Справа № 33-459/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія: ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у 2-й інстанції - Живогдядова І.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2011 року

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської обл.Живоглядова І.К. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу на постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2011 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючий проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_2

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на дванадцять місяців,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнанний винним, в тому що 12 лютого 2011 року 0 08 годині 30 хвилин керував легковим автомобілем НОМЕР_1 по вул. Криворіжзькій в м. Дніпропетровську в стані алкогольного спяніння, не приняв дорожньої обстаноки, не вибрав безпечної швидкості та не впорався з керуванням свого автомобіля, на якому виїхав на полосу зустрвчного рух де і здійснив зіткнення з рухаючим по зустрічній полосі автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, автомобілю якому було спричинено значні механічні пошкодження, після вчиненого зазначеного правопорушення ОСОБА_2 місце скоєння ДТП покинув.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити постанову суду в частині накладання адміністративного стягнення на інше, не непов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами, мотивуючи тим, що в постанові суду вказано, що він в присутності свого представника визнав свою вину, а на справді він визнав свою вину частково, тако ж в постанові не зазначено, що він щиро розкаюється у вчиненому правопорушенні, пртягом року не притягувався до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав свою апеляційну скаргу та пояснив суду, що вину визнає в повному обсязі, щиро розкаюється у вчиненому правопорушенні, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався та просив постанову судді змінити в частині накладання адміністративного стягнення на інше, не пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що керував автомобілем НОМЕР_2 по вул. Криворижзькій від вул.Київської в напрямку вул. Робочої зі швидкістю близько 55-60 км/ год. в районі вул. Криворіжзької зі зустрічного напрямку на полосу його руху виїхав автомобіль Форд Фіеста державний номерний знак НОМЕР_3, він прийняв в право, щоб уникнути зіткнення та автомобіль Форд Фіеста вдарив його автомобіль в ліву бокову частину та від удару його автомобіль розвернуло, автомобіль Форд Фіеста проїхав декілька метрів зупинився, простояв близько 15 хвилин та поїхав з місця ДТП.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що вина особи правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, а саме: поясненнями останнього та поясненням потерпілого який стверджує, що зі зустрічного напрямку на полосу його руху виїхав автомобіль Форд Фіеста державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням правопорушника він прийняв вправо, щоб уникнути зіткнення та автомобіль Форд Фіеста вдарив його автомобіль в ліву бокову частину та від удару його автомобіль розвернуло, після цього автомобіль зупинився приблизно на 15 хвилин, та поїхав з місця ДТП, а також висновком медичного огляду в якому зазначено, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння.

Не встановлено також, що суддею при розгляді справи були допущені порушення ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, всі обставини, що мають значення для справи, суддя встановив і правильно кваліфікував вчинене особою правопорушником адміністративне правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Обираючи вид і міру основного стягнення, суддя врахував нехтування обовязками водія, що свідчить про явно зневажливе ставлення порушника до правил користування наданим спеціальним правом, характеризуючи вчинене порушення як грубе, що є підставою для призначення визначеного ст. 30 КУпАП виду стягнення, а також врахував суспільну небезпечність адміністративного проступку, який посягає на безпеку дорожнього руху та всі інші зазначені в ст. 33 КУпАП обставини та наклав відповідно до ст.ст. 30, 124, 130 КУпАП стягнення, яке відповідає вимогам ст. 23 КУпАП є справедливим, будучи достатнім і необхідним для виховання особи та запобіганню новим проступкам.

З урахуванням наведеного, встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що доводи апеляції свого підтвердження не знайшли, будучи повністю спростованими висновками, якими вмотивована постанова судді, що винесена законно і обгрунтовно, а тому перегляду (зміні чи скасуванню) не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 252, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2011 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого с. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено покарання у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на на дванадцять місяців без змін.

Постанова набирає законної сили негайно,є остаточна і перегляду не підлягає.

Суддя І.К.Живоглядова