Дата документу: 20.08.2012
Справа № 0818/7790/2012
Номер провадження 3/0818/1241/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2012 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

при секретарі Ляховецькій С.С.,

за участю прокурора: Тюканкіна О.О.,

адвоката: ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, що надійшли з прокуратури Орджонікідзевського району м.Запоріжжя про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, яка працює: начальник відділу організації протиепізоотичних заходів та ветеринарної справи управління протиепізоотичної роботи, ветеринарної справи держветінспекції головного управління ветеринарної медицини в Запорізькій області, державний службовець 11 категорії 6 рангу,ІНФОРМАЦІЯ_3, одружена, має двох дітей, місце проживання: м.Запоріжжя бул. ЦентральнийАДРЕСА_1,

за ч.2 ст.172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з прокуратури Орджонікідзевського району м.Запоріжжя надійшов протокол № 1 від 03.07.2012 року з доданими матеріалами про вчинення начальником відділу організації протиепізоотичних заходів та ветеринарної справи управління протиепізоотичної роботи, ветеринарної справи, держветінспекціїї та ветсанекспертизи головного управління ветеринарної медицини в Запорізькій області державним службовцем 11 категорії 6 рангу адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-2 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу, ОСОБА_2, будучи відповідно до п.п. вп.1 ч.1 ст.4 Закону України Про засади запобігання та протидії корупції, субєктом відповідальності за корупційне правопорушення, порушила обмеження передбачені ст.6 Закону України Про засади запобігання та протидії корупції, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 172-2 КУпАП.

За вказаним протоколом, 04.07.2012 року приблизно о 7 годині 40 хв. секретар ліцензійної комісії ОСОБА_2 знаходячись у дворі будинку №3 розташованому на бул.Центральному у м.Запоріжжі, одержала від ОСОБА_3 в якості неправомірної вигоди грошові кошти в розмірі 4000 грн.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вирішуючи питання про зміст і спрямованість умислу особи, яка є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, стосовно порушення обмежень щодо використання службового становища, передбачених ст. 6 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, суд має виходити не тільки з конкретних положень того чи іншого пункту цієї статті, але й із законодавчого визначення понять корупції, корупційних правопорушень та неправомірної вигоди, які сформульовані у ч. 1 ст. 1 Закону.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.1 вищевказаного Закону, під поняттям корупція розуміють використання особою, яка відповідно до ч.1 ст.4 цього Закону, є субєктом, відповідальним за корупційні правопорушення, наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянки/пропозиції чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в ч.1 ст.4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей.

Корупційне правопорушення - умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, яка відповідно до ч.1 ст.4 цього Закону, є субєктом, відповідальним за корупційні правопорушення, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.

Виходячи зі змісту Закону України Про засади запобігання та протидії корупціїобовязковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна або неетична поведінка осіб, уповноважених на виконання функцій держави, визнається корупційною, є корисливий чи інший особистий їхній інтерес або інтерес третіх осіб.

Оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників процесу, заслухавши свідків, суд приходить до наступного.

Як вбачається з наданих суду матеріалів особової справи, ОСОБА_2 працює на посаді начальника відділу організації протиепізоотичних заходів та ветеринарної справи управління протиепізоотичної роботи, ветеринарної справи, держветінспекції та ветсанекспертизи головного управління ветеринарної медицини в Запорізькій області. Присяга державного службовця складена 20.11.2000 р. (а.с.34). Наказом № 16-к Головного управління ветеринарної медицини в Запорізькій області від 01.09.2008 року ОСОБА_2 з 01.09.2008 року переведено з посади головного спеціаліста лікаря ветеринарної медицини відділу організації протиепізоотичної роботи, ветеринарної справи, держветінспекції та ветсанекспертизи головного управління ветеринарної медицини в Запорізькій області на посаду начальника зазначеного відділу (а.с. 35). ОСОБА_2 розяснено про спеціальні обмеження, передбачені законодавством України Про державну службута Про засади запобігання і протидії корупціїпро нею особисто підписано попередження(а.с.36-37).

Відповідно до п.п. вп.1 ч.1 ст.4 Закону України Про засади запобігання і протидії корупціїсубєктами відповідальності за корупційні правопорушення є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування і відповідно до п.1 ч.1 ст. 6 вказаного закону, особам, зазначеним у пунктах 1 - 3 частини першої статті 4 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження та пов'язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди або у зв'язку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі: неправомірно сприяти фізичним або юридичним особам у здійсненні ними господарської діяльності, одержанні субсидій, субвенцій, дотацій, кредитів, пільг, укладанні контрактів (у тому числі на закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти).

Відповідно до Закону України Про державну службу- Державна служба в Україні, це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Таким чином, ОСОБА_2, являючись державним службовцем, вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 6 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції" та ч. 2 ст. 172-2 КУпАП, тобто порушення особою встановлених законом обмежень щодо використання службових повноважень та пов'язаних з цим можливостей з одержанням за це неправомірної вигоди у розмірі, що не перевищує ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або у звязку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб і відповідно до підпункту вп.1, ч.1 ст.4 Закону України Про засади запобігання і протидії корупціїє суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Як встановлено судом, наприкінці червня 2012 року приватний підприємець ОСОБА_4 звернувся до Головного управління ветеринарної медицини в Запорізькій області із заявою про надання йому ліцензії на оптово-роздрібну торгівлю ветеринарними медикаментами та препаратами.

Під час розгляду вказаної заяви та інших документів, секретар ліцензійної комісії ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_4 про необхідність забезпечення у штаті очолюваного ним підприємства ветеринарного лікаря з відповідною вищою освітою. В подальшому секретар ліцензійної комісії ОСОБА_2 запропонувала ОСОБА_4 свою допомогу в отриманні ліцензії та пошуку ветеринарного лікаря з необхідною освітою за умови передачі їй грошових коштів у розмірі 4000 грн.

04.07.2012 року приблизно о 7 годині 40 хв. секретар ліцензійної комісії ОСОБА_2 знаходячись у дворі будинку №3 розташованому на бул.Центральному у м.Запоріжжі, одержала від ОСОБА_3 в якості неправомірної вигоди грошові кошти в розмірі 4000 грн.

05.07.2012 року слідчим прокуратури Орджонікідзевського району за результатами проведення дослідчої перевірки за вищевказаним фактом стосовно ОСОБА_2 прийнято постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за відсутності складу злочину, передбаченого ст. 368 КК України.

09.07.2012 протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 надійшов до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя.

12.07.2012 року провадження у адміністративній справі зупинено до закінчення лікування ОСОБА_2 С.О.01.08.2012 року провадження у справі відновлено.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_2 вказала, що дійсно 04.07.2012 року вона взяла у ОСОБА_3 4000 грн., але вказала на те, що за допомогою до нього звернувся сам ОСОБА_3 , гроші вона у нього вона не вимагала і гроші брала не для себе, а для ветеринарного лікаря. Свою вину у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-2 КУпАП визнала частково з посиланням на та, що гроші брала не для себе. У вчиненому розкаялася, просила суд суворо не карати.

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що для отримання ліцензії звернувся до ОСОБА_2, вона повідомила йому про існування умови, серед яких є наявність робітника з вищою освітою з кваліфікацією ветеринарний лікар. Він спитав у ОСОБА_2 чи можливо знайти таку особу. Вона пообіцяла допомогти та спитала скільки він може заплатити. Від повідомив, що 2000 грн. Через деякий час, він перетелефонував і запропонував ОСОБА_2 4000 грн. ОСОБА_2 погодилася знайти особу, яка буде вписана у ліцензійні умови, проте працювати у нього не буде. ОСОБА_3 домовився з ОСОБА_2 про зустріч і 04.07.2012 року передав ОСОБА_2 у якості хабара 4000 грн.

Згідно оголошених в судовому засідання пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 04.07.2012 року, близько 06:50 год. вони були запрошені в якості понятих під час проведення огляду грошових коштів ОСОБА_7 в сумі 4000 грн. та при огляді сумочки ОСОБА_2 Вони бачили, як ОСОБА_2 добровільно видала грошові кошти у розмірі 4000 грн. з поясненням що вона не хотіла їх брати. Також при освітленні в ультрафіолетовому світлі кошти та палець руки ОСОБА_2 світилися світло зеленим кольором. (а.с.15-19).

У судовому засіданні опитана свідок ОСОБА_8, яка пояснювала, що ОСОБА_2 запропонувала їй роботу у якості ветеринарного лікаря із заробітною платою 2000 грн. та 2000 грн. в якості одноразового платежу і сума 4000 грн. повинна була бути передана їй ОСОБА_2 між тим, суд відноситься критично до цих пояснень, оскільки по-перше трудовим законодавством не передбачено виплата заробітної плати наперед, по друге, факт отримання грошей ОСОБА_2 не оспорюється, а вимоги закону встановлюють обмеження для державних службовців щодо недопустимості отримання вигоди як для власного збагачення так і не допускають отримання матеріальної вигоди для передачі третім особам.

