ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2012 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює завідуючим відділу охорони здоров»я виконкому міської ради, проживає, ІНФОРМАЦІЯ_2.

за ч 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення по ч 1 ст 41 КУпАП, а саме: ст.ст. 116,80 83 121 КЗпП України, ст.ст. 11, 12 ЗУ « Про відпустки» ст. 24 Закону України „Про оплату праці

Порушено вимоги ст. 116 КЗпП України, відповідно до якої при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Так, згідно наказу від 18.06.2012 р. № 30-к звільнений за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України 18 червня 2012 року водій ОСОБА_3 Виплату всіх сум, що належать працівникові, в день звільнення не проведено, а виплачено 27.06.2012 р. згідно відомості № 57.

Порушується ст. 80 КЗпП України та ст. 11 Закону України „Про відпустки в частині, якою забороняється ненадання відпусток повної тривалості протягом двох років підряд. Так, головному бухгалтеру ОСОБА_4 за період роботи з 01.08.2009 р. по 31.07.2010 року надана частина щорічної відпустки тривалістю 14 календарних днів з 14.06.2011 року та 7 календарних днів з 07.02.2012 року, тобто за період роботи з 01.05.2009 року по теперішній час відпустка повної тривалості не надана.

Відповідно до ст. 12 Закону України „Про відпустки щорічну відпустку на прохання працівника може бути поділено на частини будь-якої тривалості за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів. Невикористану частину щорічної відпустки має бути надано працівнику, як правило, до кінця робочого року, але не пізніше 12 місяців після закінчення робочого року, за який надається відпустка. В порушення вимог вказаної статті бухгалтеру ОСОБА_5 за період роботи з 21.02.2010 р. по 20.02.2011 року наказом від 02.08.2011 р. № 45-в надана частина щорічної відпустки з 21.02.2010 року тривалістю 14 календарних днів, наказом від 28.05.2012 р. № 17-в надана частина тривалістю 2 календарних дня з 30.05.2012 р. Невикористана частина відпустки за вказаний період роботи на час перевірки не надана.

Має місце порушення ст. 121 КЗпП України, вимог Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 13.03.98 № 59 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 17.03.2011р. № 362) щодо порядку забезпечення коштами на поточні витрати. Пунктом 5 Інструкції встановлено, що підприємство, що відряджає працівника, забезпечує його коштами для здійснення поточних витрат під час службового відрядження (авансом). Аванс відрядженому працівникові може видаватися готівкою або перераховуватися у безготівковій формі на відповідний рахунок для використання із застосуванням платіжних карток. Так, згідно наказу від 19.04.2012 р. № ко/10 заступник завідуючого ОСОБА_6 перебував у відрядженні 20 квітня 2012 року у м. Полтава, коштами для здійснення поточних витрат під час службового відрядження (авансом) працівники забезпечений не був. Відшкодування витрат на відрядження проведено 08.05.2012 р. (платіжне доручення № 108 від 08.05.2012 p., відомість № 37).

ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 були звільнені 30.03.2012 року за переведенням до 4-ої міської лікарні по п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ від 30.05.2012 р. № 15-к).

В наказі про звільнення всім працівникам зазначено кількість днів невикористаної відпустки:

-ОСОБА_7 - 43 дні за період роботи з 03.11.2010 р. по 30.03.2012 р.

-ОСОБА_8 - 47 днів за період роботи з 07.04.2010 р. по 30.03.2012 p.;

-ОСОБА_9 - 51 день за період роботи з 01.08.2010 р. по 30.03.2012 p.;

-ОСОБА_10 - 13 днів за період роботи з 17.10.2011 р. по 30.03.2012 p.;

-ОСОБА_11 - 78 днів за період роботи з 24.09.2009 р. по 30.03.2012 р. та 44 дні соціальної відпустки (ст. 19 ЗУ «Про відпустки»).

Відповідно до особових рахунків працівників за березень 2012 року нарахування грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки не проводилось, що свідчить про порушення вимог ст. 24 Закону України «Про відпустки» та ст. 83 КЗпП України.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про відпустки» та ст. 83 КЗпП України «у разі переведення працівника на роботу на інше підприємство, в установу, організацію грошова компенсація за не використані дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, установи, організації, куди перейшов працівник».

ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась по невідомій суду причині про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

На момент винесення постанови закінчились строки, передбачені ч 2 ст 38 КпАП України, накладення адміністративного стягнення, тому відповідно до вимог ст 247 КпАП України провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ч 1 ст. 41, ч. 2 ст. 38, п 7 ст. 247, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 41 КпАП України закрити в звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на протязі 10 днів до судової палати апеляційного суду Полтавської області в кримінальних справах через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Протест прокурора на постанову може бути внесено протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги та внесення протесту або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано. Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СУДДЯ: Е.І.Каліновська