АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 2190/5589/2012
Провадження № 33/2190/388/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2012 року м.Херсон

Суддя апеляційного суду Херсонської області Заіченко В.Л., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 05.11.2012 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.І КУпАП щодо нього, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 05.11.2012 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Херсонської області, громадянина України, працює оперуповноваженим Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.І КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2550,00 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят) гривень.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню за те, що він 14.09.2012 року о 15 годині 00 хвилин в с. Н. Берислав Херсонської області по вул. Набережній, передав керування транспортним засобом «ВАЗ 2106» державний номер НОМЕР_1 громадянину ОСОБА_2, який знаходився в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції такою,

яка не відповідає вимогам чинного законодавства та винесену з допущенням істотних порушень його процесуальних прав, мотивуючи та вказуючи на той факт,

що на його думку суд не встановив усіх обставин справи, вважає, що розглядаючи справу суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, в постанові не вказав жодного доводу, на підставі якого обирає адміністративне стягнення у виді штрафу. Крім того, вказує на те, що суд першої інстанції не викликав та не допитав його як свідка, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2 і він повідомлення про слухання вказаної справи не отримував, що позбавило його можливості реалізувати його право дати пояснення та подати докази. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, а справу щодо нього закрити за відсутністю в його діях зазначеного правопорушення.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Протокол по справі про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 та постанова суду щодо нього, відповідають положенням ст. ст. 254-256, 283 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.9 « г », « ґ » Правил дорожнього руху України та постанови кабінету міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306, « водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння, під впливом наркотичних чи

токсичних речовин,........що знижують швидкість реакції і увагу», а також

«передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню……».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 порушив вищевказані вимоги ПДР України, а тому підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і його вина підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВТ1 за №180959 від 14.09.2012 року при складанні якого він від дачі пояснень та підпису відмовився, рапортами інспекторів дізнання ВДАІ Бериславського РВ УМВС ст.лейтенанта міліції Файбисовича О.О. та П.М.Колєсниченко, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2, постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 03.10.2012 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.І КУпАП щодо ОСОБА_2 - яка вступила в законну силу, протоколом судового засідання від 05.11.2012 року в якому сам правопорушник був присутнім, надавав пояснення та докази, а також були допитані свідки: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Вид адміністративного стягнення, застосований судом першої інстанції до ОСОБА_1 відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним правопорушення.

Інші доводи апелянта, а саме його пояснення, що суд першої інстанції не викликав та не допитав його як свідка, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, що суд не приділив достатньої уваги його свідченням та скаргам на дії інспекторів ДПС, що суд незвернув уваги на пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_9, але не піддав сумніву достовірність свідчень ОСОБА_2, що суддя не об'єктивно, не всебічно та неповно з'ясував всі обставини справи - суд розцінює як спосіб ухилитися від відповідальності та такими, що не відповідають дійсності, а також такими, що спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, правильно врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який є працівником міліції і своїми діями дискредитував діяльність правоохоронних органів, також те, що раніше правопорушник не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 спростовуються значеними вище матеріалами справи, у зв'язку з чим висновок суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бериславського районного суду Херсонської області 05 листопада 2012 року у справі про адміністративне правопорушення за 130 ч.І КУпАП щодо нього - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області В.Л. Заіченко.