Справа №3-1079
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2012 року
Оболонський районний суд м.
Києва

в складі головуючого судді -
Шевчука А.В.

при секретарі -
Субіну М.О.

з участю прокурора -
Доманіцького М.М.

розглянувши матеріали справи, які
надійшли з Головного управління по
боротьбі з корупцією та організованою
злочинністю Служби безпеки України,
про притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Рачки,
Житомирської області, працюючого
начальником Спеціалізованого
аварійно-рятувального загону
Головного управління Міністерства
надзвичайних ситуацій України в м.
Києві, підполковника служби цивільного
захисту, що проживає за адресою:
АДРЕСА_1

За вчинення правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 172-2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про вчинення
адміністративного правопорушення від
24.01.2012 року підполковник служби
цивільного захисту ОСОБА_1, перебуваючи
на посаді начальника Спеціалізованого
аварійно-рятувального загону
Головного управління Міністерства
надзвичайних ситуацій України в м.
Києві (далі - САРЗ ГУ МНС України в м.
Києві), будучи суб»єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення, визначеним у п.п. «д»п.1
ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції», з
метою одержання неправомірної вигоди
для іншої особи -дружини товариша та
своєї підлеглої фахівця відділення
матеріально-технічного забезпечення
САРЗ ГУ МНС України в м. Києві молодшого
сержанта сил цивільного захисту
ОСОБА_2, в супереч встановленому ч.1 ст. 6
Закону обмеженню, умисно та свідомо
використав свої службові повноваження
та пов»язані з цим можливості для
приховування факту відсутності ОСОБА_3
у період з 27.09.2011 року по 30.09.2011 року на
службі без поважної причини (прогулу)
та безпідставного нарахування і
виплати їй заробітної плати у розмірі
324 грн. 70 коп. за час фактичної
відсутності на роботі.

Так, згідно наказу ГУ МНС України № 63
о/с від 25.05.2010 року підполковника служби
цивільного захисту ОСОБА_1 призначено
на посаду начальника САРЗ ГУ МНС
України в м. Києві.

Згідно статуту САРЗ ГУ МНС України в м.
Києві начальник загону, з-поміж іншого,
відповідає за суворе дотримання
дисципліни особами рядового і
начальницького складу, здійснює
контроль за додержанням ними
розпорядку дня, а також організовує та
проводить службові розслідування щодо
особового складу та працівників,
вживає заходів по усуненню недоліків
за результатами перевірок.

Згідно даних Державної прикордонної
служби України у період з 27.09. по 30.09.2011
року ОСОБА_3 разом із своїм чоловіком,
начальником
Оперативно-координаційного центру ГУ
МНС України в м. Києві полковником
служби цивільного захисту ОСОБА_3
перебувала на відпочинку у Шарм Ель
Шейху (Єгипет), про що було добре відомо
ОСОБА_1

Разом з тим, підполковник служби
цивільного захисту ОСОБА_1 будучи
обізнаним про перебування ОСОБА_3 у
вказаний період поза межами України,
перебуваючи у товариських відносинах,
та будучи підконтрольним по службі з
окремих питань чоловіку ОСОБА_3,
начальнику Оперативно-координаційного
центру ГУ МНС України в м. Києві
полковнику служби цивільного захисту
ОСОБА_3, всупереч покладених на нього
обов'язків, з метою одержання ОСОБА_3
неправомірної вигоди у формі
заробітної плати за фактично
невідпрацьовані дні (324 грн. 70 коп.),
приховав факт її відсутності на службі
без поважних причин та не вжив жодних
заходів щодо стягнення з неї
безпідставно нарахованої заробітної
плати.

Факт підконтрольності із окремих
питань по службі та перебування
начальника САРЗ ГУ МНС України
підполковника ОСОБА_1 у товариських
стосунках із чоловіком своєї підлеглої
ОСОБА_3, начальником
Оперативно-координаційного центру ГУ
МНС України в м. Києві полковником
служби цивільного захисту ОСОБА_3
підтверджуються їх біографічними
довідками, положеннями про підрозділи,
які вони очолюють та поясненнями
ОСОБА_5 і ОСОБА_6

Встановлено, що впродовж 2010-2011 років за
фактичні невиходи на

службу, за ініціативи ОСОБА_1 звільнено
двох співробітників САРЗ ГУ

МНС України та стягнуто із них грошові
кошти за фактично невідпрацьований

час.

Більше того, у зв'язку із проведенням
правоохоронними органами перевірки за
фактом відсутності у період з 27.09. по
30.09.2011 року ОСОБА_3 на службі без
поважної причини ОСОБА_1, уже в
листопаді 2011 року, використовуючи
службові повноваження та пов'язані з
цим можливості, з метою приховування
своїх протиправних дій та узаконення
фактичної відсутності ОСОБА_3 на
службі, в умовах відсутності на те
передбачених Кодексом законів про
працю України підстав, надав останній
дні відпочинку за раніше
відпрацьований час з 27.09.2011 року по
30.09.2011 року, примусивши при цьому свого
підлеглого ОСОБА_7 до візування
відповідного рапорту заднім числом.

Таким чином, начальник САРЗ ГУ МНС
України в м. Києві підполковник служби
цивільного захисту ОСОБА_1, будучи
ознайомленим із Законом країни «Про
засади запобігання і протидії
корупції», умисно та свідомо
використав службові повноваження та
пов'язані з цим можливості з метою
одержання неправомірної вигоди у формі
заробітної плати за фактично
невідпрацьовані дні з 27.09.2011 року по
30.09.2011 року (324 грн. 70 коп.) для іншої
особи, а саме дружини свого керівника і
товариша ОСОБА_3 та своєї підлеглої,
фахівця відділення
матеріально-технічного забезпечення
САРЗ ГУ МНС України в м. Києві молодшого
сержанта сил цивільного захисту
ОСОБА_2, чим порушив встановлене ч. 1 ст. 6
вказаного вище Закону обмеження,
тобто вчинив адміністративне
корупційне правопорушення,
відповідальність за яке передбачена ч.
1 ст. 172-2 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

В ході судового засідання ОСОБА_1 свою
вину у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 172-2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та скоєння
корупційного діяння не визнав та
пояснив, що він дійсно є підполковником
служби цивільного захисту і займає
посаду начальника Спеціалізованого
аварійно-рятувального загону
Головного управління Міністерства
надзвичайних ситуацій України в м.
Києві. Його підлегла, молодший сержант
служби цивільного захисту ОСОБА_3, яка
працювала на посаді фахівця відділення
матеріально-технічного забезпечення
САРЗ ГУМНС України в м. Києві з 27.09. по
30.09. 2011 року використала своє право
отримання днів відпочинку із
збереженням грошового забезпечення за
раніше відпрацьовані надурочні роботи
та роботу у вихідні дні у зв»язку із
проведенням інвентаризації, оцінки та
передачі майна реорганізованого
річкового координаційного
аварійно-рятувального центру МНС
України в м. Києві. Надання днів
відпочинку здійснено на підставі
рапорту ОСОБА_3 від 31.08.2011 року,
завізованого цього ж дня начальником
САРЗ ГУМНС України в м. Києві за
письмовим клопотанням її
безпосереднього керівника, заступника
начальника САРЗ ГУМНС України в м.
Києві ОСОБА_7

За твердженням ОСОБА_1 табель обліку
робочого часу для осіб рядового і
начальницького складу САРЗ ГУМНС
України в м. Києві з восьмигодинним
робочим днем не ведеться.
Номенклатурою справ САРЗ ГУМНС України
в м. Києві не передбачений журнал для
реєстрації рапортів особового складу
загону, вважаючи на що зазначена
категорія документів також не
ведеться.

ОСОБА_1 в судовому засіданні
категорично заперечив товариські
стосунки із ОСОБА_3 та її чоловіком
ОСОБА_3, більше того вказав, що в період
з серпня по вересень 2011 року полковник
служби цивільного захисту ОСОБА_3
перебував на посаді начальника загону
технічної служби ГУ МНС України в м.
Києві, а з вересня по грудень 2011 року на
посаді начальника зміни відділу збору,
обробки інформації та підготовки даних
оперативно-координаційного центру при
ГУ МНС України в м. Києві. У вказаний
період, ОСОБА_1 не перебував у
відносинах підлеглості із ОСОБА_3 та не
був йому підконтрольний ні з яких
питань.

