Апеляційний суд Житомирської області
Постанова

Іменем України

07 лютого 2011 року м. Житомир

головуючого судді: Заліщука М.С.,

з участю:

секретаря: Кемке Д.О.,

скаржника: ОСОБА_1,

представника скаржника: ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі адміністративну справу за апеляцією ОСОБА_1 на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 листопада 2010 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 листопада 2010 року ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП, звільнено від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю вчиненого. Суд обмежився усним зауваженням та закрив подальше провадження по справі.

За постановою суду ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона, будучи головним бухгалтером ТОВ „ Коростишівземінвест в наслідок недбалого ведення податкового обліку допустила порушення порядку його ведення, що виразилося у завищенні нею сум бюджетного відшкодування з ПДВ за червень та липень 2010 року на 1.014 667грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд, не повідомляючи її про день та час судового засідання розглянув справу без її участі, чим грубо порушив її права та позбавив права на справедливий судовий розгляд. Просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду з урахуванням того, що їй своєчасно не було вручено копію постанови суду, а про існування самого рішення вона взнала лише 12.01.2011 року. При апеляційному розгляді справи просить звернути увагу на те, що податкові ревізори не врахували, що суми бюджетного відшкодування за червень та липень 2010 року були сформовані виключно за рахунок податкового кредиту, що виник внаслідок придбання підприємством основних фондів, про що і були їм надані при перевірці підтверджуючі документи. Також звертає увагу, що працівниками Коростишівської МДПІ її не було повідомлено про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, в супереч вимог ст. 254 КУпАП не було надано другого примірника цього протоколу. За результатами апеляційного розгляду справи просить скасувати постанову суду як незаконну а провадження по справі закрити.

Перевіривши матеріали справи суд приходить до висновку про можливість поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та розгляду даної адміністративної справи по суті.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи апеляційний суд вважає, що подана скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Проте у вказаній справі зазначені вимоги закону судом додержані не були.

З постанови суду вбачається, що його висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП зроблені з урахуванням досліджених ним матеріалів справи, зокрема, з урахуванням даних викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте, з такими висновками суду не можна погодитися, так-як вони зроблені без дотримання вимог ст.ст. 251-257 КУпАП.

Так, відповідно до ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення повинен містити всі перелічені в ній відомості, необхідні для вирішення справи, а без їх наведення належної сили не має.

При складанні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП, працівник Коростишівської МДПІ положень ст. 256 цього Кодексу не додержав.

Так, протокол не підписаний особою, яка вчинила правопорушення. Як передбачено ч. 3 ст. 256 КУпАП, правопорушник має право подати пояснення й зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до останнього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Протокол щодо ОСОБА_1 ніяких додатків не містить і в матеріалах справи немає будь-яких інших даних, які б свідчили, що вона була ознайомлена з його змістом і що їй, були розяснені її права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Як у поданій скарзі так і при її апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП. Ствердила, що висновки акта перевірки ДПІ про порушення порядку ведення нею податкового обліку не є обґрунтованими так-як суперечать нормам підпункту 7.7.11 пункту 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість. Зазначила, що працівники податкової інспекції, з метою ненадання їй можливості спростувати в законному порядку результати акту перевірки, сфальсифікували щодо неї протокол про адміністративне правопорушення, що підтверджується тим, що про його складання та направлення справи до суду ніхто її не повідомляв, його копії їй не надав.

Отримавши матеріали справи суддя не перевірив додержання податковим органом вимог закону щодо складання протоколу, не взяв до уваги, що запис в протоколі податкового інспектора про відмову правопорушника його підписувати не підтверджено підписами свідків, як того вимагає законодавець, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що один екземпляр протоколу було вручено особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як видно з матеріалів справи, вона була розглянута судом в порушення вимог ч.1 ст. 268 КУпАП без належного повідомлення ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду, за її відсутності, чим було порушено її право на захист.

Всупереч вимогам ст.ст. 252, 280 КУпАП суддя не звернув уваги і на те, що в справі взагалі відсутні будь які пояснення звинуваченої особи щодо поставленого їй у вину правопорушення, при цьому, без належного зясування всіх обставин по справі прийшов до невмотивованого рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП.

Зазначені порушення закону, допущені як на стадії порушення адміністративної справи щодо ОСОБА_1, так і при розгляді її судом, є істотними, оскільки повязані з обмеженням процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням того, що діючим законодавством не передбачено повернення апеляційним судом матеріалів справи для їх належного оформлення органу, що їх направив до суду, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, враховуючи при цьому допущені по справі порушення, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП не ґрунтуються на вимогах закону і матеріалах справи в наслідок чого, оскаржувана постанова не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, з закриттям подальшого провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 268, 294 КУпАП, -

постановив:

Апеляцію ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 листопада 2010 року, щодо ОСОБА_1 за ст.163-1 ч.1 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: