ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2011 р. Справа № 2а/0470/5599/11

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
від прокурора: від позивача: від відповідача: не зявився (належно повідомлений); ОСОБА_3 (дов. у справі); не зявився (належно повідомлений);
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Прокурора Ленінського району м. Дніпропетровська в інтересах держави до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євпатор" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2011 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Прокурора Ленінського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська до ТзОВ «Євпатор», в якому просить стягнути з банківських рахунків відповідача на користь Державного бюджету грошові кошти у розмірі податкового боргу з податку на прибуток у сумі 40 408,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор зазначив, що заборгованість відповідача по платежам перед бюджетом виникла 13.04.2011 року внаслідок несплати підприємством узгоджених податкових зобовязань з податку на прибуток, по теперішній час така заборгованість не погашена товариством у добровільному порядку у встановлений законодавством термін.

Ухвалою суду від 18.05.2011р. відкрито провадження у справі №2а/0470/5599/11, призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 02.06.2011р.

02.06.2011 року в судове засідання зявився представник Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в адміністративному позові.

Прокурором подано клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоч належним чином повідомлений про дату, час та місце засідання суду, заперечень та доказів на їх підтвердження на пропозицію суду не надав, причин неприбуття не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

Особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обовязки (ч.2 ст. 49 КАС України).

Розглянувши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представника позивача, суд встановив наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євпатор» (надалі ТОВ) зареєстровано та включено до ЄДРПОУ за № 36942722 за юридичною адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Парусний, буд. 10 та перебуває на податковому обліку в державній податковій інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська.

Відповідно до чинного законодавства відповідач є платником податків, зборів (обовязкових платежів) і перебуває на податковому обліку в державній податковій інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська.

Згідно ст.ст. 67, 68 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори у порядку і у розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України встановлено обовязок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній ) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлену цим Кодексом.

Зі змісту п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України вбачається, що податкова декларація, розрахунок, - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п.п.36.1-36.3 ст.36 Податкового кодексу України податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та боргу в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обовязок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обовязків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що 09.02.2011 року відповідач подав до ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська податкову декларацію з податку на прибуток за 2010 рік, в якій зазначив самостійно обчислену суму податку на додану вартість в розмірі 40 409,00 грн.

Згідно вимог п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно платити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

З наявних у справі довідки та копій особових рахунків платника вбачається, що станом на 13.04.2011 року сума податку на прибуток за 2010 рік до бюджету ним не сплачена.

У відповідності до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження , але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Згідно п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також сум надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України).

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої сум грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

Відповідно до п. 4.6 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових вимог платникам податків податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її надіслано листом з повідомленням про вручення.

Судом зясовано, що позивачем направлено відповідачу податкову вимогу №178 від 22.02.2011 року, яку він отримав в той же день, про що свідчить копія поштового повідомлення.

Згідно п. 59.9 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Докази сплати відповідачем наявної у нього недоїмки з податку на прибуток підприємства в сумі 40.408 грн. (1 грн. сальдо на початок року) у справі відсутні.

Частиною 1 п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органом державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на вищенаведені обставини справи та норми матеріального права, суд вважає правомірним стягнення з відповідача заборгованості зі сплати податкового боргу з податку на прибуток в сумі 40408 грн. на користь держави і задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 8-12, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги прокурора Ленінського району м.Дніпропетровська в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євпатор» про стягнення податкової заборгованості - задоволити повністю.

Стягнути з банківських рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Євпатор» () на користь бюджету на розрахунковий рахунок згідно бюджетної класифікації в рахунок погашення податкового боргу з податку на прибуток суму 40 408,00 грн. (на р/р 0009 код платежу 11020100 Управління Державного казначейства в Ленінському районі м. Дніпропетровська ОКПО 24237528 ГУДКУ у Дніпропетровській області МФО 805012) .

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 06.06.11р.

Суддя ОСОБА_1