У відповідності до ст.ст. 65, 71 КЗпП
України, власник або уповноважений ним
орган повинен вести облік надурочних
робіт кожного працівника. Залучення
працівників до роботи у вихідні дні
проводиться за письмовим наказом
(розпорядженням) власника або
уповноваженого ним органу.

За ст. 72 КЗпП України, робота у вихідний
день може компенсуватися, за згодою
сторін наданням іншого дня відпочинку
або у грошовій формі у подвійному
розмірі.

Таким чином, ОСОБА_1 не заперечує
відсутність здійснення в САРЗ ГУМНС
України в м. Києві обліку надурочних
робіт працівників, неналежне
оформлення залучення працівників до
роботи у вихідні дні та визнає
недотримання ним норм трудового
законодавства, однак вважає, що не
скоював умисного діяння із
використанням свого службового
становища за для особистої вигоди чи
інтересу, не отримував пропозицій,
обіцянок такої вигоди та не надавав
неправомірної вигоди ОСОБА_3 з метою
схилити її до протиправного
використання наданих їй службових
повноважень та пов»язаних із цим
можливостей.

Суд, дослідивши докази по справі,
вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія
та склад корупційного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 172-2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, з наступних підстав.

Диспозиція ч.1 ст. 172-2 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
передбачає притягнення до
адміністративної відповідальності
особи визначеної у пунктах 1-3 частини 1
ст. 4 Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»за
порушення встановлених законом
обмежень щодо використання службових
повноважень та пов»язаних із цим
можливостей із одержанням за це
неправомірної вигоди у розмірі, що не
перевищує п»яти неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, або у
зв»язку з прийняттям обіцянки
/пропозиції такої вигоди для себе чи
інших осіб.

Згідно з ч.1 ст. 1 Визначення термінів,
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції»:

корупційне правопорушення - це умисне
діяння, що містить ознаки корупції,
вчинене особою, зазначеною у частині
першій ст. 4 цього Закону, за яке законом
установлено кримінальну,
адміністративну, цивільно-правову та
дисциплінарну відповідальність;

корупція -це використання особою,
зазначеною в частині першій статті 4
цього Закону, наданих їй службових
повноважень та, пов»язаних із цим
можливостей з метою одержання
неправомірної вигоди або прийняття
обіцянки /пропозиції такої вигоди для
себе чи інших осіб або відповідно
обіцянка / пропозиція чи надання
неправомірної вигоди особі, зазначеній
в частині першій статті 4 цього Закону,
або на її вимогу іншим фізичним чи
юридичним особам з метою схилити цю
особу до протиправного використання
наданих їй службових повноважень та
пов»язаних із цим можливостей;

неправомірна вигода - грошові кошти,
або інше майно, переваги, пільги,
послуги, нематеріальні активи, що їх
без законних на те підстав обіцяють,
пропонують, надають або одержують
безоплатно чи за ціною, нижчою за
мінімальну ринкову.

З огляду на визначення термінів ч.1 ст. 1
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», корупційне
правопорушення -це обов»язково умисне
діяння скоєне відповідним суб»єктом із
використанням свого службового
становища із метою задоволення власної
вигоди, інтересу або задоволення
вигоди інших осіб.

При цьому, у цій же статті вказаного
Закону, законодавець зазначає, що для
складу корупційного діяння скоєного за
для отримання неправомірної вигоди
особою, зазначеною в частині першій
статті 4 цього Закону, або на її вимогу
іншим фізичним чи юридичним особам,
крім іншого, метою такого діяння має
бути схилення цієї особи до
протиправного використання наданих їй
службових повноважень та пов»язаних із
цим можливостей.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції»суб»єктами відповідальності
за корупційні правопорушення, крім
іншого, є особи рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, підрозділів
цивільного захисту.

