Справа № 3-5956/11
П О С Т А Н О В А

01 листопада 2011 року м.Рівне

Рівненський міський суд в особі судді Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового засідання Юхимчук О.Л.,

прокурора Урбановича Р.М.,

ОСОБА_1 особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності,

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в місті Рівне справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого на посаді головного державного санітарного лікаря Рівненської області, за ч.2 ст.172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

05 жовтня 2011 року головним оперуповноваженим-інспектором ГУБОЗ МВС України майором міліції ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-4 КУпАП, щодо головного державного санітарного лікаря Рівненської області ОСОБА_1 (далі протокол).

Як зазначено у цьому протоколі, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді головного державного санітарного лікаря Рівненської області, будучи службовою особою державного закладу Рівненська обласна санітарно-епідеміологічна станціяДержавної санітарно-епідеміологічної служби України Міністерства охорони здоровя України, одночасно являвся засновником (учасником) ТОВ Сарнидезинфекція, ТОВ Дезинфекція, ТОВ Меддезинфекція, ТОВ Промдезинфекція, входив до складу органу управління, з отриманням щорічного прибутку по результатах роботи товариства пропорційно до частки у статутному фонді, чим порушив обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, передбачені п.2 ч.1 ст.7 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.172-4 КУпАП.

В протоколі також зазначено, що згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також згідно статутів згаданих товариств, ОСОБА_1 являвся засновником (учасником) цих товариств з певним внеском до їх статутного фонду, а оскільки вищим органом управління товариств є загальні збори засновників (учасників), то ОСОБА_1 мав корпоративні права на управління господарською діяльністю товариств.

Згідно протоколу, ОСОБА_1, працюючи на посаді головного державного санітарного лікаря Рівненської області, не припинив участь у складі засновників (учасників) ТОВ Сарнидезинфекція, ТОВ Дезинфекція, ТОВ Меддезинфекція, ТОВ Промдезинфекція, які мають на меті одержання прибутку, залишався у складі органів управління товариств і володів їх корпоративними правами, то своїми діями він вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-4 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, висновок прокурора Урбановича Р.М., дослідивши додані до протоколу документи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.172-4 КУпАП, відсутній.

Частиною 2 ст.172-4 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо входження до складу органу управління чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі, та представляє інтереси держави в раді товариства (спостережній раді), ревізійній комісії господарського товариства).

Згадані у ч.2 ст.172-4 КУпАП обмеження встановлені у п.2 ч.1 ст.7 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, який набрав чинності з 01 липня 2011 року.

В протоколі, з посиланням на те, що ОСОБА_1 є засновником (учасником) товариств, вищим органом управління яких є загальні збори засновників (учасників), зроблено висновок, що ОСОБА_1 входить до складу органів управління товариств.

З таким висновком суд погодитися не може.

За змістом п.2 ч.1 ст.7 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції та ч.2 ст.172-4 КУпАП обмеження стосуються лише входження до складу органу управління чи наглядової ради підприємства або організації. При цьому, під органом управління слід розуміти виконавчий орган, який має певний склад і може бути колегіальним (правління, рада директорів, дирекція тощо) або одноособовим (директор, голова тощо). За визначенням, наведеним у ч.1 ст.145 ЦК України, загальні збори засновників (учасників) товариства є вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю, а не органом управління в контексті п.2 ч.1 ст.7 Закону України Про засади запобігання і протидії корупціїчи ч.2 ст.172-4 КУпАП.

Засновник (учасник) товариства, приймаючи участь у загальних зборах товариства, реалізує свої корпоративні права і опосередковано здійснює управління господарською діяльністю, що не заборонено ст.7 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції.

Згідно ч.1 ст.167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.167 ГК України, володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом.

Частиною 2 ст.167 ГК України також передбачено, що Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Однак, п.2 ч.1 ст.7 Закону України Про засади запобігання і протидії корупціїподібних обмежень не містить, оскільки не обмежує право особи бути засновником (учасником) чи акціонером підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку, а лише забороняє входити до складу органу управління чи наглядової ради таких підприємств або організацій. Саме поняття входити до складу, визначене у п.2 ч.1 ст.7 Закону України Про засади запобігання і протидії корупціїта ч.2 ст.172-4 КУпАП, принципово не може бути застосоване до загальних зборів засновників (учасників), оскільки до загальних зборів не входять, а в них приймають участь.

З досліджених судом матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1, будучи засновником (учасником) ТОВ Сарнидезинфекція, ТОВ Дезинфекція, ТОВ Меддезинфекція, ТОВ Промдезинфекція, до складу органів управління чи наглядових рад вказаних товариств не входив, а тому не порушив обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності і не може нести відповідальності за ч.2 ст.172-4 КУпАП, оскільки в його діях відсутній склад вказаного адміністративного корупційного правопорушення.

Крім того, як слідує з наданих ОСОБА_1 документів, ще до набрання чинності Закону України Про засади запобігання і протидії корупції(01 липня 2011 року), ним були подані заяви до загальних зборів учасників товариств про вихід з товариств (ТОВ Сарнидезинфекція(06 березня 2011 року), ТОВ Дезинфекція(05 березня 2011 року), ТОВ Меддезинфекція(05 березня 2011 року), ТОВ Промдезинфекція(06 березня 2011 року).

Відповідно до розяснень, наведених у п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 жовтня 2008 року Про практику розгляду судами корпоративних спорів, учасник ТОВ чи ТДВ вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є незаконними.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, ст.283, ст.284, ст.294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Куцоконь Ю.П.