Справа № 232/3631/12
Провадження 3/232/1169/12
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2012 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого начальником МКП «Аварійна-диспетчерська служба», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

При перевірці дотримання законодавства про працю на МКП «Аварійно-диспетчерська служба», встановлено, що начальником МКП «Аварійно-диспетчерська служба»гр. ОСОБА_1 було допущено порушення законодавства про працю, зокрема виявлено порушення ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні ОСОБА_2 з 01.11.2012 р. виплату всіх сум, що належить при звільненні не отримав в сумі 12,2 тис. грн.; порушення ст. 83 КЗпП України при звільненні ОСОБА_3 у день звільнення не отримав компенсацію за не використану відпустку в сумі 10,4 тис. грн.; допустив порушення ст. 38 КЗпП України, укладений трудовий договір на невизначений строк не розривається після спливу двох тижнів, так ОСОБА_4 написавши заяву 17.10.2012 р. просить звільнити його за власним бажанням, 17.10.2012 р. керівник накладає резолюцію на заяву про звільнення, в якій зазначає звільнити останнього 31.10.2012 р., проте у зазначений строк ОСОБА_5 звільнений не був.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та суду пояснив, що ОСОБА_6 працює у МКП АДС на посаді слюсара-сантехніка, оскільки в процесі виконання ним зазначених робіт було виявлено ряд недоліків, то наказом по підприємству було призначено службове розслідування, метою якого була перевірка фактів наявності правопорушень в діях вищевказаного працівника. Терміном проведення службового розслідування був період з 03.10.2012 року по 13.10.2012 року, на підставі чого було виявлено ряд порушень, які потребували як додаткової перевірки, так і особистих пояснень ОСОБА_7

Прийшовши 17.10.2012 року задля здачі лікарняного листа (листка непрацездатності), закритого 17.10.2012 з відміткою про дату виходу на роботу 18.10.2012 року, ОСОБА_7 був ознайомлений з актом службового розслідування. Крім того останньому було запропоновано надати пояснення по виявленим порушенням. У зв'язку з відмовою ОСОБА_7 від надання будь-яких пояснень було складено відповідний ОСОБА_8.

В цей-же день ОСОБА_7 подав заяву про звільнення з ініціативи працівника (в порядку ст.38 КЗпП), вказавши при цьому бажану дату звільнення 17.10.2012 року. Оскільки ОСОБА_7 не було вказано підстави ,передбачених ч.1 ст.38 КЗпП, згідно яких його необхідно було звільнити в зазначений день, що зумовило накладення резолюції про звільнення вказаного працівника по спливу 2-х тижнів. В той же час слюсар-сантехнік мав приступити до роботи 18.10.2012 року.

18.10.2012 року даний працівник на роботу не вийшов, пояснивши в телефонному режимі, що він на лікарняному, 25.10.2012 року він з'явився та надав пояснення по факту розслідування, після чого знову пішов додому, 30.10.2012 ОСОБА_7 було надано довідку про те, що з 19.10.2012 року по 30.10.2012 року він хворів та говорячи про необхідність його звільнення за ст.38 КЗпП. Ним було роз'яснено, що оскільки він є працівником підприємства, то з метою правильності табелювання працівника та проведення необхідних відшкодувань у зв'язку з хворобою ОСОБА_7 має надати відповідні документи, а саме лікарняний лист. Крім того ОСОБА_7 було запропоновано пояснити де він перебував 18.10.2012 року з наданням відповідних доказів, оскільки його невихід на роботу 18.10.2012 року має розцінюватись як прогул, а відтак звільнення має здійснюватись не за ст. 38 КЗпП, а згідно ст.40 КЗпП. Проте станом на 14.10.2012 року жодної аргументації щодо відсутності на робочому місці ОСОБА_7 на адресу підприємства не надходило. Відтак, оскільки ОСОБА_7 є членом профспілкового комітету в даний час вирішується питання щодо необхідності проведення зборів профспілкового комітету з метою погодження звільнення ОСОБА_7 в порядку ст.40 КЗУпП.

Крім того слід зазначити, що оскільки ОСОБА_7 заяву про звільнення в порядку ст. 38 було надано 17.10.2012 року то відповідно днем звільнення мало б вважатись 31.10.2012 року. Проте, в зазначений день вказана особа не з'явилась, не надавши по цьому факту жодних пояснень. Виходячи з того, що день звільнення є робочим днем ОСОБА_7 знову ж таки не дотримався норм чинного законодавства здійснивши прогул. Та надав на підтвердження своїх слів в судовому засіданні відповідні копії документів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника за довіреністю ОСОБА_8 дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту ч. 1 ст. 41 КУпАП випливає, що відповідальність за вчинення вказаного правопорушення настає у разі порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

З наданої в матеріалах копії «ОСОБА_8 перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування»№ 02-01-41/1492 (а.с.3-6) випливає, що в ході проведення перевірки міського комунального підприємства «Аварійно-диспетчерська служба», (юр. адреса: м. Вінниця, вул. Стахурського, буд. 17, факт. Адреса: м. Вінниця, вул. Стахурського, буд. 54), було виявлено порушення ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні ОСОБА_2 з 01.11.2012 р. виплату всіх сум, що належить при звільненні не отримав в сумі 12,2 тис. грн.; порушення ст. 83 КЗпП України при звільненні ОСОБА_3 у день звільнення не отримав компенсацію за не використану відпустку в сумі 10,4 тис. грн.; допустив порушення ст. 38 КЗпП України, укладений трудовий договір на невизначений строк не розривається після спливу двох тижнів, так ОСОБА_4 написавши заяву 17.10.2012 р. просить звільнити його за власним бажанням, 17.10.2012 р. керівник накладає резолюцію на заяву про звільнення, в якій зазначає звільнити останнього 31.10.2012 р., проте у зазначений строк ОСОБА_5 звільнений не був.

Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що згідно довідки Управління державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області від 07.12.2012 р. №05-70/2500 на №376 від 07.12.2012 р. за період з 01 по 15-те листопада 2012 року на реєстраційному рахунку №294, відкритого в управлінні державної казначейської служби України в м. Вінниці Вінницької області, власником якого є МКП «Аварійно-диспетчерська служба»залишком коштів був відсутній. Згідно довідки з МКП «Аварійно-диспетчерська служба»№375 від 06.12.2012 р. 01.11.2012 року згідно наказу №182-К від 31.10.2012 р. по вищезазначеному підприємству був звільнений ОСОБА_2 за згодою сторін, а також були проведені нарахування в листопаді 2012 р., компенсації за невикористану відпустку за 67 днів в сумі 10449,08 грн. та нарахована заробітна плата в сумі 1790,75 грн.

Згідно з Законодавством підприємство зобовязане при оплаті заробітної плати проводити відрахування до Пенсійного фонду 37,87% з фонду оплати праці та 3,6% з заробітної плати працівника. Загальна сума податків складає 6911,84 грн.

Нарахована компенсація за несвоєчасну виплату повного розрахунку при звільненні за 15 календарних днів в сумі 2933,83 грн. та нарахування на компенсацію до пенсійного фонду 37,87% 1355,92 грн., 3,6% 128,89 грн. та ПДФО 15% 517,74 грн.

На момент звільнення працівника на розрахункових рахунках підприємства знаходилося 13688,97 грн.. Цієї суми не було достатньо для остаточного розрахунку з працівником.

Повних розрахунок з звільненим працівником було проведено 15.11.2012 року.

Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не було доведено факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, а тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 41 КУпАП, закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути внесено протест прокурором, постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: