Справа №: 486/2358/14-п
Провадження № 3/486/6/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2012 року суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волкова О. І. при секретарі Асєєвій А.А. розглянувши матеріали, що надійшли від ВДАІ з обслуговування м. Южноукраїнська та Арбузинського району УДАІ УМВС України у Миколаївської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Росія Красноярського краю, працюючого СБУ старший уповноважений Новобузького МРВ, одруженого, маючого на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2 № 516518 від 13.12.2014 року, громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 130 КУпАП та обвинувачується в тому, що будучи учасником ДТП, яке мало місце 12.12.2014 року близько 22:35 годин у м. Южноукраїнську по пр. Леніна, знаходячись з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідала обстановці. До проведення медичного огляду вживав (зі слів) алкогольні напої. Від проходження визначення стану сп'яніння за допомогою приладу Драгер алкотест 6810 на місці пригоди, а також від проходження медичного огляду категорично відмовився у присутності двох свідків після ДТП.

У судовому засіданні ОСОБА_1, вину у вчиненому не визнав повністю та суду пояснив, що даний протокол складений відносно нього безпідставно з грубими порушеннями з боку правоохоронних органів. Протокол був складений не на місці ДТП 12.12.2014 року, а наступного дня 13 грудня 2014 року близько 10-00 години. Пояснення до протоколу він написав 13.12.2014 року так як на нього тиснули начальник ДАІ та начальник міліції висунули йому вимогу, що йому буде повернуто автомобіль лише за умови, коли він підпише протокол про адміністративне правопорушення та надасть пояснення в яких зазначить, що він вживав алкоголь після скоєння ДТП. Автомобіль "Део Ланос" д/н НОМЕР_1 залишив на місці ДТП відчиненим та з ключами, в зв'язку з тим, що він себе погано почував поїхав до дому, так як ударився головою об скло та на декілька хвилин втратив свідомість. До лікаря не звертався, приїхавши додому він прийняв ліки, повідомив родичів, що сталося ДТП та де знаходиться автомобіль. Пояснення надавалися 13.12.2014 року близько 10-00 години у кабінеті працівників ДАІ у м. Южноукраїнську інспектору Шевченку Д.С. та іноді заходив начальник ДАІ, який цікавився чи визнав він у поясненнях вину щодо вживання алкоголю. 13.12.2014 року близько 03-00 год ночі через чотири години після ДТП до нього додому прийшли оперуповноважені Южноукраїнського МВ УМВС у кількості 3-4 чоловік та повідомили, що він скоїв ДТП та наполягали на необхідності проїхати з ними. Прибувши на місце ДТП автомобіль його автомобіль забрав евакуатор. На місціпригоди були присутні начальник ДАІ, начальник СБУ, начальника міліції уже на місці не було, щодо прокурора він точно не пам'ятає. Працівники ДАІ на місці ДТП пропонували підписати протоколи проте він відмовився оскільки був нічний час при цьому пообіцявши їм що він прийде до них вранці. Нарікав на те, що працівники міліції турбували його батька та просили його надати пояснення. До міліції прийшов так як скоїв ДТП вранці з метою надати пояснення. Автомобіль знаходився у гаражі міськвідділку, який йому потрібно було забрати так як цей автомобіль батька, то він підписав пояснення під тиском працівників міліції, та визнав що він був в стані алкогольного сп'яніння. В зв'язку з тим, що в автомобілі перебували його особисті речі та документи які йому були в край необхідні то він погодився на пропозицію працівників міліції підписав протокол та дав пояснення на окремому аркуші. Алкоголь після вчинення ДТП він не вживав, а вживав ліки. У поясненнях зазначав, що вживав алкоголь так як він боявся матеріальних втрат та втрати документів. Так як