Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2012 року
м. Миколаїв

Суддя Центрального районного
суду м. Миколаєва Рудяк А.О.,
розглянувши адміністративну справу
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Миколаєва, фізичної-особи
підприємця, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

про вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

12.06.2012 року головним державним
інспектором праці ТДІзПП у
Миколаївській області Кордік Є.І. була
проведена перевірка фізичної-особи
підприємця ОСОБА_1 щодо дотримання
вимог чинного законодавства про працю.

В ході перевірки було
встановлено, що у виробничому
приміщенні, де здійснює свою
діяльність підприємець ОСОБА_1
знаходилось 4 громадянки: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_6, які на
користь приватного підприємця
виконували роботу швій.

Вказаний факт письмово
підтверджується поясненнями ОСОБА_1,
яка пояснила, що громадянки ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 працюють з 05.06.2012 року, а
ОСОБА_6 працює з 11.06.2012 року трудові
договори з вище перерахованими
громадянками не укладався, запис до
трудових книжок вище перерахованими
громадянками не вносився, так як вони
знаходяться на випробуванні.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КЗпП при
укладанні трудового договору може бути
обумовлене угодою сторін випробування
з метою перевірки відповідності
працівника роботі, яка йому
доручається. Умова про випробування
повинна бути застережена в наказі
(розпорядженні) про прийняття на
роботу.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 КЗпП
України трудовий договір вважається
укладеним і тоді, коли наказ чи
розпорядження не були видані, але
працівника фактично було допущено до
роботи. Відповідно до ст. 23 КЗпП України
трудовий договір може бути укладеним
на визначений строк, встановлений за
погодженням сторін та таким, що
укладається на час виконання певної
роботи.

Проте на час перевірки ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залучені до
виконання роботи на користь підприємця
без укладення трудового договору, що є
порушенням п. 6 ч. 1 ст. 24 КЗпП України,
який передбачає обов'язкове укладання
трудового договору в письмовій формі з
фізичною особою.

В порушення ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про
оплату праці»роботодавцем ОСОБА_1 не
проводиться достовірний облік
виконуваною працівником роботи, не
здійснюється бухгалтерський облік
витрат на оплату праці, зокрема у
підприємця відсутні табелі обліку
робочого часу, відомості про
нарахування та виплату заробітної
плати. Відсутність обліку робочого
часу фактично позбавляє працівника
право на оплату за роботу у святкові та
неробочі дні, за роботу в надурочний
час тощо. Відсутність первинних
облікових бухгалтерських документів
позбавляє можливості дослідити
порядок та розміри виплати заробітної
плати.

У судовому засіданні ОСОБА_1
визнала себе винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Обставини вчинення даного
правопорушення підтверджено даними
протоколу № 14-01-009/0115 від 12.06.2012 року про
адміністративне правопорушення, актом
перевірки від 12.06.2012 року, та іншими
письмовими матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи,
вважаю, що у діях ОСОБА_1 вбачається
склад правопорушення, передбаченого ч.
1 ст. 41 КУпАП, а саме: порушення вимог
законодавства про працю.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при
малозначності вчиненого
адміністративного правопорушення
(посадова особа), уповноважений
вирішувати справу, може звільнити
порушника від адміністративної
відповідальності і обмежитись усним
зауваженням.

При застосування стягнення суд,
відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, враховує
характер вчиненого правопорушення,
особу правопорушника, також те що були
усунуті всі недоліки, визнала себе
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення в повному обсязі,
діяння не являє великої суспільної
небезпеки, наслідками не причинено
значної шкоди державі, суспільству,
ступінь її вини, обставини, що
пом'якшують та обтяжують
відповідальність, вважаю, можливо
звільнити ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності.

Керуючись ст. ст. 22, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної
відповідальності передбаченої за ч. 1
ст. 41 КУпАП за малозначністю
правопорушення, обмежившись усним
зауваженням.

На постанову протягом 10 днів з
моменту її винесення може бути подано
апеляційну скаргу.

Суддя
А.О. Рудяк