Справа № 3/0817/149/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2012 року смт. Новомиколаївка

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Шиш А.Б., розглянувши матеріали, що надійшли з Територіальної державної інспекції праці у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, директора ПрАТ "АТП Транспортник", проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП,

в с т а н о в и в:

22 травня 2012 року до суду із територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказано, що директор ПрАТ "АТП Транспортник" ОСОБА_1 не встановив строки виплати заробітної плати нормативним документом, заробітну плату працівникам виплачував один раз на місяць, у тому числі і за квітень 2012 року виплачена 14 травня 2012 року. Крім того, на час документальної перевірки з 17 травня 2012 року ОСОБА_1 не нарахував та не виплатив заробітну плату працівникам за першу половину травня 2012 року, чим порушив ч. 4 ст. 115 КЗпП України. Згідно графіка щорічних відпусток на 2011 рік не надані щорічні відпустки працівникам ОСОБА_2 в грудні 2011 року за період роботи з 01 березня 2010 року по 01 березня 2011 року та згідно графіка щорічних відпусток на 2012 рік в лютому місяці не надав щорічну відпустку ОСОБА_3 за період роботи з 01 березня 2011 року по 01 березня 2012 року, чим порушив ч. 4 ст. 115 КЗпП України. Крім того, у січні 2012 року при місячній нормі робочого часу 159 годин на місяць працівником ОСОБА_4 фактично відпрацьовано 168 годин, у березні 2012 року при місячній нормі робочого часу 167 годин на місяць працівником ОСОБА_5 фактично відпрацьовано 172 години. У квітні 2012 року при місячній нормі робочого часу 159 годин на місяць працівником ОСОБА_6 фактично відпрацьовано 167 годин, але заробітна плата у подвійному розмірі за надурочно відпрацьований час не нарахована та не виплачена, чим порушено ч. 1 ст. 106 КЗпП України.

ОСОБА_1 пояснив, що 17 травня 2012 року головним державним інспектором праці Територіальної державної інспекції праці у Запорізькій області ОСОБА_7, разом з головним спеціалістом відділу праці Управління праці та соціального захисту населення Новомиколаївської районної державної адміністрації в Запорізькій області ОСОБА_8 було проведено перевірку додержання законодавства про працю ПрАТ «АТП Транспортник». Перед початком перевірки йому не були надані рішення керівників перевіряючих про спільну перевірку, не був наданий план перевірки, накази та посвідчення осіб, які проводили перевірку, письмове повідомлення за 10 днів до початку перевірки йому не надсилалося, про існування звернення ПФУ в Новомиколаївському районі Запорізької області йому стало відомо лише при підписанні акту перевірки.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також вивчивши матеріали справи, доходжу до наступних висновків.

Як свідчать матеріали справи, головним державним інспектором праці Територіальної державної інспекції праці у Запорізькій області ОСОБА_7, разом з головним спеціалістом відділу праці Управління праці та соціального захисту населення Новомиколаївської районної державної адміністрації в Запорізькій області ОСОБА_8 17 травня 2012 року було проведено перевірку додержання законодавства про працю ПрАТ "АТП Транспортник", про що складено акт № 08-18-00090177 від 21 травня 2012 року.

У ході перевірки було встановлено, що директор ПрАТ «Транспортник» ОСОБА_1 не встановив строки виплати заробітної плати нормативним документом, заробітну плату працівникам виплачував один раз на місяць, у тому числі і за квітень 2012 року виплачена 14 травня 2012 року. Крім того, на час документальної перевірки з 17 травня 2012 року ОСОБА_1 не нарахував та не виплатив заробітну плату працівникам за першу половину травня 2012 року, чим порушив ч. 4 ст. 115 КЗпП України. Згідно графіка щорічних відпусток на 2011 рік не надані щорічні відпустки працівникам ОСОБА_2 в грудні 2011 року за період роботи з 01 березня 2010 року по 01 березня 2011 року та згідно графіка щорічних відпусток на 2012 рік в лютому місяці не надав щорічну відпустку ОСОБА_3 за період роботи з 01 березня 2011 року по 01 березня 2012 року, чим порушив ч. 4 ст. 115 КЗпП України. Крім того, у січні 2012 року при місячній нормі робочого часу 159 годин на місяць працівником ОСОБА_4 фактично відпрацьовано 168 годин, у березні 2012 року при місячній нормі робочого часу 167 годин на місяць працівником ОСОБА_5 фактично відпрацьовано 172 години. У квітні 2012 року при місячній нормі робочого часу 159 годин на місяць працівником ОСОБА_6 фактично відпрацьовано 167 годин, але заробітна плата у подвійному розмірі за надурочно відпрацьований час не нарахована та не виплачена, чим порушено ч. 1 ст. 106 КЗпП України.

Статтею 259 КЗпП України визначено, що нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю здійснюють спеціально уповноважені на те органи та інспекції, які не залежать у своїй діяльності від власника або уповноваженого ним органу.

Статтею 35 Закону України "Про оплату праці" зазначено, що контроль за додержанням законодавства про оплату праці здійснюють Міністерство праці та його органи.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 386/2011, Державна інспекція України з питань праці входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та

контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у

зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій,

надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 6 вищевказаного Положення Держпраці України для виконання покладених на неї завдань надано право: здійснювати безперешкодно перевірки у виробничих, службових та адміністративних приміщеннях роботодавців, а також перевірки робочих місць працівників, розташованих поза цими приміщеннями, з метою нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, ознайомлюватися під час проведення перевірок з інформацією, документами і матеріалами та одержувати від роботодавців необхідні для виконання повноважень Держпраці України копії або витяги з документів, ведення яких передбачено законодавством про працю (у тому числі з питань, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Положення) та законодавством про зайнятість.

Проте вказана норма суперечить положенням Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", який безпосередньо регулює відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Із статті 2 вказаного Закону випливає, що його дія поширюється на відносини, пов'язані із здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Там само встановлено винятковий перелік відносин, на які не поширюється його чинність. Серед них відсутні відносини, що виникають під час здійснення нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю, який, у свою чергу, частиною 3 статті 19 Господарського кодексу України віднесено до нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності: "держава здійснює контроль і нагляд за господарською діяльністю суб'єктів господарювання у таких сферах: ... виробництва і праці - за додержанням законодавства про працю".

Таким чином, дія вказаного Закону охоплює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до статті 3 вказаного Закону державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, гарантування прав суб'єкту господарювання; наявності підстав, визначених законом, для здійснення державного нагляду (контролю); плановості й системності державного нагляду (контролю).

Статтею 4 Закону встановлено, що державний нагляд (контроль) може здійснюватися комплексно кількома органами державного нагляду (контролю), якщо їхні повноваження на здійснення чи участь у комплексних заходах передбачені законом. Такі заходи проводяться за спільним рішенням керівників відповідних органів державного нагляду (контролю).

У разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого відповідно до закону, припускає неоднозначне тлумачення прав і обов'язків суб'єкта господарювання або органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб, рішення приймається на користь суб'єкта господарювання.

В порушення вказаної норми, перевірка здійснювалася комплексно головним державним інспектором праці Територіальної державної інспекції праці у Запорізькій області та спеціалістом відділу праці Управління праці та соціального захисту населення Новомиколаївської районної державної адміністрації в Запорізькій області без спільного рішення їх керівників.

Як вбачається з акту перевірки остання здійснювалася на підставі пропозиції ПФУ в Новомиколаївському районі Запорізької області.

Стаття 6 Закону передбачає підстави для здійснення позапланових заходів. Серед них відсутня така підстава, як пропозиція ПФУ. Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється.

Статтею 7 Закону встановлено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою. У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення). Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу. Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання.

Проте перевірка здійснювалася без наказу та посвідчення. Отже інспектор не був вповноважений на проведення цієї перевірки і не мав права її здійснювати.

При здійсненні державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності Державна інспекція України з питань праці повинна керуватися не Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 386/2011, а Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", який, відповідно до статей 6, 19, 113, 116 Конституції України, має вищу юридичну силу.

Щодо застосування до вказаних відносин Конвенцій Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі та № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, які ратифіковані Україною 08.09.2004 року, необхідно виходити з наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Вказаними Конвенціями державним інспекторам праці надані більш широкі повноваження, а ніж встановлені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Проте Конвенція № 81 поширюється лише на промислові та торговельні підприємства, а Конвенція № 129 лише на сільськогосподарські підприємства.

При ратифікації Україною Конвенції № 81 не ратифіковано протокол Міжнародної організації праці 1995 року до цієї Конвенції, яким розширено її дію на некомерційний сектор, тобто на всі підприємства, які не вважаються промисловими і торговельними в розумінні Конвенції № 81.

Отже, на непромислових, неторговельних та несільськогосподарських підприємствах Держнаглядпраці та його посадові особи здійснюють державний нагляд (контроль) у порядку, передбаченому Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

При вирішенні питання про те, чи являється ПрАТ "АТП Транспортник" промисловим, торговельним чи сільськогосподарським підприємством, необхідно виходити з наступного.

Як вбачається з акту перевірки від 21 травня 2012 року видом діяльності за КВЕД останнього є: 60.21.1 Діяльність автомобільного регулярного транспорту.

Інші докази, підтверджуючі право ПрАТ "АТП Транспортник" займатися іншими видами економічної діяльності, в справі відсутні.

Таким чином підприємство не є сільськогосподарським (коди 01.0 02.0), підприємством видобувної та переробної промисловості (коди 10.1 37.2) та торгівельним (коди 50.1 52.7).

Враховуючи, що проведена головним державним інспектором праці Територіальної державної інспекції праці у Запорізькій області ОСОБА_7 спільно з спеціалістом відділу праці Управління праці та соціального захисту населення Новомиколаїївської районної державної адміністрації в Запорізькій області ОСОБА_8, 17 травня 2012 року, перевірка додержання законодавства про працю в ПрАТ "АТП Транспортник" є незаконною, то складений за її результатами акт порушення законодавства не може бути належним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

У зв'язку з вищевикладеним вважаю необхідним справу закрити за відсутності події адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя А.Б.Шиш