Справа № 1323/3621/2012
Провадження № 3/1323/1140/2012
ПОСТАНОВА

іменем України

03.07.2012 року

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янко Б. Я. ,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов зі Стрийського МВ ГУ МВСУ у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, українки, не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЛВ № 178218, складеного 08.05.2012р. дільничим інспектором міліції Стрийського МВ ГУ УМВСУ у Львівській області ОСОБА_2, 08.05.2012р. близько 12 год. в м. Стрий по вул. Болехівській на АЗС «ОККО» працівники міліції підійшли до автомобіля НОМЕР_1, в якому знаходилась гр. ОСОБА_1, представились і попросили проїхати з ними в Стрийський МВ, однак гр. ОСОБА_1 намагалась втекти на автомобілі, чим вчинила злісну непокору законній вимозі працівників міліції, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, не визнала. Пояснила, що 08.05.2012р. близько 10 год. до неї додому прийшли троє осіб в цивільному одязі, які представились працівниками міліції. На прохання представитись та показати документи, вказані особи відмовились, прізвищ своїх не називали, посвідчень не показували. Працівники міліції вимагали від неї надати пояснення з-приводу зняття нею з реєстрації транспортного засобу. Однак такі пояснення вона надавати відмовилась, та попросила цих людей покинути її квартиру. Працівники міліції вийшли, однак, один з них, як потім вона дізналась, що це був ОСОБА_3, почав стукати у двері, вимагаючи їх відчинити, внаслідок чого їх пошкодив. Коли ОСОБА_3 перестав стукати у двері, вона вибігла з квартири, сіла в свій автомобіль та поїхала в прокуратуру подавати скаргу, взявши з собою знайомого ОСОБА_4, оскільки була налякана цими подіями. Заїхавши на АЗС, щоб заправити транспортний засіб, автомобілю яким вона керувала перегородили рух троє осіб, як вона в подальшому дізналась, це були працівники міліції ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3, які не давала проїхати їй. Ці люди вимагали, щоб вона відкрила двері автомобіля, показала їм документи, та проїхала з ними для дачі якихось пояснень. Проте, вона дверей автомобіля не відкрила. Коли працівники АЗС зробили зауваження, щоб не створювати затор, вона здала на автомобілі назад, щоб обїхати чоловіків, які перегородили їй рух. Один з чоловіків, як в подальшому виявилось, це був ОСОБА_3, віддав іншому чоловікові камеру, на яку здійснював зйомку цих подій, та заскочив на капот автомобіля, створивши штучну ситуацію, що нібито вона наїхала на нього. Через деякий час приїхали працівники ДПС, які перевірили в неї документи, та супроводили її до міськвідділу міліції. Вважає, що не вчиняла злісної непокори працівникам міліції, та не знала, що це були працівники міліції.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи та інші докази по справі приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 подій та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08.05.2012 року працівниками міліції ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було затримано транспортний засіб, в якому знаходилась гр. ОСОБА_1 за вчинення злісної непокори, а дільничним інспектором міліції Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Однак, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення факти про вчинення гр. ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП а саме злісної непокори законній вимозі працівника міліції, повністю спростовується здобутими в судовому засіданні доказами.

Так допитана в суді свідок ОСОБА_7 пояснила, що 08.05.2012р. близько 11 год. до неї зателефонувала її родичка ОСОБА_1, яка повідомила, що в двері її квартири стукають невідомі люди, та попросила підїхати. ОСОБА_1 була дуже налякана. Коли вона приїхала та підійшла до дверей квартири ОСОБА_1, то побачила, що якийсь незнайомий їй мужчина, як виявилось в подальшому, це був ОСОБА_3, монотонно стукає в двері квартири, де проживає ОСОБА_1 Коли вона попросила його представитись та пояснити причину такої поведінки, він повідомив, що є працівником міліції, а в двері стукає, оскільки ОСОБА_1 йому не відкриває і що такий метод рано чи пізно подіє. На прохання зупинитись, показати посвідчення, вказаний мужчина не реагував. Коли ОСОБА_3 перестав стукати в двері ОСОБА_1, остання вибігла з квартири, сіла в автомобіль, та поїхала, сказавши, що їде в прокуратуру.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що 08.05.2012р. до нього зателефонував чоловік ОСОБА_1, та попросив приїхати до нього додому, оскільки там якісь невідомі люди стукають в двері квартири його дружини. Коли він приїхав до квартири ОСОБА_1, то дійсно бачив, як якийсь незнайомий йому мужчина, як виявилось в подальшому, це був ОСОБА_3, стукав в двері квартири, де проживає ОСОБА_1 На його прохання представитись та показати посвідчення, ніхто з працівників міліції, які перебувала біля будинку ОСОБА_1, не відреагував. На прохання ОСОБА_1 він в подальшому сів в її машину, та поїхав з нею в прокуратуру подавати скаргу на працівників міліції. На АЗС, куди вони з ОСОБА_1 заїхали, щоб заправити автомобіль, ці ж чоловіки перешкоджали руху транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1, вимагали від ОСОБА_1 надати їм документи, вийти з автомобіля, підписати якісь документи. ОСОБА_1 була дуже налякана і плакала.

