Справа №: 3-1140/12
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2012 рокум.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернiвецької областi в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1

при секретарi ОСОБА_2

за участю:

прокурора Кисельова Л.К.

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адмiнiстративне правопорушення вiдносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, працюючої директором ОСОБА_5 районного територіального центру соціального обслуговування, заміжньої, раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, за ч.1 ст.9, ч.2 ст.14 Закону України Про засади запобігання і протидії корупціївід 07.04.2011 року та ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення

встановив

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.06.2012 року складеного старшим оперуповноваженим в ОВС відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області, щодо ОСОБА_4, директора ОСОБА_5 районного територіального центру соціального обслуговування (в подальшому Центр), ОСОБА_4 працюючи на зазначеній посаді, являлася посадовою особою юридичної особи публічного права, яка прирівнюється до осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування і згідно з пп. ап.2 частини першої ст..4 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції(в подальшому Закон), є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Виходячи з цього ОСОБА_4, всупереч статті 9 зазначеного Закону не вжила заходів для усунення порушень обмежень щодо роботи близьких їй осіб, оскільки ОСОБА_4 прийняла на роботу та мала в своєму безпосередньому підпорядкуванні рідну сестру ОСОБА_6, так як остання працювала в Центрі на посаді соціального працівника відділення соціальної допомоги вдома і не дотрималась вимог статті 14 Закону щодо урегулювання конфлікту інтересів.

Зазначене призвело до вчинення ОСОБА_4 правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як в період з 01.07.2011 року до теперішнього часу не повідомила свого безпосереднього керівника про наявність у неї конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП не визнала і пояснила, що не вважає себе правопорушником так як її сестра, яка в даний час звільнена з роботи в Центрі, не перебувала в її безпосередньому підпорядкуванні оскільки займала посаду соціального працівника під безпосереднім керівництвом завідуючого відділення та крім того вона була обрана присяжним ОСОБА_5 райсуду, а відповідно вона не може бути притягнута до адмінвідповідальності. Вона також неодноразово ставила до відома Голову ОСОБА_5 районної ради, про те, що в Центрі працює її сестра.

Суд вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_4 її захисника та висновок прокурора знаходить, що ОСОБА_4 згідно з пп. ап.2 частини першої ст.4 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, оскільки являється посадовою особою юридичної особи публічного права, яка не зазначена в п.1 ч.1 ст.4 Закону, але одержує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету, оскільки згідно п.4 аст.89 Бюджетного кодексу України, територіальні центри соціального обслуговування, фінансуються з районного бюджету, який відповідно до п.26 ст.2 Бюджетного кодексу України, відноситься до місцевого бюджету.

В судовому засіданні знайдено узгодження того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 являються рідними сестрами, що також підтверджується і витягами з актових записів, які були досліджені в суді (а.с. 38-42 та 97-111), а також і поясненнями та листами ОСОБА_4, які вона направляла до прокуратури району (а.с.122) і голові ОСОБА_5 райради (а.с. 115, 128, 129).

Згідно п.1 ст.1 Закону України Про засади запобігання і протидії корупціїбезпосереднє підпорядкування, це відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень, контролю за їх виконанням.

Виходячи з цього, суд вважає також, що ОСОБА_6 хоча і працювала у відділенні соціальної допомоги, який очолювався начальником відділення але вона приймалася на роботу директором Центру (а.с.34), її посадова інструкція затверджувалась директором Центру (а.с.35), її преміювання та виплата зарплати здійснювалась на підставі документів підписаних, затверджених і завізованих директором Центру (а.с.46-64), а відповідно вона перебувала в підпорядкуванні у директора Центру ОСОБА_4

Відповідно до положень ст.9 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, ОСОБА_4, яка є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, не може мати у безпосередньому підпорядкуванні близьких їй осіб, якими відповідно до п.1 ст.1 зазначеного Закону, являються і рідні сестри, та зобовязана повідомити керівництво органу, про працюючих в цьому органі близьких їй осіб. Виключення із цього правила, складають тільки особи зазначені в ч.3 ст.9 цього Закону в т.ч. і присяжні, якими являються як ОСОБА_4 так і ОСОБА_6

Однак в даному випадку, на думку суду, зазначені положення щодо присяжних, на ОСОБА_4 не поширюються, оскільки адміністративний протокол складено 25.06.2012 року за період з 01.07.2011 року, а присяжними ОСОБА_4 і її сестра призначені 27.07.2012 року (а.с.123), тобто за межами зазначеного періоду.

