Справа № 33-97/2012 Головуючий у 1 інстанції Розинко В.М.
Категорія - 130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2012 року місто Чернігів

головуючого - судді Воронцової С.В ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2012 року,

В С Т А Н О В И В :

Зазначеною постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 а/20, непрацюючого, студента ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді громадських робіт терміном 40 (сорок) годин.

Згідно постанови суду, 22.01.2012 року , о 16 год. 02 хв. на автодорозі Київ Чернігів ОСОБА_1 керував мопедом марки „Дельта без номерного знака, з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на стан спяніння відповідно до встановленого порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить поновити строки на оскарження постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.02.2012 року , мотивуючи тим що пропустив їх з поважних причин , постанову суду скасувати, а справу провадженням закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.

Доводи скарги зводяться до того, що постанова є незаконною з тих підстав що суд приймаючи рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності неповно зясував всі обставини справи що мають значення для встановлення істини. При цьому порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення , передбачений вимогами ст.ст. 278, 277-2 КУпАП. Стверджував що в порушення вимог статті 268 КпАП України , про час та місце слухання справи його своєчасно та належним чином повідомлено не було, справу розглянуто без його участі, що слугувало прийняттю судом незаконного рішення. Окрім того заявив про порушення співробітниками міліції вимог ст. 254 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, та ненадання йому його копії, та вказав про невідповідність викладених в ньому фактів, фактичним обставинам справи.

Особа , яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання не зявилась , хоча про час та місце слухання справи була сповіщена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістила , заяв про відкладення справи на іншу дату не подавала. З урахуванням того що вимогами ч.6 ст. 294 КУпАП України , обовязкова присутність особи при розгляді її справи апеляційним судом не передбачена , суд вважає можливим розглядати вказану справу у відсутності ОСОБА_1.

Розглянувши клопотання апеляційної скарги про поновлення строку на її подачу, суд приходить до висновку що клопотання особи яка притягується до адміністративної відповідальності про поновлення строків на апеляційне оскарження підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вказана справа розглядалась за відсутності особи яка притягується до адміністративної відповідальності , копія постанови суду ОСОБА_1 була направлена 28 лютого 2012 року з порушенням вимог ст. 285 КУпАП та отримана ним 06 березня 2012 року , на яку 18 березня 2012 року останній звернувся з апеляційною скаргою , подавши її через суд який постановив рішення по справі. Зважаючи на неповнолітній вік особи яка притягується до адміністративної відповідальності, вищевикладені обставини справи, суд вважає поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню за наступних обставин.

Незважаючи на твердження ОСОБА_1 про те що він не був належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи , апеляційний суд вважає що судом першої інстанції в повному обсязі виконані вимоги ст. 268 КУпАП. Дослідження матеріалів справи показало що останній завчасно та належним чином листом зі зворотнім повідомленням сповіщався судом за вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення адресою про час та місце розгляду справи. Проте повідомлення суду повернулось без його вручення за закінченням терміну зберігання , оскільки, як свідчать дані поштового конверту, останній двічі ухилився від його отримання.

З урахуванням того що відповідно до вимог ст. 268 КУпАП , обовязкова присутність особи при розгляді даної категорії справ не передбачена , а дані поштового конверта дають підстави вважати про ухилення особи від отримання повідомлення та явки в судове засідання , суд першої інстанції цілком обгрунтованно прийшов до висновку про можливість розгляду вказаної справи за відсутності ОСОБА_1 за наявності по справі письмових доказів.

Відповідно до вимог, викладених у ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, у справі обставини адміністративного правопорушення повинні бути зясовані всебічно, повно й обєктивно в їх сукупності.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 зі складеним стосовно нього протоколом погодився, власноруч дав письмові пояснення з приводу того що він вживав алкогольні напої , після чого керував мопедом, їхати в лікарню відмовився. Вказані пояснення підтвердили поняті ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що були свідками того як останній в їх присутності відмовився на пропозицію співробітників ВДАЇ від проходження медичного огляду на стан спяніння та дали з цього приводу письмові пояснення.(а.с. 4-6), що узгоджується з рапортом співробітника УДАЇ ОСОБА_4. Таким чином доводи ОСОБА_1 про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи не заслуговують на увагу, правильність викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин посвідчена особою стосовно якої його складено , будь яких заперечень щодо його змісту ОСОБА_1 не виказував.

При цьому стверджуючи в апеляційній скарзі про порушення співробітниками ВДАЇ його прав та наполягаючи на неправомірності їх дій по відношенню до нього , даних про те що ОСОБА_1 їх оскаржував не має. Відсутні також будь-які дані щодо оскарження ним протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з розясненнями до ст. 121 КУпАП під транспортними засобами у статтях 121-126,127-1-128-1, 129, ч.1-ч.4 ст.130, статтях 132-1,133-1,132-1,139,140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Розділом 2 Правил дорожнього руху України визначено права та обовязки водіїв транспортних засобів. Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен за вимогою співробітника міліції пройти в установленому порядку медичне обстеження для встановлення алкогольного спяніння.

Вказані вимоги співробітників ВДАЇ ОСОБА_5 не виконав.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння так само, як і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а також в разі передачі керування транспортними засобами особами в стані такого спяніння.

Викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали адміністративної справи, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_5 винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП .

Відповідно до ст. 13 КУпАП , особи віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років які вчинили правопорушення передбачені статтями 44,51,121-127, частинами першою , другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156 , статтями 173, 174 , 185, 190-195 вказаного Кодексу підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Метою адміністративного стягнення відповідно до ст. 23 КУпАП є виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення , згідно з вимогами передбаченими ст. 33 КУпАП України враховуються характер вчиненого правопорушення , особа порушника , ступінь його вини , майновий стан , обставини що помякшують та обтяжують відповідальність.

Матеріалами справи встановлено що ОСОБА_5 не має самостійного заробітку , є студентом, права на керування транспортними засобами в нього відсутні.

За таких підстав апеляційний суд вважає що стягнення призначене ОСОБА_1 судом першої інстанції у виді громадських робіт згідно мінімальної межі санкції ст. 130 ч. 1 КУпАП , відповідає вимогам ст. 33 КУпАП та забезпечить виховання останнього в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

За таких обставин постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити

Поновити ОСОБА_1 строки на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2012 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення , є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернігівської області ОСОБА_6