Справа № 3-5032/10 Провадження №33/0390/51/11 Суддя в 1 інстанції: Каліновська
Категорія:ч. 2 ст. 139 КупАП Доповідач: Пазюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2011 року місто Луцьк

Суддя апеляційного суду Волинської області Пазюк О. С., розглянувши розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, бул. Дружби Народів, 1/79 Волинської області, непрацюючого на постанову Луцького міськрайонного суду від 05 липня 2010 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Луцького міськрайонного суду від 05 липня 2010 року визнано ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КупАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 02 липня 2010 року, о 13 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Шкода октавія», державний номерний знак АС 9982АР по автодорозі а/д Н-17 Льві-Радехів-Луцьк в с. Вузлове Радехівського району, не справився з керуванням та здійснив наїзд на зупинку громадського транспорту, що призвело до її пошкодження та руйнування конструкції, чим порушив п. 1.5 Правил дорожнього руху України

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляцію в якій просить поновити йому строк на оскарження постанови, оскільки його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи. В судове засідання зявитися не міг, та як перебував в лікарні.

Разом з тим просить скасувати постанову суду, а справу провадженням закрити. Зазначає, що порушення правил дорожнього руху він вчинив у звязку з крайньою необхідністю. Оскільки у нього вистрілило колесо і він не міг справитися з керуванням, а тому з метою уникнення зіткнення з іншими учасниками дорожнього руху змушений був прийняти вліво в результаті чого відбувся наїзд на зупинку.

Заслухавши ОСОБА_1, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляція підлягає до часткового задоволення.

Клопотання скаржника про поновлення йому строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Хоча до матеріалів справи приєднана копія повідомлення про виклик ОСОБА_1 в судове засідання, однак у справі відсутні докази того, що він його отримав.

Неналежним чином повідомлявся ОСОБА_1 про час розгляду справи і під час складання протоколу про адміністративне правопорушення дата розгляду у ньому зазначена 30 липня 2010 року.

Крім того, як вбачається із поданої скаржником виписки з медичної картки № 048 та листка непрацездатності він з 05 липня по 10 серпня 2010 року перебував на лікуванні, а тому не міг зявитися в судове засідання і вчасно оскаржити постанову суду.

Оскільки ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин, а тому вважаю, що цей строк слід поновити.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що при її розгляді суддею зясовані всі обставини справи, досліджені наявні у ній докази, яким дана належна юридична оцінка і обгрунтовано зроблений висновок, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 139 КУпАП.

У відповідності до диспозиції ч. 2 ст. 139 КУпАП адміністративна відповідальність настає за пошкодження майна.

Висновок суду про те, що ОСОБА_1 вчинив такий адміністративний проступок підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення з якого вбачається, що 02 липня 2010 року він керував транспортним засобом в с. Вузлове Радехівського району та не справившись з керуванням вчинив наїзд на зупинку громадського транспорту зруйнувавши її.

Це підтверджується також схемою ДТП, визнавальними поясненнями у протоколі самого правопорушника, а також частково визнавальними його поясненнями до протоколу, в яких він визнає, що дійсно змушений був здійснити наїзд на зупинку, щоб уникнути аварійної ситуації зіткнення з автомобілем.

Отже, проаналізувавши усі обставини справи, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП.

Згідно ст. 38 КУпАП стягнення по справі про адміністративне правопорушення підвідомчій суду може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, на момент її розгляду в апеляційній інстанції закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, а тому у відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження по справі повинне бути закрите.

У відповідності до вказаної норми, при спливі встановлених законом строків для накладення стягнення на правопорушника, але при наявності в його діях ознак адміністративного проступку, останній звільняється від застосування щодо нього стягнення, але не звільняється від адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП, закривши провадження у справі щодо нього на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП

Керуючись п. 7 ст. 247, ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляцію ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду від 05 липня 2010 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП.

На підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження по справі щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 139 КУпАП закрити у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя