Справа № 1906/3-1018/11
провадження № 3/1906/4297/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2011 р. Збаразькй районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі Гураль І.З.

з участю прокурора Дядишин Л.В.

розглянувши матеріали, які надійшли від УСБ України в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого державним інспектором екологічної інспекції в Тернопільській області, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст.172-2 КУпроАП,

встановив:

ОСОБА_2 працюючи на посаді головного спеціаліста - державного інспектора відділу оперативного екологічного міжрайонного контролю Державної екологічної інспекції у Тернопільській області діючи всупереч інтересів служби, з метою особистого збагачення та на користь ПП ОСОБА_3, який експлуатує деревообробний цех, що знаходиться в с.Шили Збаразького району Тернопільської області, здійснюючи відповідно до направлення №950, яке видано на підставі наказу №77 від 04.07.2011р. Державної екологічної інспекції у Тернопільській області в період з 05.07.2011р. по 08.07.2011р. позапланову перевірку щодо виконання припису №2-2/4062-1 від 27.12.2010р. стосовно дотримання на даному підприємстві вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, виявивши невиконання цього припису, що виразилось у не виготовленні дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря не притягнув ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпроАП за що отримав від останнього грошову винагороду в розмірі 100грн.

ОСОБА_2 втретє поспіль 29.11.2011р., 12.12.2011р. та 21.12.2011р. із зареєстрованого місця його проживання до суду не зявився.

Проаналізувавши здобуті в ході судового розгляду адміністративної справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-2 КУпроАП докази суд вважає, що в його діях є склад даного правопорушення.

Так, судом встановлено, що відповідно до складеного ОСОБА_2 припису №2-2/4062-1 від 27.12.2010р. ОСОБА_3І було зобовязано до 23.05.2011р. отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (а/с 14).

Згідно направлення №950, яке видано на підставі наказу №77 Державної екологічної інспекції у Тернопільській області від 04.07.2011р. ОСОБА_2 був зобовязаний в період з 05.07.2011р. по 08.07.2011р. провести у П.П. ОСОБА_3 позапланову перевірку у сфері навколишнього природного середовища в частині виконання ним вищезгаданого припису №2-2/4062-1 від 27.12.2010р. (а./с22).

У відповідності із письмовими поясненнями ОСОБА_2 встановлено, що він 05.07.2011р. під час проведення перевірки виконання вимог ОСОБА_3І даного припису виявив, що цей припис не виконано і зазначені в ньому недоліки не усунуті. Як вбачається із цих пояснень ОСОБА_2, ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУ про АП, тобто за невиконання даного припису не притягував. Крім цього в поясненнях ОСОБА_2 вказано, що він у ОСОБА_3 грошей в сумі 100 гривень не просив і не брав (а.с.8).

Складеним ОСОБА_2 актом перевірки дотримання природоохоронного законодавства від 05.07.2011 р. стверджується факт виявлення ним невиконання ОСОБА_3 вимог вищезгаданого припису від 27.12.2010 р. № 2-2/4062-1 у визначені в ньому строки (а.с.21).

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_2, відповідно до його письмових пояснень отримання ним від ОСОБА_3 коштів в сумі 100 грн. суд вважає, що ці твердження ОСОБА_2 знайшли своє спростування здобутими в суді показами ОСОБА_3, як зокрема пояснив, що ним дійсно як приватним підприємцем не було виконано припис інспектора екологічної інспекції ОСОБА_2 щодо необхідності отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. З тим, щоб уникнути негативних наслідків невиконання ним даного припису він погодився на пропозицію ОСОБА_2 і дав йому 100 грн. на бензин. Після цього ОСОБА_2 до нього з перевірками більше не приїздив.

Допитаний в суді ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_3 скаржився йому на те, що змушений був дати ОСОБА_2 100 грн. на бензин.

Крім цього, вина ОСОБА_2 знайшла своє підтвердження матеріалами постанови ст..помічника прокурора Збаразького району Тернопільської області від 14.10.2011 р. про відмову в порушенні проти ОСОБА_2 кримінальної справи за ч.1 ст.368 КК України (а.с.39).

Таким чином, беручи до уваги, що оскільки вищенаведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-2 КУпроАП як за ознаками порушення особою встановлених законом обмежень щодо використання службових повноважень та повязаних з цим можливостей з одержанням за цей неправомірної вигоди у розмірі, що не перевищує пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд вважає, що його слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу з конфіскацією 100 грн. незаконно одержаної неправомірної вигоди матеріального характеру, взявши до уваги помякшуючі відповідальність обставину, як те, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, а також те, що він позитивно характеризується як особа.

Керуючись ст.6 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», ч.1 ст.172-2 КУпроАП, суддя,

постановив:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-2 КУпроАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн. (вісімсот пятдесят гривень) з конфіскацією 100 грн. незаконно одержаної ОСОБА_2 неправомірної вигоди матеріального характеру.

На дану постанову може бути винесено протест прокурором або може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ О.М.Ткаченко