начальник ДАІ йому повідомив, що зі слів начальника міліції він автомобіль не отримає, поки не визнає свою вину. Акт вилучення транспортного засобу йому не надавався та він його не бачив. Доказів того що він за власний рахунок оплачував евакуатор не має. Нарікав на поведінку працівників міліції які в нічний час ломилися до його квартири та вимагали щоб він виходив На протязі розгляду справи в судових засіданнях ОСОБА_1 міняв свої покази, плутався в них, посилався на слабку пам'ять, доповнював їх та уточнював. В судовому засіданні 06 травня 2015 року повідомив проте, що зі слів працівника міліції прізвище якого відмовився назвати, проте що відносно нього працівниками міського відділення міліції планувалось порушити кримінальне провадження. В зв'язку з тим, що їм не вдалось це зробити було складено протокол про адміністративне правопорушення. Повідомив суду про те, що віндобре усвідомлював, що його покази будуть перевірятись судом від яких в подальшому він відмовиться.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 інспектор ВДАІ Южноукраїнського МВ УМВС України у Миколаївській області суду пояснив, що 12.12.2014 року о 22-35 години отримав повідомлення, що сталося ДТП. По приїзду на місце він побачив два пошкоджені автомобілі, про що було складено протоколи, перевіривши базу даних було встановлено, що автромобіль "Део Ланос" д/н 70332 належить ОСОБА_4 Згодом було встановлено, що автомобіль власником передано його сину. Прибувши за місцем мешкання ОСОБА_1, який керував було встановлено, що ДТП скоїв саме він. В судовому засіданні 06 травня 2015 року ОСОБА_3 не міг пояснити чому в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про вилучення транспортного засобу чи передачі його власнику. Свідок підтвердив, що при підписанні вранці 13 грудня 2014 року протоколу ОСОБА_1 у міському відділенні міліції свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які зазначені свідками в адміністративному протоколі не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 в.о. начальника Южноукраїнського МВ УМВС України у Миколаївській області суду пояснив, що в нічний час з 12 на 13 грудня 2014 року точну годину назвати не може він дійсно перебував у м. Южноукраїнську по пр. Леніна на місці скоєння ДТП. Коли він прибув на місці уже були співробітники ДАІ, оперативна група та потерпілі. Коли він прибув то ОСОБА_1 на місці ще не було, черговий по міськвідділку його повідомив про те що відбулося ДТП за участі працівника СБУ, внаслідок чого він повідомив про цей факт начальника СБУ м. Южноукраїнська та прокурора м. Южноукраїнська. На місці пригоди з правопорушником не спілкувався, мав з ним розмову вранці біля міського відділення міліції стосовно його автомобіля який перебував в боксі. Слідчий оперативно-слідчої групи повідомив його що автомобіль він забирає. Тієї ж ночі на місці пригоди начальник ДАІ йому повідомив, що ОСОБА_1 визнає себе винним, відмовляється від проходження медичного огляду на стан сп'яніння після чого він його залишив. У зв'язку з тим, що транспортний засіб не можливо було зачинити, після ДТП то він особисто прийняв рішення помістити його у бокс на спеціалізований майданчик міськвідділку. Слідчий вилучив даний транспортний засіб на місці пригоди, і є акт вилучення транспортного засобу. Присутнім при складанні протоколу про адміністративне правопорушення він не був, та жодного тиску на правопорушника не чинив. Автомобіль йому віддали перед складенням протоколу, розпоряджень віддати автомобіль після складення протоколу він не давав. Лише дав розпорядження видати транспортний засіб так як він перебував на підконтрольній йому території та необхідності його там тримати не було. Допускає, що міг запитати начальника ДАІ чи оформлено протокол.

В судовому засіданні 06 травня 2015 року свідок ОСОБА_7 поміняв свої покази в частині того, що слідчо-оперативна група ні яких процесуальних дій відповідно до КПК України не проводила, а якщо і проводило то не реєструвала, тобто акту про вилучення транспортного засобу не має. Посилався на те, що ним проводилось службове розслідування правомірності дій оперативно слідчої групи та слідчого Граненко Р.О. Однак правового висновку щодо зазначеної перевірки суду не надав. Пояснював чому тривалий час в судові засідання не забезпечує явку працівників оперативно-слідчої групи тим, що вони виконують серйозні завдання, які мають пріоритетніше значення ніж засідання суду. Пропонував суду відкласти розгляд справи для повторного допиту працівників слідчо - оперативної групи. Не зміг пояснити свідок чому ним тривалий час ігнорується вимога суду щодо надання письмової відповіді стосовно автомобіля ОСОБА_1 та на яких правових підставах та припису якого закону він вилучався і перебував у міськвідділку. В підтвердження своїх слів, що проводилось службове розслідування та про його результат суду не надав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 начальник відділу СБУ у м.Южноукраїнську Миколаївській області, суду пояснив, що ОСОБА_1 йому відомий так як є співробітником СБУ, йому зателефонували та повідомили, що працівник СБУ є учасником ДТП тому з метою перевірки виїхав на місце пригоди. На місці ДТП з'ясувавши що дійсно за участю працівника СБУ ОСОБА_1 скоєно правопорушення, який залишив місце пригоди, повідомив черговому обласного СБУ про це.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9, прокурор м. Южноукраїнська Миколаївській області, суду пояснив, що 12.12.2014 року біля дванадцятої години ночі йому зателефонував начальник міліції та повідомив, що в місті трапилось ДТП та за попередньою інформацією учасником ДТП є співробітник СБУ, так як це є працівник правоохоронного органу, що змусило його виїхати на місце пригоди. Приїхавши на місце події він дійсно побачив пошкоджені автомобілі, самого водія на місці події не було, зі слів осіб які були присутні на місці ДТП йому стало відомо, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння. Також на місці події уже були начальник міліції, начальник ДАІ, начальник СБУ, слідчо-оперативна група, при цьому встановлювали місце перебування водія та власника автомобіля. Коли ОСОБА_1 прибув на місце ДТП то він з ним не спілкувався. Зі слів начальника ДАІ він дізнався, що ОСОБА_1 є співробітником СБУ та визнав себе винним у скоєнні ДТП. Також свідок підтвердив факт того, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп'яніння і він впевнений в тому що останній перебував у стані алкогольного сп'яніння так як він це бачив візуально. Впевнившись в тому, що під час ДТП потерпілих не було до ЄРДР відомості не вносились. Оформлення протоколу про адміністративне правопорушення він не контролював. Також повідомив, що про зазначений факт повідомив у телефонному режимі чергового обласної прокуратури.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 начальник ВДАІ з обслуговування м.Южноукраїнська та Арбузинського району Миколаївській області, суду пояснив, що ввечері близько 22-30 години точної дати не пам'ятає, йому зателефонував черговий та повідомив, що по пр. Леніна у м.Южноукраїнську сталося ДТП. Після чого він спрямував на місце пригоди співробітника ДАІ ОСОБА_3, який через деякий час повідомив йому, що водій з місця пригоди зник, а очевидці вказують на те, що водієм є співробітник СБУ. Після чого він повідомив начальника міліції. Близько 12-00 години ночі він прибув на місце ДТП, очевидці повідомляли що в автомобілі було близько 3 чоловіків. На місце пригоди прибули начальник міліції, начальник СБУ та прокурор міста, слідчо-оперативна група. ОСОБА_3 годину було встановлено, що автомобіль належить ОСОБА_4, який передав його у користування своєму синові. Слідчо-оперативна група поїхали до ОСОБА_1, щоб з'ясувати чи він перебував за кермом. ОСОБА_3 40 хвилин ОСОБА_1 приїхав на місце пригоди і повідомив, що саме він керував автомобілем, який залишив на місці ДТП та по його зовнішньому вигляді було видно, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Після чого інспектор ДАІ ОСОБА_3 запропонував йому пройти огляд на стан сп'яніння на що він відмовився, та повідомив, що він дійсно вживав алкогольні напої, але після скоєння ДТП. На місці ДТП було допитано свідків, складено схему ДТП, та складено адміністративний протокол. Відносно ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали за ст. 124 КУпАП та ч. 4 ст. 130 КУпАП. При оформленні протоколу присутнім не був та особисту участь не приймав. На місці пригоди працювала слідчо-оперативна группа так як могли бути потерпілі, які і займалися допитом свідків та вилученням автомобіля. Транспортний засіб повернули наступного дня ОСОБА_1 за вказівкою начальника міліції, яку останній надав черговому. При цьому начальник міліції цікавився чи оформлені протоколи про адміністративні правопорушення. Свідок категорично заперечував факт, що ним та начальником міліції здійснювався тиск та пропонувався обмін видачі автомобіля ОСОБА_1 на його визнання вини щодо перебування в стані алкогольного сп'яніння

