Справа № 33-635/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 163-1 КУпАП Головуючий у 2-й інстанції - Живоглядова І.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2011 року

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу на постанову судді Дніпровського районого суду м. Дніпродзержинська від 21 квітня 2010 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працююча головним бухгалтером ВАТ „Сінергія Груп, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_2

притягнена до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 150 (сто п`ятдесят) гривень на користь держави,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнана винною в тому що вона працюючи головним бухгалтером ВАТ „Сінергія Груп,, порушила ведення податкового звіту про податок на прибуток на загальну суму 30000,00 грн. в тому числі за III квартал 2008 року - 30000,00 грн., по ПДВ на загальну суму 23966,00 грн., в том числі червень 2007 року 200,00 грн., август 2007 року 300,00 грн., жовтень 2008 року 22733,00 грн., вересень 2009 року -733,00 грн.; по податку з доходів фізичних осіб 1197,67 грн., 2007 рік 180,00 грн., 2008 року- 466,14 грн., 2009 рік 551,53 грн., чим порушила п.п.5.2.1, 5.2 п.п.5.3.9,5.3 ст. Закону України від 28.12.1994 року № 334/94 ВР „Про оподаткування прибутку підприємств, п.п. 7.2.6 п.7.2 ст.7, п.п. 7.4.4 п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997 року №168/97-ВР „Про податок на додану вартість.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження мотивуючи тим, що вона не була повідомлена належним чином про розгляд справи, а також вчасно не було направлено їй копії постанови. Просить скасувати постанову судді і закрити провадження по справі, оскільки на період розгляду справи в суді не була узгоджена сума податкового зобовязання, тому вважає, що суд помилково прийшов до висновку що вона допустила порушення ведення податкового обліку в частині податку на прибуток та ПДВ.

Адвокат ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу та просила поновити строк для оскарження апеляції, а також врахувати, що на сьогоднішній день не узгоджена сума податкового зобовязання , при цьому заявила, що ОСОБА_2 дійсно було порушено ведення податкового звіту щодо податку на прибуток та податку на додану вартість з доходів фізичних осіб. Постанову суду просить змінити.

Перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанова суду без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в діях ОСОБА_4 міститься склад адміністративного правопорушення, пердбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки нею були допущені порушення вимоги п.7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997 року №168/97-ВР „Про податок на додану вартість.

Такий висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № АХ № 167142 від 10.03.2010 року, актом ДПІ №12161/23-206/34303832 від 10.03.2010 року в якому зазначено, що було виявлено порушення згідно п.п.5.2.1, 5.2 п.п.5.3.9,5.3 ст. Закону України від 28.12.1994 року № 334/94 ВР „Про оподаткування прибутку підприємств, п.п. 7.2.6 п.7.2 ст.7, п.п. 7.4.4 п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997 року №168/97-ВР „Про порядок на додану вартість ведення налогового звіту на постачання (а.с.1-15), крім того, ОСОБА_5 не заперечує, що вона допустила порушення ведення податкового звіту по податку на прибуток та податку на додану вартість з доходів фізичних осіб.

Не встановлено також, що суддею при розгляді справи були допущені порушення ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, всі обставини, що мають значення для справи, суддя встановив і правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_6 адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Обираючи вид і міру основного стягнення, суддя врахував вчинене порушення як грубе, що є підставою для призначення визначеного ст. 33 КУпАП виду стягнення, а також врахував всі інші зазначені в ст. 27 КУпАП обставини та наклав відповідно до ст. 33, ч.1 ст. 163-1 КУпАП стягнення, яке відповідає вимогам ст. 23 КУпАП є справедливим, будучи достатнім і необхідним для виховання особи та запобіганню новим проступкам.

З урахуванням наведеного, встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що доводи апеляції свого підтвердження не знайшли, будучи повністю спростованими висновками, якими вмотивована постанова судді, що винесена законно і обгрунтовно, а тому перегляду (зміні чи скасуванню) не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 252, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районого суду м. Дніпродзержинська від 21 квітня 2010 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районого суду м. Дніпродзержинська від 21 квітня 2010 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу розмірі 150 (сто п`ятдесят) гривень на користь держави без змін.

Постанова набирає законної сили негайно,є остаточна і перегляду не підлягає.

Суддя І.К.Живоглядова