З матеріалів справи про
адміністративне правопорушення
вбачається, що ОСОБА_3 04.08.1998 року
вступаючи на посаду радіотелефоніста
чергової зміни ознайомлена із
зобов»язаннями Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України. Станом на
27.09.-30.09.2011 року молодший сержант ОСОБА_3
займала посаду старшого інженера САРЗ
ГУМНС України в м. Києві, відносилась до
молодшого начальницького складу та
відповідно була суб»єктом
відповідальності за корупційні
правопорушення визначені в ч. 1 ст. 4
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції».

При цьому, матеріали адміністративної
справи не містять жодного доказу на
підтвердження того, що будучи
відсутньою на робочому місці з 27.09. по
30.09.2011 року старший інженер САРЗ ГУМНС
України в м. Києві ОСОБА_3 отримала
грошове забезпечення за сприяння
начальника САРЗ ГУМНС України в м.
Києві ОСОБА_1, який діяв з метою схилити
останню до протиправного використання
наданих їй службових повноважень та
пов»язаних із цим можливостей.

Більше того, вказуючи в протоколі про
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення про
безпідставне нарахування ОСОБА_3 у
період з 27.09. по 30.09.2011 року, за час
фактичної відсутності на роботі,
заробітної плати у розмірі 324 грн. 70 коп.
та невжиття заходів щодо стягнення з
неї безпідставно нарахованої
заробітної плати, оперуповноваженим 2
відділу 1 управління ГУ БКОЗ СБ України
здійснюється підміна понять і невірне
трактування нормативно-правових актів,
з огляду на те, що особам рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту
виплачується не заробітна плата, а
грошове забезпечення, порядок
нарахування та виплат якого
визначається не КЗпП України, а
Інструкцією «Про виплату грошового
забезпечення особам рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту».

Зі змісту вказаної Інструкції
вбачається, що грошове забезпечення
особам рядового і начальницького
складу зазначених підрозділів
проводиться один раз за поточний
місяць у період з 20 до 25 числа п.1.7.
Підставою для виплати грошового
забезпечення є наказ начальника органу
управління (підрозділу) по особовому
складу органів управління про
призначення на штатну посаду, яка
входить у його номенклатуру. За
правилами п.1.10 Інструкції грошове
забезпечення, виплачене за правилами і
нормами, які діяли в момент виплати,
поверненню не підлягає, якщо право на
нього повністю або частково особами
рядового і начальницького складу
надалі втрачене. Виплачене грошове
забезпечення стягується на підставі
наказу начальника органу управління
(підрозділу) лише у випадку, якщо особа
одержала грошове забезпечення у
зв»язку з переведенням по службі (п.1.8
Інструкції), а переведення не
відбулося.

Таким чином, ОСОБА_3 набула право на
щомісячне грошове утримання з моменту
вступу на посаду, при цьому начальник
САРЗ ГУМНС України в м. Києві ОСОБА_1
позбавлений можливості стягнути із
останньої грошове забезпечення
виплачене за правилами і нормами, які
діяли на момент виплати, навіть у разі
втрати ОСОБА_3 надалі права на таке
забезпечення.

У відповідності до Довідки САРЗ ГУМНС
України в м. Києві від 24.01.2012 року (а.с. 27)
табель обліку робочого часу для осіб
рядового і начальницького складу САРЗ
ГУМНС України в м. Києві з
восьмигодинним робочим днем не
ведеться. Номенклатурою справ САРЗ
ГУМНС України в м. Києві не
передбачений журнал для реєстрації
рапортів особового складу загону.

В судовому засіданні з»ясовано, що
відносини пов»язані з проходженням
служби особами рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту
регулюються Положенням «Про порядок
проходження служби особами рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту», при
цьому трудове законодавство на дані
відносини розповсюджується лише у
випадках, що не врегульовані даним
Положенням.

