Апеляційний суд Полтавської області
Справа №33-311/2011р. головуючий:1-інст. ОСОБА_1
Категорія: ст. 124 КУпАП головуючий в ап..інст.: ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2011 року м. Полтава

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області Куліш В.М., розглянувши апеляцію ОСОБА_3 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 19 вересня 2011 року, якою стосовно

ОСОБА_4, 27.11.1955р. народження, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 АРСР, працюючого директором Поліграф-центр «Скайтек», мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

- закрито провадження у справі на підставі п.1 ст.247КУпАП у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

встановив:

Згідно з протоколом складеним інспектором з оформлення ДТП ВДАІ м. Полтави ОСОБА_5, ОСОБА_4 вчинив правопорушення за таких обставин.

21 грудня 2009 року о 15 год.45 хв. ОСОБА_4, керуючи належним йому автомобілем НОМЕР_1 рухався по вулиці В. Тинівській від вулиці М.Бірюзова у м. Полтаві. В районі електроопори №229 ОСОБА_4 виїхав на смугу зустрічного руху чим порушив вимоги п.11.2;11.4, Правил дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, що рухався у зустрічному напрямку. Унаслідок пригоди обидва автомобілі отримали технічні пошкодження.

Приймаючи рішення про закриття провадження по справі за відсутністю у діях водія ОСОБА_4 складу правопорушення передбаченого ст.124 КК України, районний суд у своїй постанові вказав, що інспектор з оформлення ДТП ВДАІ м. Полтави, складаючи протокол огляду місця пригоди, допустив протиріччя. Зокрема, на сторінці четвертій у графі «Наявність відокремлених від транспортного засобу частин та інших обєктів…» вніс суперечливі записи, а саме: спочатку про відсутність відокремлених обєктів, а потім про наявність уламків лівої блок фари автомобіля ВАЗ, при цьому з місця події відокремлені уламки не вилучалися. За висновками судової дорожньо-технічної, транспортно-трасологічної, авто-технічної експертизи експертним шляхом визначити місце зіткнення транспортних засобів не можливо. За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП є недоведеною.

У поданій апеляції ОСОБА_3 прохав скасувати постанову районного суду, визнавши ОСОБА_4 винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, та закрити провадження по справі у звязку з закінченням строку давності на притягнення його до адміністративної відповідальності. Апелянт вказує на те, що суд приймаючи рішення стосовно ОСОБА_4, безпідставно вказав у постанові про суперечливість протоколу про адміністративне правопорушення, та покликався на показання працівників ДАІ, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і ОСОБА_5 щодо виправлень у протоколі та безпідставно надав перевагу поясненням свідка ОСОБА_7 і критично віднісся до пояснень очевидців події ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11

У письмових запереченнях ОСОБА_4 прохав залишити постанову районного суду без змін, вказавши на те, що при прийнятті рішення районний суд дослідив усі докази, яким дав належну оцінку та правильно встановив усі обставини справи. Крім того ОСОБА_4 вказав на порушення допущені інспекторами ДАІ, які оглядали місце пригоди та неправильно внесли у протокол дані щодо обставин ДТП. Він також звернув увагу на те. що інспекторами ДАІ, ні йому, ні водію ОСОБА_9 не було дано направлення до медичного закладу для зясування стану спяніння, а тому він пройшов медичний огляд з власної ініціативи, ОСОБА_9 такий огляд не проходив.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_12 на підтримання поданої апеляції, заперечення проти апеляції ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, знаходжу, що вона не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Згідно зі ст. ст.245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Убачається, що суд першої інстанції, дотримуючись названих норм закону, вжив усіх заходів для перевірки обставин, інкримінованого у протоколі складеному інспекторами ДАІ, ОСОБА_4 правопорушення. Для цього досліджувалися усі матеріали справи у тому числі і докази, що були надані сторонами, викликалися свідки та вислуховувалися їх пояснення, призначалися дві експертизи, однак факту порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху у судовому засіданні доведено не було. А тому районним судом правильно закрито провадження по справі у звязку з відсутністю у діях водія ОСОБА_4 складу правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що суд ніби то безпідставно визнав протокол про дорожньо-транспортну пригоду суперечливим та не прийняв до уваги пояснень очевидців події є безпідставними.

Так, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення обєктивно убачається, що після події ДТП, яка мала місце 21.12.2009 р. о 15 год.45хв. інспектори ДАІ ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 прибули майже через три години, що видно із протоколу огляду місця пригоди, який складався з 18 години 05 хв. до 19 год.40 хв. у той же час протокол про вчинення ОСОБА_4 правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП був складений до завершення огляду місця пригоди о 18 год. 30 хв..

