ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1601/11125/2012

11.10.2012 року, суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює: головним лікарем 3-ї міської лікарні, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2012 року державним інспектором праці було складено протокол відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.41 КУпАП. Згідно протоколу, під час проведення перевірки було встановлено порушення вимог :

Ч . 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці»в частині виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні не рідші двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16-ти календарних днів. Так, окремим працівникам заробітна плата за першу половину місця не виплачується, наприклад, швачка ОСОБА_3 відповідно до табеля обліку використання робочого часу відпрацювала в червні 2012 року 19 днів, заробітна плата відповідно до особового рахунку працівника становить 547,0 грн. Виплата заробітної плати за першу половину грудня не проводилась, що підтверджується особовим рахунком працівника та платіжною відомістю.

Ст. 21 Закону України „Про відпустки ч. 4 ст. 115 КЗпП ОСОБА_2 щодо виплати заробітної плати за весь час відпустки не пізніше ніж за три дні до її початку. Так, відповідно до наказу від 11.07.2012 р. № 34-в надана щорічна відпустка сестрі медичній кардіологічною відділення ОСОБА_4, молодшій медичній сестрі хірургічного відділення ОСОБА_5 з 01.08.2012 p., заробітна плата за час щорічної відпустки на час перевірки не виплачена.

Ст. 116 КЗпП України, якою встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Так, згідно наказу від 31.07.2012 року № 34-к звільнений 31.07.2012 р. за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України підсобний робітник ОСОБА_6 Виплата належних при звільненні сум на час перевірки не проведена. Порушення має місце і по відношенню до сестри- господині ОСОБА_7, яка звільнена 24.07.2012 р. по ст. 38 КЗпП України (наказ № 31-к від 13.07.2012 p.), виплата належних працівникові сум проведена 27.07.2012р. (платіжне доручення № 2599 від 26.07.2012 p.). Мало місце порушення ч. 5 ст. 67 КЗпП України, якою передбачено у разі застосування рекомендації Кабінету Міністрів України щодо перенесення вихідних та робочих днів, не пізніше ніж за два місяці власник або уповноважений ним орган видає наказ про перенесення, погоджений з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.11.2011 року 1210-Р рекомендовано перенести робочий день з 29 червня 2012р. Рекомендації Кабінету Міністрів України в закладі застосовано, наказом № 151 від 18.06.2012 року в установі перенесено робочий день з 29 червня на суботу 23 червня. Проте наказ виданий пізніше ніж за два місяці, підтвердження про погодження його з профспілковим представником при перевірці не надане.

Ст. 53 КЗпП України, якою передбачено скорочення на одну годину тривалості роботи працівників напередодні святкових і неробочих днів як при п'ятиденному, так і при шестиденному робочому тижні. Так, згідно табелю обліку робочого часу за червень 2012 р. тривалість роботи працівників інформаційно-аналітичного відділу (економіста ОСОБА_8 та інших) 27 червня складає 8 годин, скорочення тривалості роботи на одну годину не проводилось.

Ст. 30 Закону України «Про оплату праці», якою визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку в червні 2012 року стосовно наступних працівників:

економіста ОСОБА_8: відповідно до відміток у табелі обліку використання робочого часу відпрацювала 18 днів по 8 годин ( всього 144 години), у графі «часи»зазначено 151 година та відповідно проведено оплату за 151 годину;

відповідно до графіку роботи та відміток в табелі облік) використання робочого часу травматологічного відділення лікар-травматолог ОСОБА_9 відпрацював 3 зміни, в тому числі 24 години у нічний час, в графі «нічні»зазначено кількість годин роботи 23,5;

відповідно до графіку роботи та відміток в табелі обліку використання робочого часу травматологічного відділення лікар-травматолог Мали к О.О. відпрацював 7 змін, в тому числі 50 годин у нічний час. в графі «нічні»зазначено кількість годин роботи 48;

в табелі обліку використання робочого часу водіїв зазначено, що ОСОБА_10 відпрацював в святковий день 3 червня 3,8 години, водій ОСОБА_11 - 3 та 28 червня по 3,8 години (всього 7,6 годин), в графі «святкові»кількість годин роботи ОСОБА_10 не зазначена, ОСОБА_11 - 3,8 години;

Ст. 108 КЗпП України, відповідно до якої кожна година роботи у нічний час (згідно статті 54 нічним вважається час з 10 години вечора до 6 години ранку) оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором.

Ст. 107 КЗпП України в частині проведення оплати за роботу у святкові та неробочі дні. Так, в святковий день 03 червня та 28 червня 2012 р. (ст. 73 КЗпП України) згідно табеля обліку використання робочого часу сестра медична Лубенцева ІI.В. відпрацювала по 12 годин (всього 24), відповідно до особового рахунку працівника оплата в подвійному розмірі за роботу в святковий день не проведена.

Ст. 59 КЗпП України, якою передбачено, що призначення працівника на роботу протягом двох змін підряд забороняється. Так, молодша медична сестра ОСОБА_12 працювала з 20-00 години 2 червня до 8-00 години 4 червня, дві зміни підряд всього 36 годин.

Ст. 26 Закону України «Про відпустки»щодо тривалості відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами. Статтею передбачено, що за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік. В даному випадку законодавець імперативно обмежує сумарну тривалість відпустки 15 календарними днями на рік. Проте, лікарю-лаборанту ОСОБА_13 надавалась відпустка без збереження заробітної плати за сімейними обставинами на підставі особистої заяви з 10 травня по 8 червня 2012 р. (наказ № 20-в від 27.04.2012 р.).При обчисленні середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки деяким працівникам, в тому числі сестрі медичній ЦВС ОСОБА_14 при наданні щорічної відпустки в липні 2012 року, мало місце порушення вимог пункту 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100. а саме: «Нарахування виплат за час щорічної відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців на відповідну кількість календарних днів року (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених

законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки». Під час обчислення середньої заробітної плати слід ураховувати положення п. 2 Порядку, яким передбачено, що час упродовж якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, вилучається з розрахункового періоду. До часу, який вилучається із розрахункового періоду належить, зокрема, час, упродовж якого працівники перебували у відпустці без збереження заробітної плати згідно із ст. 25 та 26

Закону України «Про відпустки». Середньоденна заробітна плата обчислюється діленням сумарного заробітку за 12 місяців на відповідну кількість календарних днів року, зменшену на кількість святкових і неробочих днів, установлених законодавством (ст. 73 КЗпГІУ), а також на кількість календарних днів перебування працівника у відпустці без збереження заробітної плати. Так, сумарний заробіток ОСОБА_15 поділений на 356 днів, при цьому працівник знаходився у відпустці без збереження заробітної плати з 23 по 30 квітня 2011 року (наказ № 20-в від 27.04.2011 р.).

При перевірці надана заява ОСОБА_16 від 22.06.2012 р. про звільнення з посади головного бухгалтера за власним бажанням з 22.06.2012 р.

Згідно статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання, переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість, вступ до навчального закладу....) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботу і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою. Після закінчення строки попередження (06.07.2012 р.) в зв'язку з відсутністю наказу на звільнення ОСОБА_16 09.07.2012 р. подала рапорт на ім'я головного лікаря ОСОБА_2 з вимогою про припинення трудових відносин та видачу трудової книжки. Рапорт адміністрацією лікарні отриманий, про що свідчить вхідний реєстраційний номер 1004 від 09.07.2012 р. Враховуючі вищевказане, по відношенню до ОСОБА_16 має місце порушення вимог ст. 38 КЗпП України щодо порядку звільнення.

В табелі обліку використання робочого часу за липень 2012 р. значаться відпрацьовані ОСОБА_16 години і після 9 липня (9-13, 16-18 липня по 8 годин).Відповідно до особових рахунків ОСОБА_16 проведено нарахування надбавки в розмірі 1512.79 грн. - в квітні. 1739.71 грн. - в травні. В червні із заробітної плати ОСОБА_16 проведено відрахування в розмірі 1512,79 грн. за квітень, в липні - відрахування в розмірі 1739,71 грн. - за травень.

При проведені відрахувань має місце порушення вимог сг. 127 КЗнП України щодо порядку проведення відрахувань із заробітної плати та ст. 128 КЗпП України щодо розміру відрахувань.

Статтею 127 КЗпП України передбачено, що відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі, організації, можуть провадитись за наказом власника або уповноваженого ним органу:

- для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок...

Відповідно до ст. 128 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів.

Так, відрахування в червні становлять більше 28 відсотків (всього нарахована заробітна плата 5219,13 грн.), в липні - більше 50 відсотків (всього нараховано 3428,48 грн.). Виплата належних при звільненні сум ОСОБА_16 проведена 27.07.2012 року (платіжне доручення № 2599 від 26.07.2012 р.), чим порушено вимоги ст. 116 К5пП ОСОБА_2.

В судовому засіданні правопорушник вину визнав частково, пояснивши про обставини за яких були допущені порушення вимог законодавства про працю.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, акт перевірки дотримання вимог трудового законодавства, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 38 КУпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня з дня його виявлення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 допущено порушення ст.. 53 КзпП, щодо скорочення на одну годину тривалості роботи працівників напередодні святкових і неробочих днів , Ст. 30 Закону України «Про оплату праці», щодо облік витрат на оплату праці , ст.. 107,108, 59 КзпП, Ст. 26 Закону України «Про відпустки», щодо тривалості відпустки без збереження заробітної плати та Порядку обчислення середньої заробітної плати, а також порушення щодо звільнення ОСОБА_16 Зазначені порушення не є триваючими, адже факт їх вчинення характеризується одноразовою дією. Враховуючи що на момент винесення постанови з часу вчинення зазначених порушень трудового законодавства минуло більше ніж три місяці, строк для притягнення до адміністративної відповідальності за вказані порушення сплинув.

Разом з тим, порушення вимог ч . 1 ст. 115 », в частині виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні не рідші двох разів на місяць , ст. 21 Закону України „Про відпустки ч. 4 ст. 115 КЗпП ОСОБА_2, щодо виплати заробітної плати за весь час відпустки не пізніше ніж за три дні до її початку, ст. 116 КЗпП України, якою встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, мають триваючий характер. Винність ОСОБА_2 в порушенні зазначених вимог законодавства про працю доведена та підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення, актом перевірки та іншими матеріалами в їх сукупності.

Враховуючи вище викладене та характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_2 вид стягнення у виді штрафу з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень у подальшому.

Керуючись ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП і притягнути його до адміністративної відповідальності, застосувавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 - 00 грн. в прибуток держави.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з ОСОБА_2 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу в розмірі 1020 грн.

Постанова може бути оскаржена або опротестована прокурором на протязі 10 діб до судової палати Апеляційного суду Полтавської області в кримінальних справах через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги та внесення протесту або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано. Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СУДДЯ: О.М. Гусач