Надаючи пояснення свідок ОСОБА_8 підтвердив той факт, що 08.05.2012р. на територію АЗС «ОККО», де він працює менеджером, заїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_1, за яким на територію АЗС заїхали троє чоловіків одягнених в цивільний одяг, які заблокували рух її автомобілю та проводили незаконну зйомку на камеру. Він зробив цим людям зауваження, щоб припинили проводити зйомку, а також попросив не створювати затор біля бензоколонки. Всі ці події були зафіксовані на стаціонарну відеокамеру, яка встановлена на території АЗС. Відео зйомку цих подій він надав адвокату на його запит. Також свідок повідомив, що до нього підходив ОСОБА_3, який був учасником вищеописаних подій, який запитував його, чи можна стерти відеозапис, на що ОСОБА_8 повідомив йому, що не можна. Також ОСОБА_3 цікавився, скільки часу зберігається цей відеозапис, на що ОСОБА_8Б, пояснив, що приблизно 7-8 днів.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_9 - інспектор ДПС Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області, пояснив що 08.05.2012р. він та ОСОБА_10 були викликані працівниками розшуку на АЗС «ОККО», що на вул. Болехівській у місті Стрию. Працівники розшуку пояснили, що потрібно затримати машину, оскільки водій закрився в ній і не надає їм документи. Прибувши на територію АЗС, водій ОСОБА_1 на його вимогу надала документи, при цьому вона була дуже збуджена, плакала та просила супроводжувати її до відділу міліції, оскільки вона не знає, хто ці люди, що перегородили їй рух

На її прохання він сів за кермо автомобіля ОСОБА_1 та доставив її до міськвідділу міліції. Про будь-яке порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, чи про наїзд працівники міліції їм не повідомляли.

Свідок ОСОБА_10 інспектор ДПС Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області надав суду аналогічні пояснення.

З пояснень свідка ОСОБА_2 дільничого інспектора міліції Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області, вбачається, що 08.05.2012р. він був у складі слідчо-оперативної групи та складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Протокол складав на підставі рапортів та резолюції, яка містилась на рапортах, - скласти протокол. Свідок не зясовував у ОСОБА_1 про обставини, які малим місце на території АЗС, не запитував, які вимоги до неї висувались працівниками міліції, та як вела себе при цьому ОСОБА_1.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_3 пояснив, що 08.05.2012р. близько 10 год. він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6Ф прийшли до квартири ОСОБА_1, оскільки ним проводилась дослідча перевірка по заяві Юровича з-приводу незаконного заволодіння транспортним засобом. Спочатку ОСОБА_1 відчинила їм двері та запросила їх до своєї квартири. Вони предявили посвідчення, та запропонували їй проїхати в Стрийський МВ для дачі пояснень. Вона погодилась дати пояснення, але після телефонної розмови з чоловіком відмовилась і почала виганяти їх з квартири, погрожуючи випустити собаку. Вони вийшли з квартири, а через деякий час вибігла ОСОБА_1, сіла в машину та поїхала. Вони її не переслідували. Однак, побачивши, що ОСОБА_1 заїжджає на територію АЗС, поїхали за нею. ОСОБА_1 порушувала правила дорожнього руху, перевищувала швидкість. Заїхавши за ОСОБА_1 на територію АЗС, зупинились позаду неї. Рух їй не перекривали, однак, вимагали в неї, щоб вона предявила документи та проїхала з ними в міський відділ для дачі пояснень. На ці вимоги ОСОБА_1 не погодилась, намагалась втекти на автомобілі та здійснила наїзд на нього. Викликали працівників ДПС, оскільки ОСОБА_1 відмовилась надати документи.

Свідок ОСОБА_5 надав суду аналогічні пояснення.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні також надав аналогічні пояснення, а також вказав, що непокора гр. ОСОБА_1 полягала у тому, що вона не хотіла вийти з машини та погрожувала їм як працівникам міліції.

Таким чином, проаналізувавши пояснення свідків, суд приходить до переконливого висновку, що працівники міліції неправомірно затримали транспортний засіб, в якому знаходилась ОСОБА_1, яка, в свою чергу, жодних дій, які б можна було кваліфікувати як злісну непокору законній вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обовязків передбачених ст. 185 КУпАП не вчиняла.

У відповідності до статті 185 КУпАП, відповідальність настає за вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Згідно зі ст. 185 КУпАП злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Цією статтею передбачено застосування заходів впливу за злісну непокору не будь-якому, а саме законному розпорядженню або вимозі працівника міліції.

Крім того, відповідно до диспозиції ст. 185 КУпАП відповідальність за цим законом настає в разі злісної непокори законному розпорядженню або вимозі працівників міліції, які перебували при виконанні службових обовязків по охороні громадського порядку. А під виконанням обов'язків по охороні громадського порядку слід розуміти: несення постової чи патрульної служби, підтримання порядку під час демонстрацій, мітингів, інших масових заходів, при ліквідації наслідків аварії, стихійного лиха, дії по припиненню або запобіганню порушень громадського порядку, затриманню порушника тощо.

Як встановлено судом, дії працівників міліції старшого оперуповноваженого відділу незаконних заволодінь автотранспорту УКР ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_3, оперуповноваженого СКР Стрийського МВ ГУ МВС України у Львівській області

ОСОБА_5 та старшого оперуповноваженого ВНОН Стрийського МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 були незаконними, законних вимог ці працівники міліції відносно ОСОБА_1 не висували, а гр. ОСОБА_1 злісної непокори не вчиняла. Окрім того, працівники міліції службових обовязків по охороні громадського порядку не виконували.

Доводи працівників міліції ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що їх дії відповідали вимогам закону, що вони висували законні вимоги до ОСОБА_1, а та, в свою чергу, вчинила відносно них злісну непокору, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи. Зокрема, дії ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по затриманню автомобіля ОСОБА_1 перешкоджанню руху транспортного засобу, незаконної зйомки на камеру, вимагання проїхати в міліцію та вимагання дати пояснення, внаслідок чого ОСОБА_1 була налякана, доведена до стану тривоги, плакала, виходили за межі наданих працівникам міліції повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного приходжу до висновку про закриття провадження у справі у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 185, п.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга, протест прокурора до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Cуддя ОСОБА_11