Апеляційний суд Полтавської області
Справа №33/1690/165/2012р. Головуючий у 1-ій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Лісіченко Л.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2012 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_2, з участю прокурора Коннової Н.В., захисника адвоката ОСОБА_3, особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського районного суду м. Полтава від 21 травня 2012 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого старшим державним податковим ревізором-інспектором відділу податкового контролю Полтавської МДПІ Полтавської області ДПС, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

визнаний винуватим за ст.172-7 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 170 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 19.09.2011 року наказом МДПІ №104-0, ОСОБА_4 на конкурсній основі призначений на посаду старшого державного податкового інспектора відділу оподаткування юридичних осіб Полтавської МДПІ і йому присвоєно спеціальне звання інспектора податкової служби ІІ рангу.

23.09.2011 року наказом МДПІ №112-о, ОСОБА_4 переведений на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу оподаткування фізичних осіб Полтавської МДПІ.

Згідно посадової інструкції ГДПРІ ОСОБА_4, останній у своїй роботі безпосередньо підпорядковувався заступнику начальника начальнику відділу оподаткування фізичних осіб Полтавської МДПІ. Його робоче місце було закріплено в приміщенні Новосанжарського відділення за адресою: смт Нові Санжари, вул. Жовтнева,56, у кабінеті сектору оподаткування фізичних осіб.

До основних обовязків ОСОБА_4 входили, в тому числі, відбір платників податків для документальних перевірок, проведення документальних планових та позапланових документальних перевірок дотримання вимог податкового законодавства, надходження по задекларованих сумах податків, проведення своєчасного і повного обліку платників податків та обєктів оподаткування, застосування фінансових санкцій та притягнення посадових осіб до адміністративної відповідальності та інше.

При призначенні ОСОБА_4 на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу оподаткування фізичних осіб Полтавської МДПІ з обслуговування субєктів господарювання фізичних осіб Новосанжарського району, останній не повідомив безпосереднього керівника про те, що його батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані, як субєкти господарювання фізичні особи, перебувають на обліку саме у Новосанжарському відділенні і забезпечення надходження по задекларованих ними сумах податків. Відбір субєктів господарювання для документальних перевірок, застосування фінансових санкцій за їх результатами відноситься до його посадових обовязків і може призвести до суперечності між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями.

Отже, відповідно до п. «е» ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» ОСОБА_4, який не повідомив безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, відноситься до субєктів відповідальності за корупційні правопорушення, визначених цим Законом.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі, оскільки вважає, що вважає, що повідомив керівництво у належний спосіб- шляхом написання інформації про посади батьків у своїй автобіографії.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4, та його захисника адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу з підстав, у ній наведених, заперечення прокурора, який вважає постанову суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» корупцією є використання особою, зазначеною в частині першій ст.4 цього Закону, наданих їй службових повноважень та повязаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки /пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб, або відповідно обіцянка/ пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в частині першій ст.4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та повязаних із цим можливостей.

Таким чином за змістом зазначеної статті субєктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчиняє таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує в звязку з цим певні матеріальні блага.

По справі встановлено і ніким не оспорюється, що з 23.09.2011 року ОСОБА_4 перебуває на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу оподаткування фізичних осіб Полтавської МДПІ, є державним службовцем 11 рангу.

Відповідно до п.п.1,2 ст.14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 року, який набрав чинності з 01.07.2011 року, ОСОБА_4, як державний службовець 11 рангу зобовязаний уживати заходи щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів і невідкладно повідомляти безпосереднього керівника про наявність такого конфлікту.

Згідно з прямою вказівкою закону (ст.1 Закону «Про засади запобігання і протидії корупції») корупційним правопорушенням є тільки умисне діяння. Тому, якщо діяння, передбачені ст.172-7 КУпАП, вчинені через необережність, то відповідальність особи за цією статтею настати не може.

З матеріалів справи вбачається, що при влаштуванні на роботу в своїй автобіографії ОСОБА_4 вказав, що його батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_6 проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4 та є підприємцями (а.с.18). Таким чином, останній не мав умислу приховувати даний факт, хоча, як видно з пояснень безпосереднього керівника ОСОБА_7, офіційно про це її не повідомляв, що не заперечує і сам ОСОБА_4, оскільки розмови на цю тему з нею не мав.

Також, згідно протоколу про скоєння адміністративного корупційного правопорушення та постанови судді, якою ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні корупційного правопорушення, суть цього правопорушення зводиться до того, що перебування його на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу оподаткування фізичних осіб Полтавської МДПІ з обслуговування субєктів господарювання фізичних осіб Новосанжарського району може призвести до суперечності між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями.

Таке формулювання свідчить про те, що конфлікт інтересів ще не настав.

Стаття 9 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» передбачає порядок вжиття заходів до усунення обставин, що порушують вимоги ч.1 ст.9 вищевказаного Закону.

З матеріалів справи убачається, що заходи до врегулювання конфлікту інтересів уповноваженими особами не приймались.

Вищевикладене свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях апелянта і за змістом ст. 247 КУпАП виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду наведеного постанова судді підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі, а апеляція-задоволенню.

.

Керуючись ст.ст. 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

постанову Київського районного суду м. Полтава від 21 травня 2012 року щодо ОСОБА_4 скасувати, провадження у справі закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

СУДДЯ Лісіченко Л.М.