АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/1690/120/2012
Головуючий по 1-й інстанції КОСИК С.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2012 року

м.Полтава

Суддя судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
Полтавської області ОСОБА_1 з участю
прокурора Коннової Н.В., особи
притягнутої до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2 захисника
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Полтаві
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
судді Машівського районного суду від 22
березня 2012 року,-

ВСТАНОВИВ:

цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка та
жителька с. Селещина, вул.Будьонного 7,
Машівського району, українка,
громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2,
працює заступником начальника центру з
фінансового забезпечення Полтавського
обласного державного центру
експертизи сортів рослин з Державною
інспекцією з охорони прав на сорти
рослин Полтавської області, -

визнана винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 172-2 КУпАП України і
піддана адміністративному стягненню у
виді штрафу в розмірі 850 грн. з
конфіскацією незаконно одержаної
неправомірної вигоди матеріального
характеру в сумі 695грн.78коп.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 визнана
винною в тому, що обіймаючи посаду
заступника начальника центру з
фінансового забезпечення Полтавського
обласного державного центру
експертизи сортів рослин з Державною
інспекцією з охорони прав на сорти
рослин Полтавської області умисно
вчинила дії, направлені на одержання
нею неправомірної вигоди у вигляді
заробітної плати за трудодні за час її
відсутності на робочому місці у
зв’язку з перебуванням на навчанні в
Харківському національному
економічному університеті в період
часу з 11.10.2011року по 23.10.2011року та
отримала за цей час кошти в сумі 695.78грн.
чим вчинила правопорушення,
передбачене ч.2 ст. 172-2 КУпАП України.

З огляду на викладене суддя дійшла
висновку, що ОСОБА_2 умисно
використала свої службові
повноваження з метою одержання
неправомірної вигоди в розмірі 695.78грн.,
що не перевищує 100 н.м.д.г.. Отже, в її
діях наявні ознаки корупційного
правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати постанову місцевого суду як
незаконну та необгрунтовану і закрити
провадження по справі у зв’язку з
відсутністю в її діях складу
адміністративного правопорушення. При
цьому вказує, що обмежень щодо
використання службового становища та
пов’язаних з цим можливостей не
порушувала. Неправомірного сприяння
фізичним особам не надавала. Зазначає,
що в період, який їй ставиться у вину
вона перебувала на установчій сесії в
університеті про що усно повідомила
свого начальника. За погодженням з ним
заява про надання додаткової
навчальної відпустки на час сесії нею
не подавалася, оскільки не було на кого
покласти виконання її обов’язків. Тому
під час перебування на сесії фактично
продовжувала виконувати покладені на
неї службові обов’язки в поза робочий
час.

За час перебування на сесії в табелі
обліку робочого часу зазначено, що з
11жовтня по 27 жовтня 2011року ОСОБА_2
працювала. На підставі чого їй
нараховано та виплачено заробітну
плату в сумі 695.78грн.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення ОСОБА_2 та її захисника
ОСОБА_3 на підтримання апеляції в
повному об’ємі, заперечення проти
апеляції прокурора Коннової Н.В.,
перевіривши мотиви апеляції,
дослідивши наявні у справі докази,
давши їм аналіз та оцінку вважаю, що
апеляція підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

За змістом ст. ст. 252, 280 КУпАП при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення суд має повно,
об’єктивно та всебічно дослідити всі
обставини справи в їх сукупності та
з’ясувати, чи було скоєно
адміністративне правопорушення, чи
винна особа у його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, а також з’ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Вказані вимоги суддею виконані не в
повній мірі.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 працює на посаді заступника
начальника центру з фінансового
забезпечення Полтавського обласного
державного центру експертизи сортів
рослин з Державною інспекцією з
охорони прав на сорти рослин
Полтавської області, є службовою
особою.

Об’єктивна сторона правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 172-2 КУпАП полягає
в порушенні обмежень щодо використання
службового становища та пов’язаних з
цим можливостей з одержанням за це
неправомірної вигоди.

У примітці до цієї статті вказується,
що у ст. ст. 172-2 і 172-3 КУпАП під
неправомірною вигодою слід розуміти
грошові кошти або інше майно, переваги,
пільги, послуги, нематеріальні активи,
що їх без законних на те підстав
обіцяють пропонують, надають або
одержують безоплатно чи за ціною,
нижчою за мінімальну ринкову.

В ст. 6 «Обмеження щодо використання
службового становища»розділу 2
«Заходи, спрямовані на запобігання і
протидію корупції»Закону України «Про
засади запобігання і протидії корупції
вказуються види таких обмежень. До них
законодавець відносить:

1) неправомірно сприяти фізичним або
юридичним особам у здійсненні ними
господарської діяльності, одержанні
субсидій, субвенцій, дотацій, кредитів,
пільг, укладення контрактів;

2) неправомірно сприяти призначенню на
посаду особи;

3) неправомірно втручатися в діяльність
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування або
посадових осіб.

