ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1601/4890/2012

03.05.2012 року, суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює: Третя міська лікарня головний лікар, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2/13 кв.71, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності

за ч.1 ст.41 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

29.02.2012 року в м. Кременчуці при перевірці Третьої міської лікарні були встановлені порушення вимог законодавства про працю, а саме: порушено ч.1 ст.115 КЗпП України та ст.24 Закону України «Про оплату праці» в частині виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні не рідші двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16-ти календарних днів. Так, окремим працівникам заробітна плата за першу половину місця не виплачується. Наприклад, начальник служби ремонту ОСОБА_3 відповідно до табеля обліку використання робочого часу відпрацював в грудні 2011 року 22 дні, заробітна плата відповідно до особового рахунку працівника становить 1921,5 грн., сума до виплати - 1555,26 грн. Виплата заробітної плати за першу половину грудня не проводилась, що підтверджується особовим рахунком працівника та платіжною відомістю.

Порушено ч.3 ст.115 КЗпП України та ч.3 ст.24 Закону України Про оплату праці щодо розміру заробітної плати за першу половину місяця. Відповідно до вказаних законодавчих актів розмір заробітної плати за першу половину місяця не може бути меншим оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Проте окремим працівникам, наприклад ліфтеру ОСОБА_4 заробітна плата за першу половину грудня 2011 року виплачена у розмірі 300 грн., що є меншим за заробітну плату із розрахунку посадового окладу (1004 грн.) за фактично відпрацьований час.

Порушено ст.21 Закону України „Про відпустки ч.4 ст.115 КЗпП України щодо виплати заробітної плати за весь час відпустки не пізніше ніж за три дні до її початку. Так, молодшій медичній сестрі нейрохірургічного відділення ОСОБА_5 надана щорічна відпустка тривалістю 24 календарних дні з 01.03.2012 р. (наказ від 15.02.2012 р. № 8-в), заробітна плата за час щорічної відпустки на час перевірки не виплачена. Порушення вимог ст. 21 КЗпП України має місце по відношенню до інших працівників, наприклад сестри медичної нейрохірургічного відділення ОСОБА_6, якій надана щорічна відпустка з 17.02.2012 року на 23 календарних дні відповідно до наказу від 25.01.2012 року № 5-в, виплата заробітної плати за час навчальної відпустки проведена разом із виплатою заробітної плати за лютий 2012 року 29.02.2012 р. (платіжна відомість № 2, платіжне доручення № 1896-1897 від 24.02.2012 р.), про що свідчить особовий рахунок працівника.

Порушено ст.116 КЗпП України, якою встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Так, згідно наказу від 23.01.2012 року № 5-к звільнена 31.01.2012 р. за власним бажанням по ст.38 КЗпП України лаборант ОСОБА_7 Відповідно до табеля обліку робочого часу в день звільнення працівник відпрацював З,6 години. Виплата належних сум проведена 29.02.2012 року разом із виплатою заробітної плати за лютий 2012 р. (платіжне доручення № 1896-1897 від 24.02.2012 р.).

Порушено вимоги ст.30 Закону України «Про оплату праці», якою визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку стосовно наступних працівників:

- в червні 2011 року: сестрі медичній приймального відділення ОСОБА_8 відповідно до графіку роботи та відміток у табелі обліку використання робочого часу відпрацювала у нічний час 56 годин, в святкові дні - 16 годин; в табелі обліку використання робочого часу в графі «нічні» зазначено кількість годин роботи в нічний час 16, в графі «святкові» - 56 годин, внаслідок чого проведена оплата за 16 годин роботи в нічний час (в підвищеному розмірі 50 %) та 56 годин роботи в святкові дні в подвійному розмірі годинної тарифної ставки;

- в грудні 2011 року: в табелі обліку використання робочого часу (нейрохірургічне відділення) зазначено 8 годин роботи сестри медичної ОСОБА_9 в святкові дні, внаслідок чого проведено оплату за 8 годин роботи в святкові дні в подвійному розмірі, проте відповідно до ст. 73 КЗпП України в грудні святкових днів немає;

в грудні 2011 року: в табелі обліку використання робочого часу зазначено, що водій ОСОБА_10 відпрацював 18 годин у нічний час за основним місцем роботи, при цьому згідно графіку роботи ОСОБА_10 у нічний час не повинен працювати;

- в січні 2012 року: молодша медична сестра ОСОБА_11 звільнена 31.01.2012 року (наказ № 5-к від 23.01.2012 р.), згідно графіку роботи за січень 31 числа ОСОБА_11 працює з 18 до 24 години; в табелі обліку використання робочого часу зазначено 31 січня - 6 годин. Проте відповідно до правш внутрішнього трудового розпорядку зміна триває з 18 години до 8 годиш наступного дня, в лютому відпрацьованих ОСОБА_11 годин не значиться.