У відповідності до вказаного положення
особи рядового і начальницького складу
можуть бути заохочені за зразкове
виконання обов»язків. На них можуть
накладатися дисциплінарні стягнення
за порушення службової дисципліни у
порядку, передбаченому Дисциплінарним
статутом, що передбачено п. 11 Положення.
Внутрішній розпорядок, який визначає
вимоги до організації служби та
розпорядок дня в органах і підрозділах
цивільного захисту затверджується
керівниками відповідних органів і
підрозділів цивільного захисту з
урахуванням особливостей діяльності
цих органів і підрозділів у порядку, що
визначається МНС.

Згідно Наказу САРЗ ГУМНС України в м.
Києві від 04.08.2011 року №51 «Про створення
інвентаризаційної та оціночної
комісії наявного майна Річкового
координаційного аварійно-рятувального
центру МЕС України та його
передачі»фахівець відділення
матеріально-технічного забезпечення
САРЗ ОСОБА_3 була включена до складу
інвентаризаційної комісії по
прийому-передачі матеріальних
цінностей і виконуючи інвентаризацію у
понадурочний час та у вихідні дні, за
вказівкою керівника мала законне право
на заохочення у вигляді днів
додаткового відпочинку.

Суд критично ставиться до пояснень
заступника САРЗ ГУМНС України в м.
Києві ОСОБА_7, що містяться в матеріалах
справи та наданих в судовому засіданні
з огляду на те, що за Рапортом від 26.09.2011
року та Наказом САРЗ ГУМНС України в м.
Києві від 15.09.2011 року №117 о/с останній з
26.09. по 30.10.2011 року знаходився у щорічній
відпустці і не мав повноважень та не
виконував обов»язків, в цей час, щодо
контролю за підлеглими. Також ОСОБА_7
стверджуючи про написання ОСОБА_3
заднім числом рапорту про отримання
днів додаткового відпочинку та
сприяння їй у цьому начальником САРЗ
ГУМНС України в м. Києві ОСОБА_1, не зміг
пояснити суду наявності його власної
візи від 31.08.2011 року «Клопочу по суті
рапорту»на даному документі.

Свідок ОСОБА_9, який займає посаду
начальника управління по роботі з
особовим складом ГУМНС України в м.
Києві не підтвердив у судовому
засіданні факт написання 18.11.2011 року в
його присутності рапорту про отримання
ОСОБА_3 днів додаткового відпочинку
заднім числом.

Також суд не бере до уваги свідчення
заступника начальника САРЗ ГУМНС
України в м. Києві ОСОБА_6, що містяться
у матеріалах справи та наданих у
судовому засіданні з огляду на те, що
останній володіє зазначеною ним
інформацією зі слів інших осіб, що
визнав в судовому засіданні.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3
заперечила товариські стосунки її
чоловіка ОСОБА_3 із начальником САРЗ
ГУМНС України в м. Києві ОСОБА_1 та
пояснила, що вона дійсно з 27.09. по 30.09.2011
року використала своє право отримання
днів відпочинку із збереженням
грошового забезпечення за раніше
відпрацьовані надурочні роботи та
роботу у вихідні дні у зв»язку із
проведенням інвентаризації, оцінки та
передачі майна реорганізованого
річкового координаційного
аварійно-рятувального центру МНС
України в м. Києві. Надання днів
відпочинку здійснено на підставі
рапорту 31.08.2011 року, завізованого цього
ж дня начальником САРЗ ГУМНС України в
м. Києві за письмовим клопотанням її
безпосереднього керівника, заступника
начальника САРЗ ГУМНС України в м.
Києві ОСОБА_7 При цьому, ОСОБА_3
категорично заперечила незаконне
отримання коштів за сприяння
начальника САРЗ ГУМНС України в м.
Києві ОСОБА_1 за для отримання останнім
будь-якої вигоди або ж спонукання її до
протиправного використання наданих їй
службових повноважень та пов»язаних із
цим можливостей.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_10,
який на час відпустки ОСОБА_7 був
безпосереднім керівником ОСОБА_3
підтвердив наявність станом на
27.09.-30.09.2011 року рапорту останньої про
надання їй днів відпочинку за раніше
відпрацьований час та узгодження
зазначеного питання із керівництвом у
відповідності до існуючих інструкцій.

Свідок ОСОБА_5, яка займає посаду
заступника начальника загону,
начальника відділення по роботі з
персоналом в судовому засіданні
пояснила, що працівниками СБУ в
відібраних у неї поясненнях невірно
викладено її відповіді щодо
товариських стосунків начальника САРЗ
ГУМНС України в м. Києві ОСОБА_1 із
ОСОБА_3, оскільки насправді вона не
стверджувала, що вказані особи
товаришують, а зазначала про те, що їй
не відомо фактів негативних стосунків
ОСОБА_1 із співробітниками ГУМНС
України в м. Києві.

Із відповіді ГУ МНС України в м. Києві
від 13.02.2012 року №16/3/354 (а.с 173) вбачається,
що в період з серпня по вересень 2011 року
полковник служби цивільного захисту
ОСОБА_3 перебував на посаді начальника
загону технічної служби ГУ МНС України
в м. Києві, а з вересня по грудень 2011
року на посаді начальника зміни
відділу збору, обробки інформації та
підготовки даних
оперативно-координаційного центру при
ГУ МНС України в м. Києві. У вказаний
період, ОСОБА_1 не перебував у
відносинах підлеглості із ОСОБА_3 та не
був йому підконтрольний ні з яких
питань.

З біографічних довідок ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 вбачається, що вони дійсно були
курсантами Львівського
пожежно-технічного училища МВС СРСР,
при цьому на думку суду зазначена
обставина не є належним доказом
перебування вказаних осіб у дружніх,
товариських стосунках.

З огляду на зазначене суд не вбачає в
діях начальника САРЗ ГУМНС України в м.
Києві ОСОБА_1 наміру отримання власної
вигоди або задоволення особистого
інтересу при наданні дозволу ОСОБА_3
використати дні відпочинку за раніше
відпрацьовані надурочні роботи та
роботу у вихідні дні.

Зі змісту ч.1 ст. 1 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції»вбачається, що діяння за
визначенням не може бути визнане
корупційним правопорушенням, якщо
воно, відповідно є необережним, або не
вчинене з метою, визначеною в Законі.

Згідно ст. 10 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
адміністративне правопорушення
визнається вчиненим умисно, коли особа,
яка його вчинила, усвідомлювала
протиправний характер своєї дії, чи
бездіяльності, передбачала її шкідливі
наслідки і бажала їх або свідомо
допускала настання цих наслідків.

В судовому засіданні з»ясовано та
підтверджено наявними у справі
доказами, що начальник САРЗ ГУМНС
України в м. Києві ОСОБА_1 при
оформленні днів відпочинку із
збереженням грошового забезпечення за
раніше відпрацьовані надурочні роботи
та роботу у вихідні дні за рапортом
ОСОБА_3 діяв у відповідності до
встановлених Інструкції «Про виплату
грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту», Положення «Про порядок
проходження служби особами рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту»та
наказу про включення ОСОБА_3 до складу
інвентаризаційної комісії, при цьому,
не дотримуючись норм трудового
законодавства (неналежний облік
надурочних робіт підлеглих осіб та
відсутність письмового оформлення
залучення осіб до роботи у вихідні дні)
не передбачав можливості настання
негативних наслідків, хоча повинен був
і міг їх передбачити.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по
справі про адміністративне
правопорушення підлягає закриттю при
відсутності події і складу
адміністративного правопорушення.

Таким чином, за відсутності в діях
начальника САРЗ ГУМНС України в м.
Києві ОСОБА_1 умислу та мети скоєння
корупційного діяння, провадження по
справі про притягнення до
адміністративної відповідальності
останнього підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 172-2, 247 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
Законом України «Про засади
запобігання і протидії корупції»,
Інструкцією «Про виплату грошового
забезпечення особам рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту»,
Положенням «Про порядок проходження
служби особами рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
за вчинення правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 172-2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, закрити в зв'язку з
відсутністю події та складу
адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Оболонський районний суд м. Києва на
протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя:
Шевчук А.В.

19.06.2012 Справа №
3-1079/12