АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33-302/11 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: ст.124 КУпАП ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" жовтня 2011 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Єльцов В.О., розглянувши з участю захисника ОСОБА_2, особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 матеріали за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2011 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України,

прож. у ІНФОРМАЦІЯ_2

по вул. Шевченка, 58, -

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, -

в с т а н о в и в :

Постановою суду ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що він 19 липня 2011 року, близько 19 години 10 хвилин, в с. Родниківка Уманського району по вул. Київській,б.2-б, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної дистанції та швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, виїхав на узбіччя та здійснив наїзд на цегляний паркан будинку № 2-б, який належить ОСОБА_4, в результаті зіткнення автомобіль був пошкоджений, а також зруйнована частина цегляного паркану, чим порушив п.п.12.1, 12.3 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, вважаючи постанову районного суду незаконною та необгрунтованою, такою, що винесена з чисельними порушеннями норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати. Свої апеляційні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що суддя під час розгляду справи допустив неповноту та однобічність у зясуванні фактичних обставин справи, висновок судді щодо порушення ним Правил дорожнього руху не ґрунтується на належних та допустимих доказах у справі і суперечить ним. Докази, які б свідчили про доведеність його вини у справі відсутні. Вважає, що він не допускав ПДР, так як в момент коли сталося ДТП перебував в кафе «Садочок» і не керував автомобілем.

Заслухавши думку захисника ОСОБА_5, апелянта ОСОБА_3, які підтримали апеляцію, перевіривши матеріали справи, і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення в точній відповідності з законом.

Оскаржувана постанова вищевказаним вимогам закону відповідає в повній мірі.

Так, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується його власноручними поясненнями, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення СА1 № 098896 (а.с.1), згідно якого він свою вину у вчиненні ДТП визнав.

Крім того, з показань свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 вбачається, що вони 19 липня 2011 року близько 19 години, знаходячись у будинковолодінні по вул. Київській,б.2-б, в с. Родниківка, Уманського району, почули гуркіт та після чого побачили, що автомобіль НОМЕР_1 здійснив зіткнення з парканом наведеного будиноковолодіння. Також з їх показань вбачається, що вони бачили, як із-за керма значеного автомобіля вийшов ОСОБА_3, який обіцяв відшкодувати збитки за пошкоджений ним паркан.

Наведені показання повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 згідно яких, вони як працівники ДАІ виїжджали на місце ДТП в с. Родниківка, для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП. При цьому, останній їм повідомив, що саме він вчинив ДТП про, що надав відповідні пояснення.

Таким чином, суддя місцевого суду надав правильну оцінку наведеним вище доказам у справі і прийшов до вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Тому, доводи ОСОБА_3 щодо неповноти та однобічності розгляду справи суддею місцевого суду, в частині допущеної упередженості в оцінці показань свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, працівників ВДАІ м. Умань та Уманського району: ОСОБА_9 та ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, неврахування суддею того, що на момент складання протоколу про адмінправопорушення він не розумів, що вчиняє так як був у стані алкогольного спяніння, є необґрунтованими.

Невірними є доводи апелянта про неправомірність надання суддею Дишловенко Л.М., Рибальченку Г.М. та Дишловенку С.М. процесуального статусу свідків без законних на те підстав. Оскільки дані особи, відповідно до ст.272 КУпАП, мають статус свідків так як з їх показань вбачається, що саме їм відомі відомості про обставини, які підлягають установленню по даній справі, і згідно протоколу судового засідання всі свідки були попереджені за ст.ст.384, 385 КК України (а.с.54-57).

Крім того, посилання апелянта й на те, що протокол про адміністративне правопорушення СА1 № 098896 за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як складений не на місце ДТП і не був переданий для оформлення матеріалів ДТП до органу дізнання, що суперечить п.6.1; 6.3. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху № 77 від 26.02.2009 року, є також невірним, так як не впливає на вірність прийнятого рішення суддею місцевого суду.

Враховуючи викладене, вважаю, що постанова судді є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення, накладене ОСОБА_3 у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, відповідає положенням ст.ст.33-35 КУпАП, щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення та є адекватним скоєному та особі правопорушника.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2011 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О.Єльцов