- в грудні 2011 року: лікар ОСОБА_12 (хірургічне відділення) відповідно до графіку роботи та відміток в табелі обліку використання робочого часу відпрацювала 170 годин, в графі «часи» табеля обліку використання робочого час зазначено кількість годин роботи - 169,4; внаслідок чого проведено оплату за 169, 4 години (норма робочого часу), оплата за роботу в надурочний час не проведена;

- в січні 2012 року в табелі обліку використання робочого часу хірургічного відділення зазначено кількість годин роботи в святкові дні: ОСОБА_13 9, ОСОБА_14 - 23; фактично працівники відпрацювали: ОСОБА_13 -17, ОСОБА_14 - 24; внаслідок чого не проведено оплату за всі години роботи в святкові дні;

- в січні 2012 року відповідно до графіку роботи та відміток у табелі обліку використання робочого часу сестра медична ОСОБА_15 відпрацювала у нічний час 32 години, в святкові дні - 18 годин; в табелі обліку використання робочого часу в графі «нічні» зазначено кількість годин роботи в нічний час 18, в графі «святкові» - 32 годин, внаслідок чого проведена оплата за 18 годин роботи в нічний час (в підвищеному розмірі 40 %) та 32 години роботи в святкові дні в подвійному розмірі;

лікар ортопед-травмотолог травмпункту ОСОБА_16 відпрацював в нічний час в грудні 2011 року 58 годин; в січні 2012 року - 14 годин; в табелях обліку використання робочого часу зазначено в грудні - 56 годин, в січні - 16 годин.

Внаслідок недостовірного обліку виконуваної працівниками роботи має місце порушення вимог ст.107 КЗпП України в частині проведення оплати за роботу у святкові та неробочі дні (ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_14В.).

Внаслідок недостовірного обліку виконуваної працівником роботи мало місце порушення вимог ст.108 КЗпП України, відповідно до якої кожна година роботи у нічний час (згідно статті 54 нічним вважається час з 10 години вечора до 6 години ранку) оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором. Так, в табелі обліку використання робочого часу за грудень 2011 р. зазначено кількість годин роботи сестри медичної ОСОБА_17 в нічний час 54 години, фактично працівником відпрацьовано 56 годин. Згідно особового рахунку оплата проведена за 54 години роботи в нічний час.

При нарахуванні заробітної плати у січні 2012 року має місце порушення ст.106 КЗпП України, відповідно до якої робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. Статтею 62 КЗпП України передбачено, що надурочними вважаються роботи понад встановлену тривалість робочого дня. Так, наприклад, відповідно до табеля обліку використання робочого часу за листопад 2011 року кухонний робітник ОСОБА_18 відпрацювала по день звільнення 17 листопада 108 годин (норма тривалості робочого часу при пятиденному 40- годинному робочому тижні становить 104 години), при цьому кількість годин роботи в надурочний час в табелі не зазначена. Оплата за роботу в надурочний час не проведена, про що свідчать особовий рахунок працівника за листопад 2011 р..

Порушено ст.107 КЗпП України в частині проведення оплати за роботу у святкові та неробочі дні. Так, в святковий день 24 серпня 2011 р. (ст. 73 КЗпП України - День незалежності України) згідно табеля обліку використання робочого часу лікар хірургічного відділення ОСОБА_19 відпрацювала 8 годин, відповідно до особового рахунку працівника оплата в подвійному розмірі за роботу в святковий день не проведена.

Не проведена індексація заробітної плати, чим порушено ст.33 Закону України Про оплату праці, Закон України Про індексацію грошових доходів населення та вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про порядок проведення індексації грошових доходів населення». Індексація нараховується та виплачується водночас з нарахуванням та виплатою заробітної плати за місяць, доходи за який згідно з Порядком підлягають індексації. Так, відповідно до особових рахунків працівників, яким встановлено 1 тарифний розряд, наприклад, ліфтеру ОСОБА_4, комірника ОСОБА_20 нарахування заробітної плати в квітні - вересні 2011 р. проведено із розрахунку 960 грн. (за відпрацьований повний місяць). За даних умов мала нараховуватись індексація заробітної плати в серпні - вересні 2011 р., приріст індексу споживчих цін для індексації становить 1,2. Індексація заробітної плати в серпні - вересні 2011 р. не проводилась, про що свідчать особові рахунки працівників.

