Категорія: ч. 1 ст. 172-4 КУпАП Головуючий у 2-й інстанції - Румянцев П.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2011 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Румянцев П.О. у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську, за участю прокурора Романенко Є.С. та особи, яка була притягнута до адміністративної відповідальності, розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2011 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого старшим інспектором по роботі з особовим складом ЗДПО-7 ГУ МНС України у Дніпропетровській області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі вісімсот пятдесят гривень з конфіскацією винагороди від роботи з сумісництвом,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було визнано ОСОБА_2 винним у тому, що він, обіймаючи посаду старшого інспектора по роботі з особовим складом 7-го загону державної пожежної охорони по охороні відкритого акціонерного товариства «Дніпрошина»у м. Дніпропетровську Головного управління МНС України у Дніпропетровській області, будучи майором служби цивільного захисту, являючись державним службовцем, уповноваженим на виконання функцій держави, з метою отримання матеріальної винагороди, скоїв адміністративне правопорушення повязане з корупцією та передбачене п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції».

Протиправні дії ОСОБА_2 виразилися у наступному, що він будучи субєктом відповідальності за корупційне правопорушення, допустив порушення обмеження щодо сумісництва: паралельно працював охоронцем у ПП «Детектив», тобто займався іншою оплачуваною діяльністю, що забороняється п. 1 ст. 7 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції».

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу 08 грудня 2011 року, у строк, передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП. У апеляційній скарзі порушується питання про скасування постанови та закриття справи через відсутність складу адміністративного проступку.

На переконання апелянта, суддею при розгляді справи про адміністративне правопорушення, порушені вимоги ст. ст. 245, 268, 280 КУпАП, судом не зясовані усі обставини справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, у звязку з чим його було визнано винним. Так, судом підчас розгляду справи без належних на то підстав було відмовлено у задоволенні його клопотання при витребування доказів, крім цього суд так і не зясував: чи дійсно ним було допущено зазначене у протоколі порушення, у чому воно виразилося, якими доказами підтверджуються.

Викликаний у судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 зявився, свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Своє прохання мотивував тим, що йому відомо, що він є субєктом корупційної відповідальності, і ним ніколи не порушувалися обмеження щодо сумісництва. А наявна у матеріалах справи його заява та анкета про прийняття його на роботу до ПП «Детектив»у якості охоронця ним дійсно були заповнені і поданні керівництву охоронної агенції, оскільки очікував скорочення і таким чином хотів себе убезпечити на випадок свого звільнення.

Перевіривши матеріали справи у межах апеляції, заслухавши апелянта, заперечення прокурора, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд зобовязаний повно та всебічно зясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення.

Статтею 7 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»передбачено обмеження щодо сумісності, а саме встановлено заборону особам, зазначеним у п. 1 ст. 4 цього закону, займатися іншою оплачуваною або підприємницькою діяльністю, крім тієї яка прямо дозволяється законом.

Поряд з цим, потрібно враховувати загальні вимоги зазначеного закону, згідно до яких під корупцією потрібно розуміти використання спеціальним субєктом (відповідальним за корупційне правопорушення) наданих йому службових повноважень та повязаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди, яка надається йому саме за те, що він перебуває на даній конкретній посаді і виконує певні функції.

Крім цього, «Загальними правилами поведінки державного службовця»затвердженими Наказом Головного управління державної служби України №58 від 23 жовтня 2000 року встановлено, що державний службовець повинен суворо дотримуватися обмежень та заборон встановлених антикорупційним законодавством та іншими законами України. Уникати дій, які можуть бути сприйняті як підстава підозрювати його у корупції, а при найменших ознаках корумпованої поведінки інформує свого керівника або державний орган вищого рівня.

Із матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 дійсно допустив порушення обмежень щодо сумісництва, обіймаючи посаду старшого інспектора по роботі з особовим складом 7-го загону державної пожежної охорони по охороні відкритого акціонерного товариства «Дніпрошина»у м. Дніпропетровську Головного управління МНС України у Дніпропетровській області, будучи державним службовцем, тобто субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, паралельно працював охоронцем ПП «Детектив»та отримував за це платню. Зазначене повністю підтверджується поясненнями свідків - посадових осіб підприємства «Детекти»ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також первинними поясненнями самого ОСОБА_2, який визнав, що працював охоронцем.

Що ж стосується доводів апелянта, згідно яких він, заперечуючи свою провину, посилається на відсутність у матеріалах справи достатніх доказів того, що він дійсно працював охоронцем на ПП «Детекти», то вони безпідставні. Оскільки, неналежним чином оформленні документи при прийнятті на роботу у супереч поясненням посадових осіб товариства не можуть свідчити про відсутність факту сумісництва. Крім того, як показав директор та бухгалтер ПП «Детектив», що ОСОБА_2 працював на їх підприємстві та отримував за це платню, яка сплачувалася шляхом передачі готівкових коштів безпосередньо йому.

Отже, відсутність належного обліку та фінансового контролю не може свідчити про відсутність складу адміністративного проступку, крім того у матеріалах справи є первинні пояснення самого ОСОБА_2 (а.с.39), згідно яких останній дійсно визнав факт сумісництва.

Таким чином, оцінюючи наявні по справі докази суддя суду першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про порушення ОСОБА_2 встановленого обмеження щодо сумісництва. Однак, кваліфікуючи дії суддя не врахував те, що ОСОБА_2 не мав на меті отримання неправомірного доходу через те, що він перебуває на посаді старшого інспектора пожежної охорони і виконує повязані з цим функції. За таких обставин зазначені дії і хоча формально, і містять склад правопорушення, але через їх малозначність не можуть визнаватися такими.

З огляду на зазначене суд апеляційної інстанції вважає, що суддя суду першої інстанції припустився неповноти дослідження усіх обставин справи та передчасно прийшов до висновку про необхідність притягнути ОСОБА_2 до відповідальності, наклавши на нього стягнення, яке явно не відповідає суспільній небезпеці вчиненого. Тому постанова районного суду підлягає зміні, і на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 252, 245, 280, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2011 року задовольнити частково.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2011 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі вісімсот пятдесят гривень з конфіскацією винагороди від роботи з сумісництвом змінити, на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, через малозначність вчиненого, обмежившись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_6