Справа № 33-133/11 Категорія: адмін.
Головуючий у 1-ї інст.- Король О.П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Слободян К.Б. за участю скаржника ОСОБА_1 та його адвоката ОСОБА_2, водія ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_4 розглянув 18 березня 2011 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 16 лютого 2011 року, якою провадження у справі за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_3 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адмінправопорушення від 23.12.2010 року ОСОБА_3 16.11.2010 року біля 14 години, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по проїжджій частині вул. Енгельса м. Вінниці, маючи намір на переїзд регульованого перехрестя з проїжджою частиною вул. ОСОБА_5, діючи відповідно до п. 8.7.3 е ПДР, здійснив зупинку перед даним перехрестям та під час ввімкнення зеленого сигналу світлофору, розпочавши рух, не переконався, що це буде безпечним, та не дав дорогу автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, який завершував рух через перехрестя, внаслідок чого відбулося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.1, п. 16.5 ПДР України.

Суд першої інстанції визнав, що зазначений протокол не відповідає фактичним обставинам і суперечить матеріалам справи, письмовим доказам, поясненням учасників ДТП і показанням свідків, а тому закрив провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з судовим рішенням, адвокат ОСОБА_2 оскаржив його, зазначивши у апеляційній скарзі, що висновки суду суперечать обставинам справи, показанням свідків дано невірну оцінку, а тому просить скасувати постанову суду та постановити нову, визнавши ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення.

Заслухавши скаржника ОСОБА_1 та його адвоката ОСОБА_2, які підтримали свою апеляцію та просили скасувати постанову суду та визнати винним у ДТП ОСОБА_3, пояснення ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_4, які проти апеляційної скарги заперечували, перевіривши матеріали справи про адмінправопорушення та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню.

Висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зроблений передчасно, всупереч дослідженим судом доказам.

Матеріалами справи достовірно встановлено факт перебування на перехресті вулиць ОСОБА_5 Енгельса трьох осіб водія автомобіля «Славута»ОСОБА_7 та двох пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Водій ОСОБА_7, як це встановлено судом, рухаючись по вулиці Енгельса зі сторони консервного заводу, зупинився на червоне світло світлофора, пропускаючи транспорт, що рухався по вул. Д.Нечая на зелене світло, та маючи намір в подальшому продовжити рух прямо по вул. Енгельса в напрямку кондитерської фабрики. Бачив, що на протилежному боці перехрестя зупинився автомобіль «Шевроле»темного кольору, який на малій швидкості, внатяжку підтягувався до перехрестя і вчинив зіткнення з червоним автомобілем ВАЗ-2108. Після зіткнення, переїхавши перехрестя, ОСОБА_7 зупинився і, підійшовши до ОСОБА_3, заявив, що він проїхав на червоне світло світлофора і тому повністю винен у ДТП. Пасажира в машині ОСОБА_3 не було (а.с. 84-84 зв.).

Допитані в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили суду, що поспішали на роботу на 14:10 год. на кондитерську фабрику «Рошен». Стоячи на пішохідному переході біля кафе «Пума», очікували коли загориться зелене світло для пішоходів. В цей час транспорт по вулиці Д.Нечая рухався на зелене світло. Бачили автомобіль ВАЗ-2108 червоного кольору, який рухався в напрямку Старого міста, а потім почули звук удару зліва і побачили, що в цей автомобіль врізався темний «Шевроле»(а.с. 84 зв. 85).

Всі інші свідки, допитані судом, в момент ДТП не були зафіксовані працівниками ДАІ і дані про них з`явилися значно пізніше.

Разом з тим, суд, оцінюючи показання свідків, надав перевагу свідченням ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, про яких лише в 19:10 год., тобто через п`ять годин після ДТП, повідомив водій ОСОБА_3 (а.с. 11) і які могли бути зацікавленими у вирішенні справи, оскільки жоден з реальних очевидців ДТП білого мікроавтобуса, пасажирами якого вони нібито були, на місці аварії не бачив.

При цьому, критично оцінюючи показання свідка ОСОБА_7, суд вийшов за межі своєї компетенції, пов`язавши отриману ним в минулому контузію з неадекватністю сприймання ситуації, оскільки будь-який лікарський висновок про стан здоровя свідка у суду був відсутній, в той же час ОСОБА_7 не позбавлений прав керування транспортними засобами, а, отже, як водій може реально оцінювати дорожню обстановку і дотримання учасниками руху встановлених правил.

Так само безпідставно і невмотивовано суд критично оцінив показання ОСОБА_9 та ОСОБА_14, які не бачили самого моменту зіткнення, а пояснили, що стояли на пішохідному переході, очікуючи ввімкнення зеленого сигналу світлофора. Показання цих свідків були послідовними і об`єктивно узгоджувались з показаннями свідка ОСОБА_7 та циклограмою роботи світлофорного об`єкта на перехресті вулиць ОСОБА_5 - Енгельса, згідно яких в момент заборони руху пішоходам для транспорту, що рухається по вул. Д.Нечая, горить зелене світло (а.с. 84-84 зв., 38-42).

Суперечливою та незрозумілою є і критична оцінка судом показань свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16, оскільки вони, як зазначено у постанові, не узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, яким в подальшому суд також дав аналогічну оцінку.

Механічно перенесені судом із промови в дебатах адвоката ОСОБА_4 в постанову (вже як висновки суду) «прості математичні розрахунки»не можуть бути доказами у справі, оскільки не являються експертним висновком та суперечать фактичним обставинам (а.с. 80, 88 зв.).

Таким чином, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, ретельно дослідивши усі докази, безпідставно надав перевагу одним доказам над іншими, відкинув свідчення очевидців дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого прийшов до хибного рішення про невинуватість водія ОСОБА_3

Вважаю, що саме ОСОБА_6 керуючи автомобілем «Шевроле»та, не пропустивши 16.11.2010 року на перехресті вулиць ОСОБА_5 Енгельса в м. Вінниці транспорт (в даному випадку автомобіль ВАЗ-2108), який рухався на дозволяючий сигнал світлофора, порушив вимоги п.п. 10.1, 16.5 Правил дорожнього руху України, як це і зазначено в протоколі про адмінправопорушення, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_6 винним у вчиненні правопорушення, а вину його доведеною, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі, оскільки на даний час закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 1 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294, 38 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду від 16 лютого 2011 року про закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення с к а с у в а т и.

Провадження у справі закрити в звязку з закінченням строків накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: К.Б.Слободян

Згідно з оригіналом: