Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33 - 542/ 2012р.
Категорія - ст. 130, ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2012 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Незола І.М., за участю правопорушника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 за ст. 130, ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 12 вересня 2012 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130, ч.1 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді позбавлення його прав керування транспортними засобами строком на 2 роки.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 18 серпня 2012 року о 23 годині по вул. Будівельників в районі магазину "Сільпо" м. Енергодара керував автомобілем "Деу Ланос", держномер АР 6071 ВТ, в стані алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5, 2.9 ПДР, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 130, ч.1 КУпАП.

В своїй скарзі на цю постанову адвокат ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_1, вказує на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були порушені вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 був фактично позбавлений наданих йому законом прав, провина останього матеріалами справи не доведена, стягнення, яке призначене ОСОБА_1, не відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, тому просить постанову судді скасувати та провадження по справі закрити.

В доповненні до цієї апеляції ОСОБА_1 вказує на свою незгоду з призначеним йому стягненням і просить замінити його штрафом на користь держави.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення правопорушника - ОСОБА_1, який підтримав скаргу, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується матеріалами адміністративної справи, насамперед, особистими поясненнями самого ОСОБА_1, викладеними ним власноручно, в яких він не заперечує факту своєї відмови від проходження медичного обстеження, лише мотивує це тим, що він був затриманий, з його точки зору, незаконно ( а.с.10 ); поясненнями в судовому засіданні свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які підтвердили той факт, що ОСОБА_1 був затриманий саме тому, що рухався на своєму автомобілі невпевнено, вихляючи, на великій швидкості, тобто, для його зупинки і затримання співробітниками ППС підстави були наявними, письмовими поясненнями того ж змісту свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які містяться в матеріалах справи і були належним чином досліджені в судовому засіданні ( а.с. 7,8 ), висновком медичної установи щодо обстеження ОСОБА_1, де лікарем зазначено, що він від обстеження відмовився ( а.с. 6).

Таким чином, дослідивши всі ці докази в судовому засіданні, суддя дійшов правильного і обгрунтованого висновку про доведеність провини ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, який випливає з матеріалів адміністративної справи і сумнівів не викликає, тому підстав для скасування судового рішення не вбачаю.

Доводи апеляції про те, що ОСОБА_1 не були належним чином роз'яснені його процесуальні права, також спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, де є запис про те, що йому його права були роз'яснені, що він підтвердив своїм власним підписом, тому і в цій частині доводи апеляції є хибними і безпідставними.

У той же час, вирішуючи питання про вид стягнення, суддя призначив його ОСОБА_1 у вигляді позбавлення його прав керування транспортними засобами на 2 роки, яке за санкцією ст. 130, ч.1 КУпАП є найбільш суворим видом стягнення, при цьому своє рішення мотивував посиланням в своїй постанові лише на відношення його до скоєного, що не є достатньо переконливим, тому вважаю, що в даному випадку судом не виконані вимоги ч.2 ст. 33 КУпАП, які зобов'язують суд при накладенні стягнення враховувати характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, до того ж стягнення в судовому рішенні позначено, як покарання, що не передбачено адміністративним законодавством, тому судова постанова в цій частині підлягає зміні, і з урахуванням даних про особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності за вищевказані дії, має на утриманні неповнолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_1, автомобіль в його родині є одним з основних джерел її існування, вважаю за можливе піддати його стягненню у вигляді штрафу в розмірі 2550 гривень.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 12 вересня 2012 року щодо ОСОБА_1 в частині призначеного йому стягнення - змінити, накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2550 гривень, в іншій частині цю ж постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Незола І.М.