ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2012 року суддя Личаківського
районного суду м. Львова Стрепко Н.Л.,
розглянувши адміністративний
матеріал, який надійшов з
Територіальної державної інспекції
праці у Львівській області про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
директора ПП»Р.Д.Ж.», що знаходиться за
адресою: м. Львів, вул.Пасічна, 102/25,
проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, –

встановив:

ОСОБА_1 обіймаючи посаду директора
ПП»Р.Д.Ж.», що знаходиться у м.Львові по
вул. Пасічна, 102/25, порушив вимоги
законодавства про працю , а саме вимоги
Наказу Мінстату України від 05.12.08 №489,
зокрема працівників підприємства під
підпис не ознайомлювали з наказами, які
стосувались їх трудових відносин. Крім
того, ОСОБА_1 порушив вимоги 2.12
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників, а саме при
огляді представлених трудових книжок
працівників встановлено, що у таких
відсутні підписи власників трудових
книжок Процев»ят І.В., ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, якою передбачено, що після
зазначення дати заповнення трудової
книжки працівник своїм підписом
завіряє правильність внесених
відомостей. Першу сторінку (титульний
аркуш) трудової книжки підписує особа,
відповідальна за видачу трудових
книжок і після цього ставиться печатка
підприємства (або печатка відділу
кадрів) на якому вперше заповнювалася
трудова книжка. Разом з тим, ОСОБА_1
порушив вимоги наказу Держкомстату
України та Міністерства оборони
України №495/656 від 25.12.09р. «Про
затвердження типових форм первинного
обліку особового складу», а саме при
огляді особових карток форми П-2 на
працівників підприємства встановлено,
що особові картки на всіх працівників
ведуться неналежним чином з порушенням
яке полягає в тому, що в усіх картках
працівників відсутні записи про
прийом, переміщення працівників. Також
ОСОБА_1 порушено вимоги наказу Мінстату
України від 27.10.1995 року №277, а саме книга
обліку руху трудових книжок не
пронумерована, не прошнурована та не
скріплена печаткою. Крім того, порушено
вимоги ст..79 КЗпП України, ст..10 Закону
України «Про відпустки», а саме в ході
проведення перевірки адміністрацією
підприємства не представлено графіків
відпустки за 2011-2012роки, що може
свідчити про їх відсутність. При огляді
представлених адміністрацією
підприємства табелів використання
робочого часу за період з січня 2011р. по
січень 2012р. встановлено, що працівники
підприємства працювали в режимі
неповної зайнятості, зокрема в січні
2011р. -11 робочих дні по 4 год., в лютому
2011р.- 4 робочі дні по 8 год., в березні
2011р.-4 робочих дні по 8 год., в квітні 2011р.-
4 робочі дні по 8 год., в травні 2011р.- 4
робочих дні по 8 год., в червні 2011р.- 20
робочих днів по 4 год., в липні 2011р. –21
робочий день по 4 год., в серпні 2011р.- 22
робочих дні по 4 год., в вересні 2011р.- 22
робочих дні по 4 год., в жовтні 2011р.- 21
робочий день по 4 год., в листопаді 2011р.-
22 робочих дні по 4 год., в грудні 2011р.- 22
робочих дні по 8 год., чим порушено
вимоги ч.3 ст.32 КЗпП України, яке полягає
в тому, що про зміну істотних умов
праці-систем та розмірів оплати праці,
пільг, режиму роботи, встановлення або
скасування неповного робочого часу,
суміщення професій, зміну розрядів і
найменування посад та інших
–працівник повинен бути повідомлений
не пізніше ніж за два місяці. Також
ОСОБА_1 порушено вимоги ст..84 КЗпП
України, ст..26 Закону України «Про
відпустки», а саме при дослідженні
наказів по підприємству встановлено,
що має місце надання працівникам
відпусток без збереження заробітної
плати тривалістю більше 15 календарних
дні, зокрема відповідно до наказу №1
від 04.01.11 у січні 2011 року з 01.01.11 до 17.01.11
працівники не працювали, заяв
працівників на надання відпусток без
збереження заробітної плати не
представлено в ході проведення
перевірки, що може свідчити про їх
відсутність.

В судовому засіданні правопорушник
вину визнав повністю.

Вчинене правопорушення стверджується
актом перевірки №13-01-085/0245 від 21.02.2012р.,
протоколом №13-01-085/0125 про
адміністративне правопорушення від
21.02.2012р.

Оглянувши матеріали справи, що
кваліфікація дій правопорушника
правильна, його вина доведена
зібраними по справі та перевіреними в
судовому засіданні доказами.

Враховуючи характер вчиненого
правопорушення, особу порушника, йому
слід накласти адміністративне
стягнення у виді штрафу в межах санкції
статті.

Керуючись статтями 8, 33, ч.1 ст. 41, ст. 283,
284, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суд-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та застосувати до нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі тридцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 510 (п»ятсот
десять) гривень у дохід держави.

Постанова може бути оскаржена особою,
яку притягнуто до адміністративної
відповідальності, її законним
представником, захисником, потерпілим,
його представником, шляхом подання
апеляційної скарги, або на неї може
бути внесено протест прокурора
протягом десяти днів з дня винесення
постанови.

Суддя

Стрепко Н. Л.