Про сумніви у правильності прийнятого інспектором ДАІ рішення свідчить і той факт, що процесуальні документи на підставі яких мало прийматися рішення щодо винуватості чи невинуватості особи у порушенні Правил дорожнього руху складалися різними інспекторами ДАІ., а саме: схему ДТП складав ОСОБА_6, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди - з 18.05 год. до 19.40год. складав інспектор з оформлення ДТП ОСОБА_13, а протокол про адміністративне правопорушення о 18.30 год. інспектор Левченко В.П., тобто тоді коли ще не були повністю встановлені обставини ДТП.

Правильно судом вказано і на суперечливість, яка мається у зазначених документах. Як видно із пункту протоколу огляду місця пригоди складеному інспектором Вакулою О.С., у якому на сторінці четвертій у графі «Наявність відокремлених від транспортного засобу частин та інших обєктів,,,» є суперечливі записи, а саме: спочатку записано про відсутність відокремлених обєктів, а потім про наявність уламків лівої блок фари автомобіля ВАЗ (а.с.3-6). При цьому з місця події відокремлені уламки не вилучалися. Вказана суперечність у протоколі не оговорена, підписами учасників огляду не засвідчена.

У схемі пригоди складеній ОСОБА_6 мається дописка про виявлення на місці ДТП, вказаному водієм ОСОБА_3, осипу та уламку. У цій же схемі, містяться виправлення ширини проїзної частини дороги. За наявності таких обставин у районного суду були підстави для взяття до уваги пояснень водія ОСОБА_4 про підроблення матеріалів адміністративної справи після оформлення матеріалів ДТП.

Крім того, убачається, що інспектори ДАІ, прибувши на місце події та встановивши спірність між позиціями учасників дорожнього руху, щодо місця зіткнення транспортних засобів не вжили належних заходів для ретельного огляду місця події та фіксування його за допомогою технічних засобів, зокрема, його фотографування, виставлення «фішок» на вказаних місцях зіткнення, масштабного фотографування осипу та уламків від автомобілів.

Між тим із наданих водієм ОСОБА_4 фотографій та із пояснень учасників процесу, даних протоколу огляду місця пригоди (що ніким із учасників ДТП не оспорюється) видно, що автомобіль «Субару» на ділянці дорожньо-транспортної пригоди зупинилася з правої проїзної частини дороги по ходу руху цього автомобіля, автомобіль ВАЗ - також з правої частини дороги по ходу руху автомобіля «Субару» та з лівої по ходу руху автомобіля ВАЗ. При цьому останній автомобіль розташований упоперек крайньої правої полоси руху передом до металевого відбійника. Між відбійником і автомобілем є бордюр із насипаного снігу. Обєктивні дані про те, що автомобіль ВАЗ лівим крилом ударився у металевий відбійник у матеріалах відсутні, а із наданих фотографій немає можливості для підтвердження факту зіткнення цього автомобіля з відбійником. Відсутні підстави і для обєктивного визначення меж проїзної частини дороги та кількості смуг руху у обох напрямках.

Згідно з протоколом огляду місця пригоди дорога покрита сніговим накатом, має по дві смуги руху у кожному напрямку. Крім того у протоколі відмічено, що на проїзній частині нанесені дорожні лінії розмітки. Однак остання інформація виглядить такою, що суперечить іншому запису протоколу приведеному вище, а саме тому, що стан покриття дороги відзначається як сніговий накат. Така суперечність убачається і із наданих фотографій, згідно з якими дійсно стан дороги відзначається, як сніговий накат через який не проглядається дорожня розмітка. При цьому убачається, що дорога за напрямками розділяється сніговим валом, однак така інформація у протоколі відсутня.

Згідно з протоколом огляду місця пригоди і схеми до нього, автомобіль ВАЗ лівим крилом ударився у металеву огорожу (відбійник) з правого боку проїзної частини дороги по напрямку руху автомобіля «Субару», однак у протоколі відсутня інформація про наявність пошкоджень цього відбійника, їх характер, наявність на ньому залишків фарби, чи інших ознак зіткнення з ним автомобіля. Надані фотографії місця ДТП не підтверджують вказану вище інформацію щодо зіткнення автомобіля з металевим відбійником, хоча фотографувалися і передня частина автомобіля і розташований біля нього відбійник. Убачається, що передня частина автомобіля знаходилася на певній відстані від огорожі. Однак відстань між ними зафіксована не була.

Згідно з протоколом огляду місця ДТП на проїзній частині дороги виявлено одиночний слід юзу автомобіля ВАЗ, однак місце його розташування, характер цього сліду, його розміри, напрямок у протоколі та схемі до нього не відзначені. Поряд із тим на фотографіях наданих водієм ОСОБА_4 зафіксовані чотири сліди юзу коліс автомобіля по діагоналі зліва направо проїзної частини дороги по руху автомобіля «Субару», які закінчуються біля коліс автомобіля ВАЗ, однак визначити їх довжину немає можливості, оскільки при огляді місця пригоди вони не описувалися та не замірялися.

Згідно з поясненнями допитаних судом свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 убачається, що на місці дорожньо-транспортної пригоди дорога була засипана снігом, розмітки видно не було, ніби то автомобіль джип (можливо «Субару») став обганяти вантажний автомобіль, який рухався у попутному йому напрямку з лівої частини проїзної частини дороги, та у цей час переднім бампером задів задню частину автомобіля ВАЗ. По суті такі пояснення давав і водій ОСОБА_4, він стверджував, що на своєму автомобілі рухався у другій полосі проїзної частини дороги зліва а попереду у правій полосі - вантажний автомобіль. Такі показання водія ОСОБА_4 підтверджуються записами у протоколі огляду місця пригоди, згідно з яким у кожному напрямку дороги є по дві полоси для руху транспортних засобів. Із наданих фотографій також видно, що під час огляду місця ДТП автомобілі рухалися по двох смугах у обох напрямках. Показання свідків про те, що на ділянці дороги де відбулося зіткнення транспортних засобів ніби то можна було рухатися лише по одній полосі руху не відповідають дійсності. А тому суд першої інстанції правильно не прийняв їх до уваги, як такі, що суперечать встановленим фактичним обставинам справи.

Із показань свідків (фактично понятих) ОСОБА_11 та ОСОБА_10 убачається, що три інспектори ДАІ фактично самоусунулися від встановлення обставин ДТП, оскільки усі заміри робили поняті, та результати повідомляли інспекторам, однак у справі відсутні дані чи такі заміри робилися правильно, та чи достовірну інформацію вони надавали. Убачається, що не вся інформація знайшла відображення у протоколі огляду. Зокрема, свідок (понятий) ОСОБА_10 пояснив що на проїзній частині дороги лежав шматок «задньої жовтої фари», однак ця інформація у протоколі описана суперечливо спочатку записано, що на місці ДТП уламки відсутні, а потім дописано, що в наявності уламок задньої блок фари, у той же час згідно з записом у протоколі з місця події осколки скла, уламки кузова не вилучалися. Із наданих фотографій не убачається, що будь яка із задніх блок фар на автомобілі ВАЗ відсутні, чи мають пошкодження.

За таких обставин коли дані протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди обґрунтовано викликають сумніви у їх достовірності, показання свідків, по суті, ґрунтуються на даних цього протоколу, а проведеною судовою дорожньо-технічною, транспортно-трасологічною та автотехнічною експертизи не було експертним шляхом встановлено місце зіткнення транспортних засобів, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо недоведеності вини водія ОСОБА_4 у порушенні ним правил дорожнього руху, які спричинили дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 21.12.2009 року у м. Полтаві на ділянці вулиці В.Тирнівська біля електроопори №229.

Убачається, що протягом тривалого часу за клопотаннями учасників процесу суд першої інстанції намагався встановити обєктивну істину у справі, однак через поверховість огляду місця пригоди, недбальство при складанні процесуальних документів допущену з боку інспекторів ДАІ встановити обставини даної дорожньо-транспортної пригоди не вдалося.

Для встановлення істини судом призначалися дві експертизи, які по суті, проводилися по матеріалах справи, що викликають сумніви у їх достовірності, тому будь які висновки експертів щодо порушення конкретним водієм правил дорожнього руху за таких умов неможливі з причин відсутності обєктивно встановленого місця зіткнення автомобілів. З огляду на це судом першої інстанції не призначалася третя судова експертиза про що клопотав ОСОБА_3.

Отже постанова районного суду є такою, що постановлена з дотриманням вимог закону щодо всебічного повного і обєктивного дослідження доказів, а тому є законною і обґрунтованою. З наведених підстав апеляція ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Виходячи з наведеного керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляцію ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 19 вересня 2011 року стосовно ОСОБА_4 без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Куліш