Апеляційний суд Івано-Франківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2012 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., з участю апелянта ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляцією ОСОБА_1, на постанову Івано-Франківського міського суду від 20 жовтня 2011 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець

АДРЕСА_1, громадянин України, -

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст. 352, 355 Митного кодексу України (далі МК) та на підставі ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді конфіскації безпосереднього предмета порушення митних правил сідельного тягача «DAF TE85XC» 2003р.в., шасі №XLRTE85XСЄОE601763, а в разі відсутності підлягає стягненню його вартість в сумі 82306 грн.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 11жовтня 2010 року, через митний кордон України (пункт пропуску „Шегині" Львівської митниці) ввіз на митну територію України придбаний ним в Королівстві Нідерланди товар - сідельний тягач «DAF TE85XC» 2003р.в., шасі № XLRTE85XСЄОE601763 .

Як підставу для переміщення через митний кордон України, нарахування митних платежів та митного оформлення в Івано-Франківській митниці вказаного товару по вантажній митній декларації № 206000013/2010/003570 від 14 жовтня 2010, ОСОБА_1 було подано митним органам України фактуру від 07.01.2010р. № 299, в якій було зазначено, що вартість товару становить 5500 євро (60358.07 грн. по курсу НБУ станом на 11 жовтня 2010р.).

Івано-Франківською митницею від митних органів Королівства Нідерланди отримано лист від 04 липня 2011р. № 11/381/80208 про проведення перевірки по факту експорту зазначено, що по інвойсу сідельний тягач був проданий фірмою ОСОБА_1, за 7500 євро. Інвойс, в якому зазначена вартість 5 500 євро наданий ОСОБА_1, митним органам України є фальшивий.

Відповідно до службової записки відділу адміністрування митних платежів Івано-Франківської митниці від 10.08.2011р. № 13/32-136 різниця між платежами сплаченим при митному оформленні вказаного товару та тими, які б підлягали сплаті по інвойсу, наданому митним органам Королівства Нідерланди, становить 7066.01 грн.

Вартість безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме сідельного тягача «DAF TE85XC» 2003р.в., шасі №XLRTE85XСЄОE601763 становить 7500 євро, що згідно курсу НБУ на момент переміщення через митний кордон України складає 82306 грн.

Таким чином, громадянином України ОСОБА_1 вчинені дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю, шляхом надання митному органу, як підстави для переміщення документа, що містить неправдиві відомості щодо вартості товару, а також дії спрямовані на зменшення розміру податків та зборів, що є порушенням митних правил, передбаченим ст.ст. 352, 355 МК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що при накладенні стягнення судом не було враховано всіх обставини справи, а саме те, що його дружина не працює, на його утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, по місцю проживання характеризується позитивно і накладене стягнення є надто суворим. Крім того, вказує, що дане правопорушення вчинив при збігу тяжких сімейних обставин у сімї, конфіскований судом першої інстанції тягач йому не належить, а сплатити його повну вартість для нього є неможливим. Просить постанову судді змінити та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_3 пояснив, що придбаний ним тягач йому ніколи не належав, а він тільки виконував доручення про його переміщення через митний кордон. Надані йому документи він не підробляв і фактично достовірність їх не перевіряв, оскільки виконував роль водія. Не заперечує, що такі документи могли бути фіктивними. Визнав себе винним у вчиненні правопорушення, оскільки розуміє, що несе особисту відповідальність за розмитнення ввезеного товару.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_3, який просив поновити строк для апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції та задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, а також додані документи під час апеляційного розгляду, вважаю, що клопотання та апеляційна скарга підлягають до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без його участі, а тому пропущений строк слід поновити, вважаючи його початком дату отримання судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.352, 355 МК, апелянтом не оспорюється.

Разом з тим, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення суд, як того вимагає ст. 33 КУпАП, повинен був врахувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається із матеріалів справи, ці вимоги закону судом не дотримано.

Притягуючи до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладаючи адміністративне стягнення у виді конфіскації сідельного тягача вартістю 82 306 грн. суд не врахував того, що така санкція є альтернативною і найбільш суворою, а тому повинна застосовуватися з врахуванням тих обставин, які вирізняють вчинене конкретне правопорушення як таке, що містить підвищену суспільну небезпечність.

Аналіз обставин вчинення правопорушення вказує про відсутність такої ступені небезпечності.

Зокрема, як слідує з матеріалів справи, правопорушення було вчинено з метою знизити митні платежі на суму, що складає близько 6% від сплачених коштів на придбання та розмитнення товару.

Крім цього, встановлено, що придбання автомобіля та його переміщення на митну територію України відбувалося для передачі іншій особі ОСОБА_4, яка згідно з реєстраційними документами є власником цього транспортного засобу.

Поза увагою суду залишилися і дані про особу порушника та ряд обставин, що помякшують відповідальність. Такі обставини як розкаяння винного у вчиненому, наявність на його утримуванні двох малолітніх дітей, позитивна характеристика та майновий стан не зазначені в постанові суду взагалі.

З урахуванням викладеного вважаю, що постанова судді не відповідає вимогам закону, є необґрунтованою в частині визначення виду та розміру стягнення, а призначене стягнення є несправедливим внаслідок суворості.

За таких умов, прохання апелянта про помякшення стягнення та визначення його у виді штрафу слід задовольнити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду від 20 жовтня 2011 року щодо нього змінити і визначити йому за ст.ст. 352, 355 Митного кодексу України згідно правил ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення 10 000 (десять тисяч) грн. штрафу.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_5