4) неправомірно надавати перевагу
фізичним або юридичним особам у
зв’язку з підготовкою проектів,
видання нормативно-правових актів та
прийняття рішень, затвердженням
(погодженням) висновків.

З матеріалів справи видно, що з 7 по 27
жовтня 2011 року ОСОБА_2 перебувала на
установчій сесії в Харківському
Національному економічному
університеті, де вона є студенткою 4-го
курсу заочної форми навчання (а.с.16). Від
так вона мала право на отримання
додаткової оплачуваної відпустки.

Адміністрації установи де працює
ОСОБА_2 було відомо про те, що остання є
студенткою 4-го курсу заочної форми
навчання. Окрім того, в окреслений
період, крім навчання, в поза робочий
час, що констатує в судовому рішенні
суддя, вона виконувала ще і свої
службові обов’язки, що підтвердили в
судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та
ОСОБА_5Дане питання було погоджено з
керівником установи.

Відповідно до ст. 215 КЗпП України
працівникам, які навчаються у вищих
навчальних закладах з вечірньою та
заочною формами навчання, надаються
додаткові відпустки у зв’язку з
навчанням, а також інші пільги,
передбачені законодавством.

За змістом ст. 15 Закону України «Про
відпустки»працівникам, які успішно
навчаються без відриву від виробництва
у вищих навчальних закладах з
вечірньою та заочною формами навчання,
надаються додаткові оплачувані
відпустки на період установчих занять,
виконання лабораторних робіт,
складання заліків та іспитів для тих,
хто навчається на третьому і наступних
курсах у вищих навчальних закладах
незалежно від рівня акредитації з
заочною формою навчання –40
календарних днів.

Як вбачається з повідомлення
Полтавського обласного державного
центру експертизи сортів рослин з
Державною інспекцією з охорони прав на
сорти рослин Полтавської області за
період відпустки в зв’язку з навчанням
ОСОБА_2 в період з 11 по 27 жовтня 2011року
їй підлягала до виплати сума в розмірі
772 грн. 44 коп.

Фактично вона отримала заробітну плату
за період часу з 11 по 23 жовтня 2011року в
сумі 695 грн.78 коп. (а.с.56). Отже, вона
отримала суму коштів, яка на 77грн.66 коп.
менша від тієї суми на отримання якої
вона мала право по закону при наданні
офіційної додаткової оплачуваної
відпустки для навчання.

За таких обставин висновок судді про
одержання неправомірної вигоди ОСОБА_2
у вигляді отримання нею заробітної
плати в розмірі 695грн. 78 коп. не
ґрунтується на зібраних у справі
доказах.

З наведеного видно, що насправді жодних
матеріальних благ, пільг або інших
переваг ОСОБА_2 не отримала. Висновок
суду про те, що корисливий мотив
полягає в намірі ОСОБА_2 отримати
надбавку та можливо премію, яка за час
перебування у відпустці не
передбачена, суперечить змісту ч.2
ст.172-2 КУпАП, оскільки правопорушення
вважається закінченим з моменту
одержання хоча б частки із зумовленої
неправомірної вигоди, а не
встановленні наміру одержати таку
вигоду. Більше того, з матеріалів
справи вбачається, що премія
працівникам в жовтні місяці взагалі не
виплачувалася (а.с.56).

Отже, з викладеного випливає, що ОСОБА_2
не порушила жодного з названих вище
обмежень щодо використання службового
становища та пов’язаних з цим
можливостей з одержанням за це
неправомірної вигоди.

За змістом ст. 172-2 КУпАП суб’єктивна
сторона корупційного діяння
характеризується тим, що воно
учиняється умисно(з прямим умислом)
лише з корисливих спонукань. Особа, яка
його вчиняє усвідомлює, що вона
незаконно використовує свої службові
повноваження та незаконно одержує в
зв’язку з цим певні матеріальні блага.

Поміж тим, в матеріалах справи відсутні
докази, що стверджують наявність у
ОСОБА_2 такого умислу та не міститься
жодних даних, які б свідчили про
особисту зацікавленість ОСОБА_2 в
отриманні неправомірної вигоди.

Аналіз наведених доказів, зібраних у
адміністративному матеріалі, свідчить
про відсутність складу
адміністративного правопорушення за
ч.2 ст.172-2 КУпАП в діях апелянта, що за
змістом п. 1 ст. 247 КУпАП виключає
провадження у справі про
адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладене, постанова судді
підлягає скасуванню, а справа закриттю
на підставі п.1ст.247 КУпАП за
відсутності складу
адмінправопорушення.

З огляду на наведене та керуючись ст.
ст. 293, 294 Кодексу України про
адміністративні правопорушення суддя ,
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Постанову судді Машівського
районного суду Полтавської області
від 22 березня 2012 року щодо ОСОБА_2
скасувати, а провадження по справі
закрити в зв’язку з відсутністю в її
діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2ст.172-2
КУпАП.

Постанова є остаточною, оскарженню не
підлягає.

Суддя

ОСОБА_1

Копія