Справа № 3/0310/250/11
Провадження №3/468/05

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2011 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Войтюк Л.М.. розглянувши матеріали справи, що надійшли з Любомльського ВДАІ та ATI підпорядкованого УДАІ УМВС України у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч. З ст. ІЗОКУпАП,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого.-

встановив:

ОСОБА_1 будучи протягом року притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.І ст.130 КУпАП 19 листопада 2010 року та 27 грудня 2010 троку за ч.2 ст.130 КУпАП, повторно 18 грудня 2010 року о 03 годині 30 хвилин в с. Куснище Любомльського району Волинської області керуючи автомобілем «Чері Амулет» реєстраційний номер НОМЕР_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, відповідно до встановленого порядку, чим порушив п. 2.5. ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою визнав у вчиненому розкаявся.

При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 слід врахувати наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія АС № 082170 посвідчення водія ОСОБА_1 не має оскільки постановою Любомльського районного суду від 27 грудня 2011 року він був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 2 роки, транспортний засіб «Чері Амулет» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_2

Санкція ч.3 ст.130 КУпАП передбачає накладення на водіїв стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк до десяти років з оплатним вилученням транспортного засобу і на інших осіб - оплатне вилучення транспортного засобу.

Згідно із п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року XI4 суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, за яке встановлена відповідальність ч. 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачене. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Згідно із ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установленим цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, вищенаведені обставини дають підстави для висновку про неможливість накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинене правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.З ст.130 КУпАП, без накладення на нього стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_3