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, суду пояснив, що ОСОБА_1 є його син. Близько першої години ночі 13.12.2014 року до нього зателефонувала дружина його сина та повідомила, що син потрапив у ДТП. Після цього він зателефонував своїм онукам та попросив піти на місце ДТП та з'ясувати що з автомобілем та по можливості забрати його. ОСОБА_3 деякий час до нього додому прийшло два працівника міліції та запитали чи автомобіль є його власністю та задали ряд інших питань, відповіді на які оформили. Пояснив, що його автомобіль перебуває у користуванні сина ОСОБА_11, який працює у СБУ в іншому районі за допомогою якого він добирається на місце роботи. Після чого він зателефонував своїм онукам та попросив підійти на місце ДТП, які згодом повідомили йому, що ОСОБА_1 особисто перебуває на місті ДТП, а автомобіль працівники міліції забрали, але будь-яких документів щодо цього не надали. Свідок також повідомив, що він як батько був дуже занепокоєний та стурбований з приводу ДТП так як його син є працівником СБУ і припускає, що дана подія пов'язана з його роботою. Його дивує та обурює робота працівників міліції які безпідставно порушили процедуру вилучення транспортного засобу після ДТП, який неправомірно утримували у міському відділенні міліції. При цьому правоохоронними органами не було перевірено версію щодо ДТП, яке він пов'язує з трудовою діяльністю сина. З цього приводу він звертався до прокурора області, але відповідної реакції не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12, старший слідчий Южноукраїнського МВ УМВС України у Миколаївській області, суду пояснив, що 12.12.2014 року перебував у складі слідчо-оперативної групи та проїжджаючи по пр. Леніна вони помітили, що відбулося ДТП за участю двох автомобілів, які мали механічні пошкодження. Оглянувши місце події, впевнені, що потерпілих не має, дочекавшись працівників ДАІ залишили місце пригоди. На місці події слідчо-оперативна група перебувала до приїзду працівників ДАІ для охорони порядку на місці пригоди так як там було близько 20 осіб, які спостерігали. Будь-яких документів слідчо-оперативна група не складала, оскільки не було потерпілих. Водія за участі якого скоєно ДТП на місці події не було. Свідок заперечував факт того, що слідчо-оперативна група виїздила за місцем мешкання ОСОБА_1 у нічний час. Хто саме прибув на місце пригоди із працівників ДАІ він не пам'ятає, але після їх прибуття оперативно-слідча група до якої він входив залишила місце пригоди.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13, оперуповноважений карного розшуку Южноукраїнського МВ УМВС України у Миколаївській області, суду пояснив, що 12.12.2014 року коли вони повертались з виклику, то побачили ДТП на пр. Леніна та зупинилися. На місці події ОСОБА_1 не бачив, транспортні засоби були пошкоджені. Жодних документів ним особисто не складалось. Дочекавшись наряд ДАІ залишили місце пригоди. Свідок заперечував факт, що він або жоден із слідчо-оперативної групи виїздили в ту ніч за місцем мешкання ОСОБА_1, не пам'ятає хто саме із працівників ДАІ приїхав на місце пригоди.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14, оперуповноважений карного розшуку Южноукраїнського МВ УМВС України у Миколаївській області, суду пояснив, що він входив в оперативно-слідчу групу з 12 на 13 грудня 2014 року. Повертаючись з виклику по пр. Леніна побачили ДТП, у зв'язку з чим вони зупинилися, оглянули місце пригоди, потерпілих не було. ОСОБА_1 також не було, дочекавшись наряд ДАІ вони продовжили чергування. Свідок повідомив, що жодних документів слідчо-оперативною групою не складалось. Свідок заперечував факт, що він або жоден із слідчо-оперативної групи виїздили в ту ніч за місцем мешкання ОСОБА_1, не пам'ятає хто саме із працівників ДАІ приїхав на місце пригоди.