ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1601/7704/2012

09.07.2012 року, суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює: ТОВ «Інфокремінь» - директор, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності

за ч.1 ст.41 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2012 року в м. Кременчуці при перевірці ТОВ «Інфокремінь» по вул. Київській, 85 були встановлені порушення вимог законодавства про працю, а саме: правила внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві відсутні (при перевірці не надані), чим порушено ст.142 КЗпП України, якою визначено, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами.

При встановленні окладів працівникам порушено вимоги ст.96 КЗпП України, якою визначено, що «формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) проводиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів)». Відповідно до Класифікатора професій працівників ДК 003-2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 року №327, посада директора відноситься до категорії керівників (1 розділ), професія розклеювач оголошень до категорії некваліфікованих робітників (9 розділ), проте відповідно до розрахункових відомостей за 2012 рік нарахування заробітної плати проводиться всім працівникам із розміру мінімальної заробітної плати з 01.01.2012 року 1073 грн., з 01.04.2012 року (за штатним розписом) 1094 грн., міжпосадові співвідношення розмірів посадових окладів не встановлені.

Порушено вимоги ч.1 ст.115 КЗпП України та ст.24 Закону України «Про оплату праці» щодо виплати заробітної плати працівникам регулярно у строки, встановлені колективним договором…, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, відповідно до розрахункових, платіжних відомостей за 2012 рік заробітна плата працівникам виплачувалась один раз на місяць з порушенням термінів, зокрема заробітна плата за березень 2012 року працівникам не виплачена; заробітна плата за лютий 2012 року виплачена загальною сумою, що нарахована за місяць, 30.03.2012 року (відомість №3, платіжне доручення 1069192 від 30.03.2012 року); заробітна плата за січень виплачена загальною сумою, що нарахована за місяць, 22.02.2012 року (відомість №2, платіжне доручення 1069192 від 22.02.2012 року).

Порушено ст.116 КЗпП України, якою встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Так, наказом від 18.04.2012 року №14 була звільнена 18.04.2012 року за власним бажанням по ст.38 КЗпП України розклеювач оголошень ОСОБА_3. Згідно табеля обліку використання робочого часу працівник відпрацював в день звільнення 8 годин. Відповідно до розрахункових відомостей сума виплати становить 1111,17 грн., виплата на час перевірки не проведена.

При звільненні 18.04.2012 року ОСОБА_3 всупереч вимогам ст.24 Закону України «Про відпустки» та ст.83 КЗпП України не проведено нарахування та виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки. При звільненні грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки за період роботи з 04.01.2012 року по 18.04.2012 року не нараховувалась та не виплачувалась, що підтверджується розрахунковою відомістю за квітень.

При обчисленні середньої заробітної плати для нарахування виплат за час відпустки розклеювачу оголошень ОСОБА_3 мало місце порушення вимог пункту 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, а саме: «Нарахування виплат за час щорічної відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях, проводиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців на відповідну кількість календарних днів року (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки». Під час обчислення середньої заробітної плати слід ураховувати положення п.2 Порядку, яким передбачено, що час, упродовж якого працівники згідно з чинним законодавством або з іншим поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, вилучається з розрахункового періоду. До часу, який вилучається із розрахункового періоду належить, зокрема, час, упродовж якого працівники перебували у відпустці без збереження заробітної плати згідно зі ст.25 ст.26 Закону України «Про відпустки». Середньоденна заробітна плата обчислюється діленням сумарного заробітку за 12 місяців на відповідну кількість календарних днів року, зменшену на кількість святкових і неробочих днів, установлених законодавством (ст.73 КЗпП України), а також на кількість календарних днів перебування працівника у відпустці без збереження заробітної плати. Так, сумарний заробіток ОСОБА_3 поділений на 355 днів, при цьому кількість календарних днів не зменшена на кількість календарних днів перебування працівника у відпустці без збереження заробітної плати 03.01.2012 року.

Не проведена індексація заробітної плати, чим порушено ст.33 Закону України «Про оплату праці», Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» та вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про порядок проведення індексації грошових доходів населення». Індексація нараховується та виплачується водночас з нарахуванням та виплатою заробітної плати за місяць, доходи за який згідно з Порядком підлягають індексації. Так, відповідно до розрахункових відомостей всім працівникам встановлено оклад на рівні мінімальної заробітної плати, нарахування заробітної плати в квітні вересні 2011 року проведено з розрахунку 960 грн. (за відпрацьований повний місяць). За даних умов мала нараховуватись індексація заробітної плати в серпні вересні 2011 року, приріст індексу споживчих цін для індексації становить 1,2. Індексація заробітної плати в серпні вересні 2011 року не проводилась, про що свідчать розрахункові відомості.

При виплаті заборгованих сум із заробітної плати за грудень 2011 року 08.02.2012 року в сумі 4525,57 грн. (платіжна відомість №1, платіжне доручення 1069191 від 08.02.2012 року) не проводилось нарахування та виплата компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням терміну її виплати, чим порушено вимоги ст.34 Закону України «Про оплату праці» та ст.4 Закону України від 19.10.2000 року «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Відповідно до ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Нарахування і виплата компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням терміну виплати не проводилось, що підтверджується розрахунковою відомістю за лютий 2012 року, при тому, що приріст індексу споживчих цін в % за період невиплати грошового доходу складає 0,2.

Порушено ч.10 ст.10 Закону України «Про відпустки» та ст.79 КЗпП України, відповідно до яких черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників. Графік надання щорічних відпусток на 2012 рік відсутній (при перевірці не наданий).

Має місце порушення п.2.5 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці №58 від 29.07.1993 року, яким зобовязано власника або уповноважений ним орган ознайомити працівника з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення під розписку в особовій картці (типова відомча форма №П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27.10.1995 року №277), в якій має повторюватися відповідальний запис з трудової книжки. Так, на підприємстві на протязі діяльності особові картки (типова відомча форма №П-2) на всіх працівників відсутні.

Також, порушено п.7.1 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників…» щодо ведення книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них. Книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них ведеться відділом кадрів або іншим підрозділом підприємства, який здійснює оформлення прийняття і звільнення працівників. У цій книзі реєструються всі трудові книжки, що прийняті від працівників при влаштуванні на роботу. У разі одержання трудової книжки у зв'язку із звільненням, працівник розписується у особистій картці і у книзі обліку. Книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них затверджена наказом Мінстату України від 27.10.1995 року №277 (типова відомча форма №П-10), має бути пронумерована, прошнурована та скріплена підписом керівника підприємства і печаткою. На підприємстві книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них відсутня (при перевірці не надана).

ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав.

Вина ОСОБА_2 доведена письмовими матеріалами справи: актом перевірки №16-03-17/16 від 28.04.2012 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2.

В звязку з вищевикладеним, суд, вивчивши матеріали і обставини справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу ОСОБА_2, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, працює, вважаю за необхідне застосувати до нбого адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ч.1 ст. 41, ст.ст.283, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.41 КпАП України, застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. в прибуток держави.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з ОСОБА_2 підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі 1020 грн..

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесенням шляхом подачі скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора і підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КпАП України та може бути предявлено до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: