П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №3-397/11

Провадження №3/1023/6242/11

17 серпня 2011 року суддя Славутицького міського суду Київської області Малишенко Т.О.

Розглянувши за участю правопорушника адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 6.10 кв.81, працюючого ДСП «ЧАЕС» хімцех,

про адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст. 122-4 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 28.09.2011 року о 22 годині 10 хвилин в смт. Олександрівка на автодорозі Київ-Знамянка водій керував автомобілем НОМЕР_1 здійснив зупинку автомобіля на перехресті на дозволений сигнал світлофора змусивши водія МАЗ д.н.з.АІ 37 93 СВ який рухався позаду різко загальмувати та змінити напрямок руху, чим створив аварійну обстановку, чим порушив п.15.9 ПДР України, своїми діями вчинив ч.4 ст.122 КпАП України.

Правопорушник при розгляді справи не погодився із змістом протоколу, пояснивши що рухався на своєму автомобілі, по дорозі і нікому ніяких аварійних ситуацій не створював.

Дослідивши матеріали справи, інші письмові докази, суд дійшов до висновку про те, що провадження у справі підлягає закриттю зі слідуючи підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадках відсутності події і складу адміністративного порушення.

Ст.9 КУпАП встановлено поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю)тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов.язок, оскільки норми ч. 1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов,язний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Закон розглядає протиправну дію (бездіяльність), вчинену певною особою, як адміністративний проступок лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності. Наявність вини є невід,ємною ознакою складу адміністративного проступку. Адміністративне правопорушення з погляду його складу містить 1) об.єкт правопорушення (суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення);2)об,єктивну сторону (конкретні дії, що виразилися в порушенні встановлених правил);3)суб,єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; 4)суб,єктивну сторону складу (є ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу або необережності). Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення (проступку).Об.єкт адміністративного правопорушення - це те, на що воно посягає, чому воно завдає шкоди. Об.єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника (діяння чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв,язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку. Основною і обов,язковою ознакою об.єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність її виключає склад будь якого адміністративного правопорушення. Суб.єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов,язана із його вчиненням психічна діяльність особи. До ознак, які характеризують суб.єктивну сторону, належить вина, мотив і мета вчинення правопорушення. Вина - основна і обов,язкова ознака суб.єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння і його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності. Мотив і мета вчинення складу адміністративного правопорушення - факультативні ознаки суб.єктивної сторони складу проступку. Під мотивом розуміється усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яким вона керувалася під час вчинення проступку. Мета - це протиправний результат, наслідок, якого прагне досягти особа вчиненням адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачати.

Відповідальність передбачена ч.4 ст.122 КУпАП за ознаками порушення ч. 1,2 чи 3 цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, тобто примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вживати інших заходів забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Ст.245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких посадова особа у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, речовими доказами, поясненнями свідків, схемами до протоколу, а також іншими документами.

Єдиним доказом вчинення інкримінованого порушення особи, яка притягується до відповідальності по справі про адміністративне правопорушення, є складений протокол який не містить у собі підтверджень того, що автомобілем ОСОБА_1, створена аварійна обстановка. Крім того в протоколі зазначена дата 28.09.2011 року а протокол складено 28.06.2011 року.

Статтею 256 КУпАП чітко передбачено зміст протоколу про адміністративне правопорушення, проте вищезазначений протокол не в повній мірі відповідає вимогам зазначеної статті. Суд не може прийняти як доказування, факт зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення створення аварійної обстановки (який нічим не доказано).

З викладених вище підстав суд вважає, що складений протокол не доводить обставину, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, на час вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення вчинила адміністративне правопорушення за ч.4 ст.122 КпАП України.

Враховуючи вище викладене, у діях ОСОБА_1, події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч.4 КУпАП України суд не вбачає.

Керуючись ст.122 ч.4 ст. 247, 283-285, КУпАП України, -

постановив

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122 ч.4 КУпАП закрити за відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т. О. Малишенко