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15, інспектор ВДАІ з обслуговування м. Южноукраїнська та Арбузинського району суду пояснив, що в ніч з 12 на 13 грудня 2014 року він перебував на місці ДТП по пр. Леніна. Про ДТП він дізнався від чергового. На місці пригоди перебували потерпілі, які пояснили, що відпочивали у кафе «Жемчужина» та почувши гуркіт вийшовши на вулицю побачили що за участі їх машини відбулося ДТП. Водія, який скоїв ДТП на місці не було. Від потерпілих він дізнався, що водій вийшов з автомобіля сів до таксі та поїхав з місця пригоди. На місце пригоди прибули працівники міліції, хто саме був з працівників на місці пригоди він не знає так як він відбирав пояснення у свідків. Також ним було встановлено власника автомобіля "Део Ланос" д/н 70332 по базі АРМОР після чого він поїхав до власника автомобіля яким виявився ОСОБА_1О, та який йому повідомив, що його автомобілем користується його син ОСОБА_11. З'ясувавши адресу мешкання водія він в нічний час один направився до нього. ОСОБА_1 повідомив йому, що його автомобіль перебуває на парковці на подвір'ї. Після чого він повідомив ОСОБА_1, що його автомобіль потрапив у ДТП та попросив проїхати з ним на місце пригоди. При спілкуванні з ОСОБА_1 відчув запах алкоголю. На місці пригоди він спочатку запевняв, що йому не відомо як автомобіль потратив на пр. Леніна та що він перебував дома, а згодом зізнався та дав пояснення. Пояснення ОСОБА_1 надав вранці 13.12.2014 року. Протокол про адміністративне правопорушення складався на місці інспектором Черних О.В., він особисто в той час займався відібранням пояснень у свідків. У ОСОБА_1 пояснення на місці пригоди вночі не відбиралися так як він попросив, що приведе себе до порядку, а вранці надасть пояснення. Ним та працівниками ДАІ транспортний засіб ОСОБА_1 не вилучався. Свідок категорично заперечував проти показів ОСОБА_1, його дружини та батька щодо його поведінки при відвідуванні їх в нічний час за місцем їхнього помешкання. Щодо наявності при ньому зброї заперечував. Свідок поміняв свої покази в судовому засіданні 06 травня 2015 року і пояснив, що не пам'ятає з ким із працівників міліції він був в нічний час за місцем мешкання ОСОБА_1 та його родини. Не зміг він і пояснити суду необхідність та мету відвідування родини ОСОБА_1 у нічний час.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 суду пояснив, що з ОСОБА_1 знайомий, внаслідок ДТП. Того дня він разом з дружиною відпочивали у кафе «Жемчужина», а їх автомобіль був припаркований біля кафе. О 22-00 год їм зателефонували діти з м.Києва та повідомили, що розбили їх автомобіль. Коли вони вийшли з приміщення кафе то побачили свій автомобіль розбитим, а на місці уже були інспектори ДАІ, Це було близько 22-20 год - 22-40 год. Працівники ДАІ того ж вечора відібрали пояснення у нього, його дружини та свідків. Зі слів очевидців йому стало відомо, що водій, який скоїв ДТП перебував у стані алкогольного сп'яніння. Працівники ДАІ запропонували йому забрати його пошкоджений автомобіль після чого він викликав евакуатор та забрав автомобіль на базу «Укртехсервіс». За дану послугу заплатив 300 гривень. Після чого повернувся на місце пригоди, то автомобіля ОСОБА_1 вже не було. В той вечір бачив на місці пригоди свого знайомого ОСОБА_17

