Справа № 33-106/11 Головуючий у 1 інстанції: Адамович
Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2011 року апеляційний суд Львівської області в складі: судді Романюка М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляцію ОСОБА_1 на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 27 грудня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 27 грудня 2010 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят) гривень.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 07.11.2010р. в 20 год. 35 хв. в м. Червонограді по вул. Мазепи, 17, керував автомобілем Фіат Добло, номерний знак ВС 2498АР з явними ознаками алкогольного спяніння, про що, було складено протокол про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на оскарження постанови, оскільки такий пропущено з незалежних від нього причин та визнати постанову нечинною і закрити провадження у справі.

Вважає, що дана постанова суду є необєктивною та незаконною і будується лише на припущеннях і домислах.

В обґрунтуванні зазначає, що суддя не прийняла до уваги покази свідка ОСОБА_2, який дійсно був за кермом, а повірила показам працівників міліції, які зговорились, щоб уникнути відповідальності за незаконне звинувачення також суддя в постанові вказує, що працівники міліції завезли його на експертизу, де документально встановлено, що за кермом він перебував у нетверезому стані, а експертиза лише могла встановити наявність алкоголю в крові, а не хто був за кермом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами, а у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Як вбачається з складеного проколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від пояснення та підпису відмовився, про що зроблено відповідний запис.

Суд не бере до уваги відомості про проведення службової перевірки в ході якої старшого інспектора ДПС ВДАІ з ОАТ м. Червонограда та АТІ при ГУ МВС у Львівській області капітана міліції ОСОБА_3 за невиконання вимог ст. 256 КУпАП та наказу МВС України №77-09 щодо неналежного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення в частині відсутності в даному протоколі записів про свідків під час відмови від підписання даного протоколу на час його складання, притягнуто до дисциплінарної відповідальності (оголошено догану), оскільки відповідно до вимог ст. 256 КУпАП підпис свідків у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від підписання протоколу не є обовязковим.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 07.11.2010р. та висновком від 07.11.2010р. медичного огляду ОСОБА_1, згідно якого останній перебував у стані алкогольного спяніння, які ніким не оскаржувались у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2550 гривень накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП: відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та з врахуванням відсутності обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Покликання ОСОБА_1Й на те, що він за кермом не був, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами у справі про вчинення ним правопорушення.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Разом з тим суд вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанови Червоноградського міського суду Львівської області від 27.12.2010р. оскільки такий пропущений з поважних причин.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

поновити строк оскарження постанови судді Червоноградського міського суду Львівської області 27 грудня 2010 року відносно ОСОБА_1

Постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 27 грудня 2010 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк