П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2011 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кузнецова Р.В.

при секретарі Денисенко О.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Словянську Донецької області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби Відділу державної автомобільної інспекції м. Маріуполь УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, прапорщика міліції ОСОБА_2, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Словянського міськрайонного суду звернувся позивач з позовною заявою до інспектора дорожньо-патрульної служби Відділу державної автомобільної інспекції м. Маріуполь УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, прапорщика міліції ОСОБА_2, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 12 вересня 2011 року відповідачем відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122 ч. 2 КУпАП, та винесено постанову про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Із даної постановою він не згоден, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він такого правопорушення не вчиняв, а твердження про те, що ним порушено вимоги знаку п. 8.7.3 ПДР України є безпідставним, адже він перетинав перехрестя на зелений сигнал світлофора. Крім того, зазначає, що відповідачем не було надано йому можливості скористатись юридичною допомогою. Також інспектором неправильно застосовано вимоги п. 8.7.3 ПДР України, неповно дослідив матеріали справи, при вирішенні питання відповідач керувався спрощеним підходом до розгляду справ про адміністративне правопорушення, оскільки у протоколі відсутні будь-які свідки правопорушення, що на його думку є порушенням п. 4.2 Наказу МВС України «Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»№ 77.

Тому просить суд, визнати незаконною та скасувати зазначену вище постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, якій заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ІДП ДАІ м. Маріуполь, прапорщик міліції ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте був допитаний Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області у порядку окремого доручення, на підставі ухвали Словянського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2011 року.

Згідно матеріалів виконаного окремого доручення, відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що він ніс службу на маршруті 1:13 Іллічівського району м. Маріуполь на патрульному автомобілі ВАЗ 21099 д/н 2198, на аварійно небезпечній ділянці автодороги, регульованому перехресті пр. Карпова та вул. Тополіна, який позначено знаком 1:39. Ним було зупинено позивача, який о 10 годині 22 хвилин рухався на автомобілі НОМЕР_1 грубо порушив п. 8.7.32 ПДР України, чим скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122 ч. 2 КУпАП, а саме проїхав вказане перехрестя на жовтий сигнал світлофора, який забороняє рух. Порушення зафіксовано на відео та факт вчинення правопорушення підтверджується відеозаписом, що здійснювався відповідачем на підставі Наказу МВС № 111 від 27.03.2009 року (п. 28.9) для уникнення конфліктних ситуацій та доказування факту здійснення правопорушення.

Водій ОСОБА_1 свою провину у вчиненому правопорушенні не визнав, намагаючись спровокувати конфліктну ситуацію. Вів бесіди, що не стосуються скоєного ним правопорушення, доказів на підтвердження своєї невинуватості не надав, жодних заяв та клопотань не надавав. Правопорушникові розяснено його права, справу про адміністративне правопорушення розглянуто у його присутності, копії протоколу про адміністративне правоопрушення та постанови у справі про адміністративне правопорушення йому вручено.

Суд, , дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданої копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АН1 № 023638 від 12.09.2011 року, складеної відповідачем, 12.09.2011 року о 10 годині 22 хвилини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресо: АДРЕСА_1, працюючий у АТ «Донрибкомбінат»водієм, посвідчення водія серії ВАА № 416129 видане ВРЕР м. Словянська, керуючи автомобілем НОМЕР_2 в м. Маріуполь, Іллічівський район, проїхав перехрестя пр. Карпова та вул. Тополіна на заборонний жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР України. Проводилась відеофіксація правопорушення. Своїм діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 122 ч. 2 КУпАП та його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно пп. «ґ» п. 8.7.3 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із відповідними змінами та доповненнями), жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, Порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині,порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана постанова відповідає вимогам ст.ст. 33, 268, 280, 283 КУпАП, а саме інспектор при накладенні стягнення врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, оскільки на ОСОБА_1 було накладено найменше адміністративне стягнення передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП, а саме двадцять пять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; інспектор не порушив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 268 КУпАП, права правопорушнику були розяснені, про що в протоколі про адміністративне правопорушення серії АН1 № 572927 від 12.09.2011 року міститься підпис особи яка притягається до адміністративної відповідальності, крім того в протоколі немає жодних клопотань, в задоволенні яких було б відмовлено; відповідно до ст. 280 КУпАП інспектор зясував всі обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АН1 № 023638 від 12.09.2011 року, відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а саме містить у собі: найменування посадової особи, яка винесла постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Таким чином посилання позивача на те, що в постанові у справі про адміністративне правопорушення не зясовані обставини, що помякшують або обтяжують адміністративну відповідальність є необґрунтованими.