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18, суду пояснив, що працює приватним підприємцем та надає послуги транспортування автомобілів на дорозі. З ОСОБА_1 знайомий як з клієнтом автомобіль, якого забирав з боксу міського відділку міліції. Його викликали на місце ДТП з проханням відвезти автомобіль, приїхавши на місце пригоди уже перебували працівники міліції, які оглядали транспортний засіб, що змусило його деякий час чекати. Згодом загрузили автомобіль та він його завіз до боксу міського відділення міліції. Свідок пояснив, що в нічний час за перевезення автомобіля до міліції з ним ніхто не розрахувався і при погрузці пошкодженого автомобіля про суму не домовлялись. При цьому свідок не зміг пояснити хто саме замовляв його послуги і хто саме повинен з ним розрахуватись. Вранці йому зателефонували після чого він приїхав до міськвідділу відвіз автомобіль ОСОБА_1 на СТО за що останній з ним розрахувався у розмірі 500 гривень. Хто приймав та віддав автомобіль із працівників міліції йому нічого не відомо. Доставляв автомобіль до міськвідділу з працівником міліції можливо з слідчим. Категорично заперечував факт використання його послуг працівниками міліції, але не зміг пояснити надання таких їм послуг без оплати.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_19, суду пояснила, що є дружиною, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 13 грудня 2014 року вночі о 01-30 годин їй зателефонував свекор та запитав де перебуває її чоловік на що вона відповіла, що чоловік перебуває дома, а щодо автомобіля відповісти не змогла. Близько 02-00 години ночі приїхали двоє працівників міліції з автоматом, які досить гучно стукали у двері. Вона розбудила чоловіка та пішла до дитини, яку розбудили працівники міліції. Коли чоловік одягався то вона чула як працівники міліції йому повідомили, що його керівництво на місці. Про те, що трапилося ДТП вона дізналася по поверненню чоловіка додому та про те, що автомобіль забрали працівники міліції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20, суду пояснив, що є племінником правопорушника, що 13 грудня 2014 року на початку другої години ночі йому зателефонував дід та повідомив, що автомобіль потратив у ДТП попросив його з братом поїхати на місце пригоди та за необхідності забрати автомобіль. Після чого він разом з братом близько 2 години ночі приїхали на місце пригоди, та намагались з'ясувати в одного з міліціонерів як забрати автомобіль діда, але їм було відмовлено так як їх дядько ОСОБА_20 перебував на місці пригоди . Після чого вони з братом з'ясували у дядька, що автомобіль забрали працівники міліції. Свідок стверджував, що його дядька перебував у тверезому стані. Після чого повідомили дану інформацію діду та пішли додому.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21, суду пояснив, що є племінником правопорушника, що 13 грудня 2014 року на початку другої години йому зателефонував його дід та повідомив, що автомобіль потратив у ДТП попросивши поїхати на місце пригоди та за необхідності забрати автомобіль. Після чого він разом з братом близько 2 години ночі приїхали на місце пригоди, та намагались з'ясувати в одного з міліціонерів як забрати автомобіль діда, але їм було відмовлено так як їх дядько ОСОБА_20 перебував на місці пригоди . При цьому вони з'ясували у дядька, що автомобіль забрали працівники міліції. Після чого повідомили дану інформацію діду та пішли додому.