Порушено ст.26 Закону України «Про відпустки» щодо тривалості відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами. Статтею передбачено, що за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік. В даному випадку законодавець імперативно обмежує сумарну тривалість відпустки 15 календарними днями на рік. Проте, сестрі медичній нейрохірургічного відділення ОСОБА_21 надавалась відпустка без збереження заробітної плати за сімейними обставинами на підставі особистої заяви з 4 по 31 січня (наказ № 1-в від 04.01.2011 р.); з 17 по 30 квітня (наказ № 20- в від 18.04.2011 р.).

При звільненні 17.02.2012 р. за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України молодшої медичної сестри ОСОБА_22 (наказ від 15.02.2012 р. № 9-к) всупереч вимогам ст.24 Закону України «Про відпустки» та ст. 83 КЗпП України не проведено нарахування та виплата грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки. ОСОБА_22 з 13.08.2010 року по день звільнення знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Компенсація за невикористані дні щорічної відпустки за період роботи з 01.02.2010 року по 12.08.2010 р. при звільненні не нараховувалась та не виплачувалась, що підтверджується відсутністю нарахувань в лютому 2012 р.

Сестрі медичній ОСОБА_9 була надана щорічна відпустка тривалістю 24 календарних дні з 2 по 26 січня 2012 року (наказ від 27.12.2011 р. № 59-в). При обчисленні середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки врахована заробітна плата за 11 місяців (лютий - грудень 2011 р.), чим порушено вимоги пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, а саме: «Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки... провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки».

Крім того, порушено вимоги пункту 3 Порядку, яким передбачено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані. Так, відповідно до особового рахунку ОСОБА_9 за лютий 2011 року нараховано: оклад - 196,04 грн., доплата за деззасоби - 19,60 грн., за роботу в нічний час - 36,59 грн., за вислугу років - 39,21 грн., проте при обчисленні середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки в відомості зазначена сума «- 21,58 грн.».

При обчисленні середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки деяким працівникам, в тому числі ОСОБА_9, мало місце порушення вимог пункту 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, а саме: - «Нарахування виплат за час щорічної відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців на відповідну кількість календарних днів року (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки». Під час обчислення середньої заробітної плати слід ураховувати положення п. 2 Порядку, яким передбачено, що час упродовж якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, вилучається , з розрахункового періоду. До часу, який вилучається із розрахункового періоду належить, зокрема, час, упродовж якого працівники перебували у відпустці без збереження заробітної плати згідно із ст. 25 та 26 Закону України «Про відпустки». Середньоденна заробітна плата обчислюється діленням сумарного заробітку за 12 місяців на відповідну кількість календарних днів року, зменшену на кількість святкових і неробочих днів, установлених законодавством (ст.73 КЗпП України), а також на кількість календарних днів перебування працівника у відпустці без збереження заробітної плати. Так, сумарний заробіток ОСОБА_9 поділений на 355 днів, при цьому працівник знаходився у відпустці без збереження заробітної плати з 5 по 18 квітня 2011 року (наказ № 18-в від 04.04.2011 p.).

Має місце порушення ст.121 КЗпП України, вимог Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 13.03.98 № 59 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 17.03.2011р. № 362) щодо порядку забезпечення коштами на поточні витрати. Пунктом 5 Інструкції встановлено, що підприємство, що відряджає працівника, забезпечує його коштами для здійснення поточних витрат під час службового відрядження (авансом). Аванс відрядженому працівникові може видаватися готівкою або перераховуватися у безготівковій формі на відповідний рахунок для використання із застосуванням платіжних карток. Так, лікаря ортопеда- травмотолога травмпункту ОСОБА_16 було направлено на курси удосконалення до Харківської медичної академії з 11 січня по 9 лютого 2012 року згідно з наказом від 05.01.2012 р. № 1-км, коштами для здійснення поточних витрат під час службового відрядження авансом працівник забезпечений не був. Кошти перераховані 15.02.2012 р. та 21.02.2012 р. (платіжні доручення № 1838, № 1839).

ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення вину визнав.

Вина ОСОБА_2 доведена письмовими матеріалами справи: актом перевірки №16-03-70/30 від 29.02.2012 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2.

Відповідно до ч.2 ст.38 КпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення можу бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

На момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст.38 КпАП України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КпАП України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.41 КпАП України відносно ОСОБА_2 закрити в звязку із закінченням строків, передбачених ч.2 ст.38 КпАП України.

Керуючись ч.1 ст.41, ч.2 ст.38 , п.7 ч.1 ст.247, 283, 284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.41 КпАП України відносно ОСОБА_2 закрити в звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч.2 ст.38 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Суддя: