Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №33-455/12 Головуючий в 1 інст. Герасименко С.Г.
Категорія ч.2 ст.130 КУпАП Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2012 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі судді Дадашевої С.В. за участю адвоката ОСОБА_2 розглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляцією ОСОБА_3 на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 22 червня 2012 року, якою

на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вищевказаної постанови суду, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 25 травня 2012 року о 04-30 год, керував по вул.Набережна - вул.Грязнова в м.Запоріжжя автомобілем Мітсубісі Лансер д/н АР 0200АМ, перебуваючи в стані алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду відмовився в присутності свідків.

В апеляції ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд, в порушення вимог ст.268 КУпАП, розглянув справу під час його відсутності; протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений з порушеннями вимог ст.251 КУпАП, висновок медичного огляду №6911 є незаконним, оскільки огляд проведений з порушеннями Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння №400/666 від 09 вересня 2009 року; окрім того, зазначений висновок огляду спростовується іншим висновком медичного огляду №6931. Крім того зазначає про невірну кваліфікацію його дій, оскільки постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 22 червня 2012 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрито у звязку з відсутністю складу та події правопорушення.

Разом з апеляцією ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в якому зазначив, що суд першої інстанції не вжив необхідних заходів для належного сповіщення його про час та місце розгляду справи, та розглянув її при його відсутності. Копія вищевказаної постанови суду йому не направлялася і про її існування він дізнався лише 08 серпня 2012 року.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що заявлене ОСОБА_3 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню, оскільки воно не суперечить вимогам ст.289 КУпАП, є мотивованим, а обставини, які в ньому викладені, підтверджуються матеріалами справи.

Заслухавши адвоката ОСОБА_2, який підтримав апеляційні вимоги, перевіривши матеріали справи, дослідивши додаткові докази та розглянувши доводи, викладені в апеляції, апеляційний суд доходить висновку, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Надіслані за його місцем проживання, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення, судові повістки повернулися до суду без вручення з поміткою про те, що адресат за зазначеною адресою не проживає /а.с.10-12/. В довідці ДАІ, що є у матеріалах справи, зазначено, що автомобіль, вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, яким керував ОСОБА_3, зареєстрований на імя ОСОБА_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.8/. Проте, за вказаною адресою повідомлення не направлялось.

Тому є обґрунтованими доводи, викладені ОСОБА_3 в апеляції, про те, що суд, розглянувши справу без його участі, не дотримався вимог ст.268 КУпАП, через що він був позбавлений можливості в повній мірі реалізувати свої процесуальні права.

Крім того, в своїй постанові суд зазначив, що ОСОБА_3 керував автомобілем у стані наркотичного спяніння і відмовився від проходження медичного огляду.

Разом з цим протокол відносно ОСОБА_3 складений про вчинення іншого правопорушення, а саме: про те, що в нього були наявні ознаки наркотичного спяніння при керуванні автомобілем, але від проходження медичного огляду він відмовився.

У звязку з викладеним постанова суду першої інстанції не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, скасувавши постанову, має право закрити провадження по справі чи прийняти нову постанову.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АР1 №308119 /а.с.1/, згідно з яким ОСОБА_3 керував автомобілем, при цьому в нього були наявні ознаки наркотичного спяніння, але від проходження медичного огляду він відмовився, а також відмовився від надання пояснень, підпису протоколу і отримання його копії в присутності свідків, від керування автомобілем ОСОБА_3 відсторонено, а автомобіль передано ОСОБА_4; висновком медичного огляду ОСОБА_3 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №6911 /а.с.3/, згідно з яким ОСОБА_3 відмовився від повного медичного огляду та від підпису зазначеного висновку; поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 /а.с.4-5/, згідно з якими у їх присутності ОСОБА_3 в кабінеті лікаря відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, а також від підпису та пояснень в протоколі про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Доводи, викладені ОСОБА_3 в апеляції, про те що, висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №6911 спростовується висновком медичного огляду №6931, апеляційний суд вважає необґрунтованими через наступне.

Відповідно до вимог ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника міліції.

Згідно з частиною пятою вказаної статті, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як свідчать матеріали справи, повторний медичний огляд ОСОБА_3, за наслідками якого складений висновок №6931 /а.с.22/, на який посилається апелянт, проводився 25 травня 2012 року о 12-40 год, тобто більш ніж через 7 годин після зупинки працівниками ДАЇ ОСОБА_3 та його первинного медичного огляду /а.с.3/. Крім того, повторний огляд та складення висновку №6931 проводились при відсутності працівника міліції, що не відповідає вимогам ч.4 ст.266 КУпАП.

Опитаний при апеляційному розгляді справи лікар-нарколог ОСОБА_7, яким складено висновок медичного огляду №6911 від 25 травня 2012 року, пояснив, що ОСОБА_3 був доставлений для проведення огляду працівником ДАІ. Чи були присутні при огляді свідки, він не памятає. Зовнішніх ознак наркотичного спяніння у ОСОБА_3 не виявлено. Для зясування питання, чи знаходився ОСОБА_3 у вказаному стані, необхідно було, щоб останній здав для дослідження зразки біологічного середовища, однак протягом трьох годин ОСОБА_3 не зміг цього зробити. Він написав у висновку, що ОСОБА_3 відмовився від проходження повного медичного огляду, оскільки нічого іншого в даному випадку він не мав права написати.

До вказаних пояснень лікаря ОСОБА_7 апеляційний суд ставиться критично, оскільки обставини, на які він послався, про те, що ОСОБА_3 не зміг здати зразки біологічного середовища для дослідження, спростовуються відомостями, зазначеними в акті медичного огляду (на підставі якого складений висновок №6911), про те, що ОСОБА_3 відмовився від проходження повного медичного огляду.

Твердження лікаря ОСОБА_7 про те, що при вищевикладених ним обставинах, у висновку може бути написано лише те, що особа відмовилась від проходження медичного огляду, нічим не підтверджені і суперечать положенням Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09 вересня 2009 року №400/666, відповідно до якої, обмежень при складенні висновку медичного огляду, на які вказав лікар ОСОБА_7, не встановлено.

Окрім того, відповідно до п.3.13 зазначеної Інструкції, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, передбачених в п.3.12 Інструкції, для дослідження може використовуватися кров.

Доводи, викладені в апеляції ОСОБА_3 про відсутність в його діях повторності, є обґрунтованими, оскільки постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 22 червня 2012 року провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, тому його дії за правопорушення, скоєне 25 травня 2012 року, підлягають кваліфікації за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Оскільки на момент надходження справи до апеляційного суду і, відповідно, на момент її апеляційного розгляду, вказані строки закінчились, провадження по справі підлягає закриттю.

З урахуванням викладеного, керуючись п.7 ст.247, ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляцію ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 22 червня 2012 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки, скасувати, а провадження по справі закрити у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1