить 510 гривень.

Постанова може бути оскаржена в Апеляційний суд Донецької області через Артемівський міськрайсуд Донецької області протягом десяти днів з моменту проголошення.

Головуючий суддя І. В.Воробйова