Таким чином, приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 яка працювала на посаді соціального працівника у відділенні соціальної допомоги ОСОБА_5 районного територіального центру та ОСОБА_4 яка працює директором цього Центру є рідними сестрами, суд вважає що у ОСОБА_4 виникла суперечність між її особистими інтересами, повязаними із роботою близької їй особи та її службовими повноваженнями, тобто виник конфлікт інтересів, який ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.14 Закону України Про засади запобігання і протидії корупціїзобовязана була урегулювати як шляхом уживання заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Згідно вимог ст.172-7 КУпАП до відповідальності притягаються особи які не повідомили безпосереднього керівника у випадках передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів.

Під конфліктом інтересів, відповідно до положень ч.2 статті 172-7 КУпАП та згідно п.1 ст.1 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на обєктивність або неупередженість прийнятих рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Судом встановлено, що засновником ОСОБА_5 районного територіального центру соціального обслуговування, згідно Статуту Центру (а.с.17) являється Сторожинецька районна рада, яку очолює Голова ради, який і уклав із ОСОБА_4 трудовий контракт, а тому відповідно безпосереднім керівником директора Центру ОСОБА_4 є Голова ОСОБА_5 районної ради.

Із досліджених судом листів № 232 від 30.06.2011 року (а.с.128), № 152 від 22.04.2012 року (а.с.129) та № 212 від 25.06.2012 року (а.с.115) вбачається, що ОСОБА_4 зверталася до свого безпосереднього керівника і повідомляла про те, що в Центрі працює її рідна сестра ОСОБА_6

При цьому судом встановлено, що один із листів за № 232 був направлений до голови райради на виконання вимог Закону України Про запобігання і протидію корупціїале за межами дії вказаного Закону, оскільки згідно прикінцевих та перехідних положень Закону, він набрав чинності з 1 липня 2011 року, а лист датований 30 червня 2011 року, тобто поданий за день до набрання чинності Законом. В подальшому, написання листа № 152, було повязане із переукладенням трудового контракту.

Аналізуючи вказані листи, на предмет їх відповідності положенням п.2 ч.1 ст.14 Закону та статті 172-7 КУпАП, щодо повідомлення про наявність конфлікту інтересів, суд знаходить, що листи відповідають вказаним положенням і дійсно являються повідомленнями, які зазначені в Законі і Кодексі.

Суд вважає, що лист датований 30.06.2011 року, тобто до набрання чинності Законом, також необхідно оцінювати як повідомлення, оскільки безпосередньо в ньому зазначено, що лист направляється на виконання вимог Закону України Про запобігання та протидію корупції, а крім того хоча Закон і набирав чинності через день після написання листа але був прийнятий та опублікований в засобах масової інформації задовго до написання ОСОБА_4 листа, що свідчить, на думку суду, не про невиконання вимог Закону, а про його повне і добросовісне виконання.

Таким чином, оцінюючи всі представлені суду докази по справі, суд вважає, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Згідно положень ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з цього, суд вважає, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.172-7 КУпАП підлягає закриттю, внаслідок відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 172-7, 247, , 268, 280, 284 КУпАП, ст.ст.1, 4, 9, 14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції, ст.ст.2, 89 Бюджетного Кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-7 КУпАП щодо ОСОБА_4 закрити, в звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ : (підпис)

Оригінал постанови знаходиться в ОСОБА_5 райсуді в справі про адміністративне правопорушення за №3-1140/12. Постанова не набрала законної сили.

Копія вірна:

Голова ОСОБА_5 райсуду ОСОБА_7