Стрийський міськрайонний суд Львівської області
Справа № 3-1943/11
ПОСТАНОВА

05 серпня 2011 року суддя Стрийського міськрайонного суду

Львівської області ОСОБА_1Я.ї

розглянувши матеріали, які надійшли від ДПІ у Стрийському районі Львівської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, 16.04.70року Виродження, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, до адмінвідповідальності не притягувалась, працює головним бухгалтером ПП«Магніт», за ч.І ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

З протоколу серії АА № 227609 від 29 червня 2011 року вбачається, що ОСОБА_2.

порушила порядок ведення податкового обліку, що призвело до заниження податку на прибуток за 2010 рік в сумі 791 450,00 грн., податку на додану вартість за квітень, травень, червень 2010 року в сумі 490 367,00 грн., про що свідчить акт перевірки від 20.05.2011 № 1337/23-3/33705946, такими діями правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП

ОСОБА_2 адмінправопорушення не визнала та пояснила, що заступником начальника ДПІ у Стрийському районі Львівської області помилково зроблено

висновок про заниження нею валового доходу ІУ-го кварталу 2010 року на 389434.70 грн.,оскільки будь-які підстави для включення даної суми до складу валового доходу у неї були

відсутні. Так. за договором від 30.11.2007 року ДГ-31/19 ТзОВ «Ільмет-Сервіс-2» відступив право вимоги до позивача в сумі 389434.70 грн. ПП «Сігма Груп», за договором від 31.08.2009 року ДГ -04 ПП «Сігма Груп» право вимоги до позивача відступлено ПГ 1 «Віста плюс», за договором від 31.08.2010 року № 000000009 Г1 ІІ «Віста плюс» право вимоги відступлено П.П. « Інтех сервіс », яке за договором від 25.10.2010 року № 00003 відступило своє право ТзОВ «ТД Металпром. ОСОБА_3 будучи керівником підприємства П.П. «Магніт», був стороною у

кожному з цих договорів та за фактом кожної переуступки сума боргу перед кредиторами визнавалась у повній мірі. Таким чином, станом на сьогоднішній день, строк позовної давності за заборгованістю кредиторською заборгованістю в сумі 389434.70 грн. не закінчився, а тому підстави для донарахування їхньому підприємству податку за ІV-го кварталу 2010 року в сумі

389434.70 грн. у працівників ДПІ у Стрийському районі Львівської області були відсутні.

Абсолютно безпідставним є висновок працівників ДПІ у Стрийському районі Львівської

про завищення нею як бухгалтером валових витрат на 324529 грн. за тією ж господарською операцією. Так, в акті вказано, що таке завищення позивачем допущено в тому ж ІУ му кварталі 2010 року, в той час, як перша подія по цій операції відбулась в ІУ-му кварталі 2007 року і жодного відношення до валових витрат ІУ-го кварталу 2010 року не має.

Крім того, в даному випадку працівниками ДПІ у Стрийському районі Львівської області

вчинено подвійне нарахування податку шляхом збільшення як валового доходу, так і зменшення валових витрат, в той час як будь-які обґрунтування порушення вимог п.5.1 ст.5 Закону при відображенні в податковому, обліку згаданої операції акт перевірки зовсім не містить. Факт придбання товару у ТзОВ «Ільмст-Сервіс-2» та факт використання його у господарській діяльності працівниками ДПІ у Стрийському районі Львівської областів в Акті не спростований.

Протиправними ОСОБА_4 вважає і висновки акту перевірки щодо завищення валових витрат з вартості придбаних у ПП «Алакран» та ПП «Сігма сервіс» товарів. В цій частині акту перевірки працівниками ДПІ у Стрийському районі Львівської області вказано про

порушення вимог п.5.1, п.п.5.2.1 П.&.2, п.п.5.3.9. п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Однак, вказані норми Закону в даному випадку ними не було порушено.

Так. відповідно до п.5.1 ст.5 Закону, валові витрати виробництва та обігу - це сума будь- яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно із п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону, до складу валових витрат включаються суми будь- яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Застосовуючи правильно наведені норми Закону та вказуючи про їх порушення працівники ДПІ у Стрийському районі Львівської області мали би довести в акті перевірки, що послуги, з вартості яких позивачем сформовано валові витрати в цій частині не підлягають включенню до валових витрат з огляду на загальні правила визначені Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», як такі, що: а) не пов'язані із підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці; б) сформовані з перевищенням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 ст.5 Закону; в) не нараховані та не сплачені.

Натомість, акт перевірки не містить висновків та обґрунтованих належним чином доводів про те, що витрати в цій частині не підлягають включенню до складу валових у зв'язку із тим, що вони не пов'язані із господарською діяльністю. А отже, висновок органу державної податкової служби про порушення позивачем вимог п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» є недостатньо обґрунтованим.

Щодо обгрунтувань Акту про порушення вимог п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону, то їх слід вважати неправомірними з огляду на те, що відповідно до п.п. 11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону, датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Відповідно до п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону, не належать до складу валових витрат будь-які виграти, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. Правильно застосовуючи вказану норму Закону, можна дійти висновку, що зазначена норма підлягає застосуванню лише у випадку відсутності первинних документів, які в порядку п.п. 11.2.1 п.11.2 ст. 11 Закону підтверджують настання першої події, з якою Закон пов'язує право на нарахування валових витрат.

Щодо посилання в акті на відсутність транспортної документації, то Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за №128/2568,в частині обов'язковості складання товарно-транспортних накладних станом на сьогоднішній день є не чинними на підставі рішення Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 24.02. 2006 року № 27. А отже ТТН не є обов'язковими для застосування.

Крім того, форма товарно-транспортної накладної встановлена наказом Міністерства транспорту України, Міністерства статистики України від 29 грудня 1995 року №488/346 «Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля». Даний документ не було внесено до Державного реєстру нормативно-правових актів, у зв'язку з чим його норми носять рекомендаційний характер.

Натомість, акт перевірки містить відомості про всі належні первинні документи щодо купівлі - продажу товарів. В свою чергу п.5.11 ст.5 Закону України «Про оподаткування підприємств» вказує, що установлення додаткових обмежень щодо винесення витрат до валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється .

Щодо висновку органу державної податкової служби про неможливість здійснення спірних господарських операцій, слід зазначити, що актом перевірки заперечується факт отриманих товарно-матеріальних цінностей від ПП «Алакраи» та ПП «Сігма сервіс», однак не заперечується факт їх подальшої реалізації, оскільки дохід у відповідній сумі перевіркою не зменшено. А отже - сам факт придбання і використання товару в господарській діяльності слід вважати доведеним.

Таким чином, зменшуючи валові витрати в частині вартості товару від ПП «Алакран» та Сігма сервіс», орган державної податкової служби повинен був встановити обставини щодо отримання цього товару від будь- яких інших осіб. З огляду на відсутність відповідних відомостей в акті перевірки щодо таких обставин, висновки про відсутність факту придбання слід вважати недостатньо обгрунтованими.

Відповідно до положень Порядку оформлення результатів документальних перевірок з л: гримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом >:раїни № 984 від 22.12.2010 року, акт - це службовий документ, який підтверджує факт документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової. Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Що стосується донарахування П.П. «Магніт» сум податку на додану вартість, то наведені вище доводи щодо зменшення валових витрат за господарськими операціями з ПП «Алакран» та ІТП « Сігма сервіс» повністю обґрунтовують протиправність донарахування сум ПДВ, адже, відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків нарахованих (сплачених) платником податку у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності до п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 згаданого Закону, датою виникнення права платника на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання : банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків: або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту, згідно з п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 даного Закону, суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту Закону).

Перевіркою не встановлено, що будь-які суми ПДВ з вартості придбаних товарів, про які вказано в Акті перевірки не підтверджені податковими накладними. З огляду на це, дорахування сум податкового зобов'язання з ПДВ слід вважати недостатньо обґрунтованим.

Судом встановлено, що податкові повідомлення рішення від 07.06.2011р. винесені на акту перевірки від 20.05.2011р. № 1337/23-3/33705946 П.П. «Магніт» подано позовну заяву та згідно ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 08.07.2011р. відкрито провадження по справі № 2а-7016/11/1370, а отже донараховані суми податкового боргу є неузгодженими та не можуть вважатись боргом так як не містяться в обліковій картці підприємства у відповідності до положень Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади га органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вважає, що висновки акту перевірки від 20.05.2011р. є недостатньо аргументовані у відповідності до вимог податкового законодавства, контролюючим органом неподано жодного доказу окрім витягу до акту перевірки та протоколу що свідчив би про підтвердження сумнівних операцій та безпідставність їх проведення, а тому слід закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.163 - 1 КуПАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_4.,

вважаю, що в її діях відсутній склад адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КупАП,а тому провадження в справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284, 294 КУпАП, -

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.163 - 1 КУпАП за відсутністю в її діях складу

адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 діб з дня її винесення може бути внесено протест прокурора,

або подана апеляція до апеляційного суду Львівської області.

Суддя Андрейків Ю.Я.