Відповідач мав право на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч. 2 КУпАП, згідно ст. 255 КУпАП.

У відповідності до ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ, статті, частини третя і четверта статті 122 КУпАП. Отже в даній статті мова йде про спроможність складання посадовою особою протоколу про адміністративне правопорушення за частинами 3 та 4 ст. 122 КУпАП, оскільки розгляд цих справ віднесений до компетенції органів зазначених у ст. 218-221 КУпАП, а саме: адміністративних комісій; виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, Районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів (суддів).

Розгляд справ за ст. 122 ч. 2 КУпАП віднесено до компетенції працівники

Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання, що встановлено п. 3 ч. 2 ст. 222 КУпАП.

Відповідно до п. 4.2 «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 лютого 2009 року N 77, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 122, частиною третьою статті 123, частинами першою - четвертою статті 130 КУпАП, наявність свідків є обов'язковою.

Отже у діях відповідача при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та розгляді справи немає порушень на які посилається позивач. Крім того, позивачем клопотання про допит свідків заявлено не було.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 141 КУпАП, до адміністративної відповідальності за правопорушення у

сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи

засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Однак зазначені технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапис, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, відносяться до спеціальних засобів, з яких можливо зняти показання, та на підставі яких можливо зробити висновок щодо вчинення особою адміністративного правопорушення, а відповідно до «Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху», затвердженого Наказом МВС України від 01.03.2010 року № 33, у підрозділах ДАІ використовуються наступні технічні засоби: технічні засоби для визначення швидкості руху; спеціальні технічні засоби, які працюють в автоматичному режимі, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису; спеціальні технічні засоби для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного спяніння.

Згідно ч. 6 ст. 258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері

забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка

притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі

спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Однак зазначені ст.ст. 141 та 258 ч. 6 КУпАП, втратили чинність на підставі Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 року, тому посилання позивача на порушення відповідачем зазначених норм КУпАП є недопустимим.

З огляду на вищевказане слід зробити висновок, що відеозаписувальний прилад, яким знято факт вчинення ОСОБА_1 порушення, не є спеціальний технічним засобом для виявлення та фіксування порушень, оскільки ним неможливо встановити швидкість руху транспортного засобу та в нього немає функції автоматичного режиму для фіксування правопорушення, отже на нього не поширюється дія не чинної ст. 141 КУпАП. Проте відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За таких обставин, наданий відповідачем відеозапис вчинення правопорушення позивачем слід вважати допустимим доказом у даній справі.

Як вбачається з наданого відповідачем відеозапису з місця вчинення правопорушення на регульованому перехресті, вказаному у оскаржуваній постанові позивач дійсно проїхав перехрестя на заборонний жовтий сигнал світлофора.

Джерелом доказів у справах про адміністративне правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення. Ця норма закріплена ст. 254 КУпАП. Протокол є офіційним документом, відповідним чином оформлений уповноваженою особою. Згідно ст. 252 КУпАП уповноважена особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Крім того, були ураховані безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративні правопорушення. Будь-яких клопотань або додаткових пояснень при оцінці доказів позивачем не надавалось. Співробітником ДПС було чітко визначено дане адміністративне правопорушення. Таким чином, відповідно до вимог ст. 254-256 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення з розясненням прав та обовязків. Надалі було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку що порушення п. 8.7.3 ПДР України та вчинення правопорушення передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП, ОСОБА_1 12.09.2011 мало місце, та за таких обставин, вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявлених вимог у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 251, 252, 268, 280, 283, 287, 288 КУпАП, «Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 лютого 2009 року N 77, «Переліком технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху», затвердженого Наказом МВС України від 01.03.2010 року № 33, «Інструкцією з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженою Наказом МВС від 27.03.2009 року № 111 ст.ст. 2 15, 17, 71, 104.105, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби Відділу державної автомобільної інспекції м. Маріуполь УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, прапорщика міліції ОСОБА_2, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3