Суд завершив розгляд справи без допиту свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 так як судом зазначені свідки викликались рекомендованими листами, але до суду не з'являлись. З урахуванням думки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, які виявили бажання завершити розгляд справи без участі зазначених свідків так як вони не були присутні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 13 грудня 2014 року в міському відділенні міліції.

Розгляд адміністративного матеріалу відбувався протягом тривалого часу із-за неналежної поведінки працівників правоохоронних органів та тривалої хвороби особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 зник з місця пригоди 12 грудня 2014 року приблизно з 22 години по 23 годину, залишивши автомобіль "Део Ланос" д/н 70332 на місці пригоди. В судовому засіданні встановлено, що працівник ДАІ ОСОБА_3 грубо порушив вимоги КУпАП при складанні протоколу ,оскільки складав його в два етапи: розпочав у нічний час, а завершив оформлення вранці без участі свідків, які зазеначені в протоколі. Суд позбавлений можливості дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 щодо його перебування в стані алкогольного сп'яніння лише на підставі показів свідків прокурора міста та працівників ДАІ, так як вони не є достатніми і непереконливими.

Суд надає оцінку в сукупності всім наданим доказам, які здобуті в ході судового розгляду та вирішує питання взагалі чи був справедливим адміністративний матеріал загалом включаючи спосіб у який були отримані докази.

Покази надані в судовому засіданні ОСОБА_1, його дружини ОСОБА_19 та його батька різняться щодо кількості працівників міліції, які приїхали до них до дому, щодо їх поведінки, щодо наявності в них зброї, також різняться покази ОСОБА_1 та його дружини щодо поведінки самого ОСОБА_1 в частині того як він поводив себе після ДТП: що повідомляв дружині, від кого дізналася дружина про ДТП від самого ОСОБА_1, чи від його батька чи від працівників міліції, які розбудили дитину, не дозволяли закрити двері доки не вийшов її чоловік.

Судом встановлено, що працівники ДАІ ОСОБА_15 та працівники міліції особи яких в судовому засіданні встановити не вдалося, приїхали в нічний час за місцем мешкання власника автомобіля від якого дізналися, що автомобілем на даний час користується його син, який працює в СБУ в іншому районі. Дізнавшись адресу водія в нічний час вони одразу ж прибули за місцем мешкання ОСОБА_1, та запропонували проїхати з ними до місця пригоди .

Будь - яких аргументів з посиланням на норми національного законодавства щодо вище згаданих дій в нічний час працівників ДАІ в судовому засідання не надано.

Судом встановлено, що на місце ДТП прибули всі перші особи силових структур м. Южноукраїнська: начальник міліції ОСОБА_7, начальник СБУ ОСОБА_8, прокурор міста ОСОБА_9, начальник ВДАІ з обслуговування м. Южноукраїнська та Арбузинського району Миколаївської області ОСОБА_10 та працівники ДАІ ОСОБА_3 та ОСОБА_15 також прибула слідчо-оперативна група до якої входили: старший слідчий Граненко Р.О., оперуповноважений ОСОБА_13, слідчий Гребенюк С.В. та працівники ДАІ

Незважаючи на це в судовому засіданні встановити не вдалося які процесуальні дії здійснювала оперативно-слідча група та чи складались будь - які процесуальні документи по факту ДТП.

На неодноразові вимоги та нагадування суду щодо надання документів через обласне управління внутрішніх справ не надані такі документи керівництвом Южноукраїнського МВ УМВС у Миколаївській області.

Суд критично ставиться до пояснень наданих в судовому засіданні 06 травня 2015 року начальником міліції ОСОБА_7 щодо ігнорування ним зазначеної вимоги суду на підтвердження його показів наданих ним раніше в судових засіданнях, а саме з приводу вилучення автомобіля з місця пригоди слідчо-оперативною групою. Викликає великий сумнів суду його аргументи щодо службового розслідування правомірності дій оперативно слідчої групи та слідчого Граненко Р.О. з цього приводу.

Дивує суд поміщення автомобіля до боксу, який розташований на території Южноукраїнського міського відділку міліції, який йому підпорядкований та аргументи начальника міліції щодо зберігання автомобіля свого колеги працівника СБУ, але повірити в його наміри суду дуже важко. Перш за все він був при виконанні службових обов'язків не міг бути процесуальною особою в кримінальному провадженні та зобов'язаний був діяти до приписів Закону, а не надавати пріоритет працівникові СБУ.

Окрім того, пояснення самого ж ОСОБА_1, вказують на те, що його автомобіль вилучався працівниками міліції та поміщався до боксу міського відділення міліції з метою порушення кримінального провадження, а коли цього не вдалося, то з метою визнання ним вини за ч. 4 ст. 130 КупАП. Нащо вказують пояснення ОСОБА_1, пояснення працівників міліції ОСОБА_3, ОСОБА_15, начальника ДАІ ОСОБА_10, начальника міліції ОСОБА_7, що після підписання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КупАП у міськквідділку та надання ним визнавальних пояснень працівникам міліції було надано розпорядження начальником міліції про видачу з боксу автомобіля, покази якіх в цілому узгоджуються між собою. Окрім того, на що вказує сам факт та обставини видачі автомобіля ОСОБА_1, організація його перевезення за допомогою приватного підприємця з яким безпосередньо розрахувався сам ОСОБА_1 в розмірі 500 гривень. Доставка автомобіля відбувалась за допомогою цього підприємця за вказівкою працівників міліції, а кого саме з них суду встановити не вдалося. Розрахунок з підприємцем за доставку до міськвідділку не проводився і благодійної допомоги підприємець міськвідділку не надає.

В судовому засіданні встановлено, що працівники ДАІ в порушення закону не вирішили долю транспортного засобу та не зазначили це в протоколі. Окрім того ними не пропонувалось власнику забрати зазначений автомобіль.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, його захисника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена у ході судового розгляду справи, виходячи з наступного.

В ході розгляду справи суд перевіряв додержання органами державної влади та їх посадовими особами норм національного законодавства на яких підставах працівники міліції у нічний час відвідували родину ОСОБА_1, проводили вилучення автомобіля з доставкою його до гаражного боксу відділку міліції, та законність мети, з якою воно застосовувалося. При цьому законність мети суперечить Конституції, ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, ст. 1 Протоколу 1 Європейської конвенції з прав людини та практиці Європейського суду з прав людини.

Аналізуючи конкретні втручання працівників міліції в родину ОСОБА_1 суд звертає увагу чи були вони необхідні у демократичному суспільстві, чи були мотиви наведенні на виправдання у втручання доречними та достатніми для цілей у межах ст. 8 Європейської конвенції з прав людини, чи був він справедливий та здатний забезпечити мету та цілі.

За таких обставин немає потреби окремо розглядати чи можна вважати накази працівників міліції законними та передбачуваними з точки зору вищезгаданих положень.

Система захисту конституційних прав і свобод людини в Україні, яка б за формою і за змістом відповідала європейському рівню хоча б стосовно забезпечення мінімальних стандартів, що гарантуються Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. потребує значних зусиль та істотних змін у правовій системі держави для досягнення цієї мети.

Органи міліції повинні забезпечити дотримання конституційних прав і свобод людини, на такому ж рівні, як вони гарантуються Конвенцією і практикою Суду.

За ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено зловживання з боку робітників міліції при складанні протоколу за ч. 4 ст. 130 КУпАП про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1

Стаття 7 КУпАП зазначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки. Затримання у будь-якому випадку не може бути визнане обґрунтованим, якщо діяння, які інкримінуються ОСОБА_1, на час їх вчинення не могли розцінюватися або не визнавалися законом як правопорушення.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст. 62 Конституції України.

Суд також звертає увагу на поведінку ОСОБА_1, який є працівником СБУ та його захисника та на спосіб їх захисту. Право на захист ОСОБА_1 не є безмежним, а право на вибір ним захисника на власний розсуд є абсолютним. Суд констатує, що обставини за яких проводився розгляд справи ОСОБА_1 були такими, що надавали йому можливість адекватно оцінити і розробити ефективну юридичну стратегію свого захисту.

Крім того, згідно ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Керуючись Конституцією України, Європейською конвенцією з прав людини та ст. 1 Протоколу 1 Європейської Конвенції з прав людини ст.ст. 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за недоведеністю вини.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора до Апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського

міського судуОСОБА_22