Справа №3-456/2011 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2011 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Л.П. Цимбалюк,

при секретарі Діденко А.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Чернівецького ВДАІ УМВС України у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВІ 1 №215288 31.10.2011 року о 03 год. 40 хв. в м. Вінниця водій ОСОБА_1 керував автомобілем Шевролет, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Медичне обстеження водія ОСОБА_1 для визначення стану спяніння проводилось в присутності двох свідків за допомогою алкотестера DRAGERприлад ARAМ 2253, тест №667. За результатами медичного обстеження встановлено, що алкогольне спяніння ОСОБА_1 складає 1,22 проміле.

В протоколі зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, визнав. Суду пояснив, що на даний час він проживає в м. Вінниця за адресою вул. Ленських Подій ,б.34 кв., 10. Зауважив, що на той час діяти іншим чином в обстановці, що склалася він не мав можливості. Пояснив, що вночі 31 жовтня поточного року його сусід ОСОБА_2 попросив терміново доставити автомобілем в лікарню ім. М.І. Пирогова його співмешканку, яка потребувала невідкладної медичної допомоги. ОСОБА_1 вживав перед цим алкогольні напої, проте відмовити сусіду у терміновій та необхідній допомозі не міг, оскільки його співмешканка ОСОБА_3 перебувала у непритомному стані, а тому з метою збереження життя людині, уникнення тяжких наслідків її здоровю, вирішив терміново відвезти їх в лікарню. Однак, повертаючись назад додому, ОСОБА_1 зупинили працівники міліції.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 кв., 12 по сусідству із громадянином ОСОБА_1 Увечері 31 жовтня 2011 року його співмешканці ОСОБА_3 стало погано, стан здоровя її погіршився, внаслідок чого вона втратила свідомість. Зателефонувавши до лікарні ім. М.І. Пирогова по швидку медичну допомогу, ОСОБА_2 отримав відмову, повязану із тим, що службові автомобілі швидкої медичної допомоги були задіяні за викликами інших громадян. З огляду на такий стан речей ОСОБА_2, будучи у безвихідному становищі, звернувся до ОСОБА_1 із проханням доставити автомобілем його співмешканку до лікарні. ОСОБА_1 відразу погодився відвезти їх в лікарню для надання ОСОБА_3 невідкладної медичної допомоги.

Беручи до уваги покази ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про наступне.

ОСОБА_1 не міг діяти інакше в обстановці, що склалася 31 жовтня 2011 року, оскільки саме його допомога щодо надання транспортної послуги ОСОБА_3 в доставці останньої в лікарню, була крайнє необхідною, адже вирішувалось питання не лише про здоровя людини, а про її життя. Крім цього, небезпека життю та здоровю ОСОБА_3 не могла бути усунута іншими засобами, оскільки, в лікарні всі транспортні засоби швидкої медичної допомоги були задіяні за викликами інших осіб. Слід врахувати також і те, що керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння не завдало шкоди іншим учасникам дорожнього руху, а лише принесло позитивний результат врятовано життя людини.

Враховуючи вище викладені обставини, приходжу до висновку, що дія ОСОБА_1 (керування автомобілем в стані алкогольного спяніння), за яку передбачено відповідальність КпАП України (ст.130 ч.1), не є адміністративним правопорушенням, так як вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожувала здоровю та життю людини.

Статтею 18 КпАП України встановлено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до п.4 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку про закриття провадження в справі в силу пункту 4 статті 247 КпАП України.

На підставі викладеного та керуючись п.4 ст.247, ст.280, ст.283, ст.284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КпАП України відносно ОСОБА_1 закрити, у звязку із вчиненням ним дії в стані крайньої необхідності.

Посвідчення водія серії ВІА, №288007, вилучене працівниками ВДАІ 31.10.2011 року, - повернути власнику ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої винесено постанову, її законним представником, захисником, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати дану справу.

Суддя: Цимбалюк Л.П