В ході судового розгляду справи був допитаний в якості свідка старший слідчий прокуратури ОСОБА_9, який зазначив, що при надходженні повідомлень про злочин чи протиправні дії працівники до компетенції яких входить перевірка мають здійснити усі дії, тому при отриманні заяви ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_2 вимагає гроші прийняв усіх заходів щодо розкриття правопорушення. Також зазначив, щодо ОСОБА_2 будь-яких мір морального чи фізичного тиску не вчинялось.

Свідчення вказаних свідків є обєктивними, послідовними і такими, що не протирічать іншим доказам, що містяться у справі. В ході допиту свідків було попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, останні на своїх показаннях наполягали. Матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що у та вищевказаних свідків відсутні підстави давати неправдиві пояснення відносно обставин справи, їх пояснення є послідовними та повністю узгодженими з даними, що випливають з доказів, які містяться в матеріалах справи.

Докази, на яких ґрунтується протокол про скоєння корупційного правопорушення, походять з різних джерел, а тому не можуть вважатися однобічними і необ'єктивними. Як вбачається з матеріалів справи, вина у скоєнні адміністративного корупційного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про вчинення адміністративного корупційного правопорушення від 15.06.2012 (а.с. 1-4);

- протоколом огляду місця події від 04.07.2012 року (а.с. 5)

- протоколом усної заяви ОСОБА_3 до правоохоронних органів від 02.07.2012 (а.с.9);

- актом огляду та вручення грошових коштів від 04.07.2012 (а.с.10);

- письмовими пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_10,(а.с.15-20);

- поясненнями ОСОБА_2 ( а.с. 21 )

- наказом Державного комітету ветеринарної медицини про призначення ОСОБА_2 на посаду начальника відділу організації протиепізоотичних заходів та ветеринарної справи управління протиепізоотичної роботи, ветеринарної справи, держветінспекції та ветсанекспертизи головного управління ветеринарної медицини в Запорізькій області (а.с. 35 ) та іншими матеріалами.

Оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-2 КУпАП доведена в повному обсязі та, крім пояснень ОСОБА_2, підтверджується також дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Прокурор у судовому засіданні підтримав висновки, викладені в протоколі про адміністративне корупційне правопорушення, просив визнати ОСОБА_2 винною у скоєнні даного адміністративного корупційного правопорушення, оскільки вина у вчиненні нею адміністративного корупційного правопорушення повністю доведена матеріалами справи та не викликає сумнівів та піддати її адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 300 мінімальних неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Сторона захисту у судовому засіданні просила суд зупинити провадження у справі і направити матеріали для проведення перевірки за фактом провокації хабара.

Клопотання представника правопорушника про направлення матеріалів для проведення перевірки за фактом провокації хабара задоволенню не підлягає, оскільки є необґрунтованим, оскільки факт провокації хабара перевірявся судом і таких даних, які б давали підстави припускати наявність зазначеного факту судом не встановлено.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в сукупності, суд вважає, що у діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-2 КУпАП і кваліфікує дії ОСОБА_11 за ч.2 ст. 172-2 КУпАП, як порушення особою встановлених законом обмеження щодо використання службових повноважень та пов'язаних з цим можливостей у звязку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для інших осіб.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_2 суд враховує характер

вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_2 не встановлено.

Характеризуючими матеріалами у відношенні особи, що притягається до адміністративної відповідальності є те, що ОСОБА_2 позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, одружена,має дітей, має великий трудовий стаж (34 роки), тривалий час працювала на державній службі (11 років 8 міс).

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне корупційне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, проаналізувавши матеріали справи, ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, дані, що характеризують її особу, враховуючи, що вона свою вину у повному обсязі не визнала, у вчиненому розкаялася, однак, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, суд находить що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-2 КУпАП та вважає за доцільне з метою попередження вчинення нею аналогічних правопорушень в майбутньому застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2550 грн.

Крім того, при визначенні виду адміністративного стягнення суд, зважає на той факт, що в правопорушника на час складання протоколу про адміністративне правопорушення незаконно одержані грошові кошти були відсутні, що слід притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу без конфіскації незаконно одержаної неправомірної вигоди матеріального характеру, за відсутністю наявності такої.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 34, ч.2 ст. 172-2, п. 1 ч.1 ст. 284, 285, 307, 308 КУпАП, ст.ст. 6, 21 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-2 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят) грн. без конфіскації незаконно одержаної неправомірної вигоди матеріального характеру.

Вилучені у ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 4000 гривень, які знаходяться на зберіганні у прокуратурі Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, повернути ОСОБА_3 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.

Суддя Орджонікідзевського

районного суду м. Запоріжжя Ю.В. Апаллонова