Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №33-493/12 Головуючий в 1 інст. Зимогляд В.В.
Категорія ч.2 ст.130 КУпАП Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2012 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі судді Дадашевої С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляцією ОСОБА_2 на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 серпня 2012 року, якою

на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

відповідно до вищевказаної постанови суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22 травня 2012 року о 04-00 год, керував автомобілем в м.Миколаїв по вул.Одеське шосе, маючи явні ознаки наркотичного спяніння, від проходження медичного огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляції ОСОБА_2 просить вказану постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити. Обґрунтовує свої вимоги тим, що в справі відсутні докази того, що він відмовився від проходження медичного огляду у встановленому ст.266 КУпАП порядку, відповідно до якого вищевказаний огляд має проводитись працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Вказує на те, що суд, в порушення вимог ст.ст.245, 251, 280 КУпАП, не встановив законність дій інспектора щодо проведення вищевказаного огляду, не зясував всіх обставин справи та виніс постанову, зміст якої не відповідає вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляції, апеляційний суд вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, ґрунтуються на доказах, що є в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, і є вірними.

Винна ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується відомостями, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВЕ1 №251389 від 22 травня 2012 року (складеного з дотриманням вимог ст.ст.255, 256 КУпАП інспектором ДАЇ ОСОБА_3В.), відповідно до якого, 22 травня 2012 року о 04-00 годині в м.Миколаїв по вул.Одеське шосе водій ОСОБА_2 керував а/м ВАЗ 21124 д/н НОМЕР_1, маючи явні ознаки наркотичного спяніння (зіниці ока не реагують на світло, нерозбірлива мова, тремтіння пальців рук), від проходження медичного огляду, встановленого законом, на стан наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків. Вказаний протокол підписаний свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 При складені протоколу ОСОБА_2 ознайомлений з його процесуальними правами та отримав копію протоколу, що засвідчив своїм підписом /а.с.2-а/; в поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4В /а.с.4-5/; в довідці ДАЇ /а.с.2/ та в інших матеріалах справи.

Відповідно до матеріалів справи, 17 квітня 2012 року ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, і справу про вказане адміністративне правопорушення відносно нього закрито у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення /а.с.12 - постанова Апеляційного суду Запорізької області від 24 липня 2012 року/.

Частиною другою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції зробив правильні висновки про те, що дії ОСОБА_2, зазначені в постанові, слід кваліфікувати за ч.2 ст.130 КУпАП.

При накладенні на порушника стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини і інші обставини. При цьому, накладене на ОСОБА_2 стягнення є самим мяким з передбачених санкцією ч.2 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що його огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків не проводився, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки відповідно до положень п.п.3.7, 3.8 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09 вересня 2009 року №400/666, проведення в закладах охорони здоровя, яким надається право на проведення вищевказаного огляду, лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обовязкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння.

Підстав для скасування постанови суду першої інстанції при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись вимогами ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Мелітопольського міскрайонного суду Запорізької області від 21 серпня 2012 року про накладення на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1