П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2011 р. Справа №3-5697/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Ломакіна B.C.

за участю секретаря Мельник М.І.

прокурора Солтис СЛ.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з прокуратури Тернопільської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжню, на утриманні має неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючу, жительку М.Тернополя, вул. Ст. Бандери, 88/108, раніше не судиму,

за ч.2ст. 172-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи фізичною особою та відповідно до п.4 ст.4 Закону України від 07 квітня 2011 "Про засади запобігання та протидії корупції» є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, 17 вересня 2011 року надала через директора бару «Романтика» ОСОБА_2Б працівнику органів внутрішніх справ України, особі, уповноваженій на виконання функцій держави - начальнику СБНОН ЛВ на ст.Тернопіль УМВСУ на Львівській залізниці ОСОБА_3 неправомірну вигоду в сумі 600 доларів США (4782 грн. по курсу НБУ, станом на 19 вересня 2011 року) за сприяння в ухиленні від кримінальної відповідальності її сина ОСОБА_4.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення визнала повністю та пояснила, що 17 вересня 2011 року, у вечірній час, коли вона перебувала на роботі в барі «Романтика», до неї підійшов директор бару ОСОБА_2 та сказав поїхати з ним. По дорозі він розповів, що її сина ОСОБА_4 затримали з наркотичною речовиною працівники лінійного відділу міліції на ст. Тернопіль. Перебуваючи при оформленні процесуальних документів у відділенні міліції на залізничному вокзалі, працівник міліції ОСОБА_3 показав її статтю кримінального кодексу України та сказав, що покарання за збут наркотичних речовин передбачено у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років. Коли ОСОБА_2 підвозив її сина додому, то сказав, що в розмові з ОСОБА_3, останній йому пообіцяв, що зробить так, щоб її сина не арештовували, але для цього вона повинна заплатити йому гроші в сумі 600 доларів США. Оскільки на той час потрібної суми вона не мала, ОСОБА_2 сказав, що візьме гроші з каси в бару і заплатить ОСОБА_3, а вона йому згодом поверне вказану суму. 20 вересня 2011 року, прийшовши на роботу, вона віддала ОСОБА_2 600 доларів США, які, з його слів, він заніс ОСОБА_3 17 вересня 2011 року. Через деякий час, ОСОБА_2 покликав її та сказав, що розмовляв із ОСОБА_3 і останній повідомив, що йому потрібно принести наступного дня ще дві тисячі доларів США для вирішення питання про притягнення її сина до адміністративної відповідальності а не кримінальної. Цього ж дня, приблизно в обідню пору, вона зателефонувала до працівника міліції ОСОБА_3 і попросила про зустріч, він відповів, що передзвонить їй пізніше. Оскільки він не телефонував вона попросила ОСОБА_2 домовитись про зустріч з ОСОБА_3 Через декілька хвилин ОСОБА_2 зателефонував її та сказав виходити на зупинку біля «Літака», поїдуть у відділення міліції. Коли вони приїхали на залізничний вокзал, де їх вже чекав ОСОБА_3 ОСОБА_2 розмовляв з ним сам, а вона чекала в машині. Після розмови з ОСОБА_3 директор розповів, що у сина залишиться ч. 1 ст. 309 КК України, і потрібно буде заплатити тисячу двісті гривень штрафу.

Прокурор в судовому засіданні протокол підтримав, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-3 КУпАП з підстав вказаних у даному протоколі і просить визнати її винною у вчиненні інкримінованого правопорушення та притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 172-3 КУпАП, наклавши на неї стягнення у виді штрафу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, думку прокурора, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-3 КУпАП, яка передбачає відповідальність за пропозицію або надання службовій особі неправомірної вигоди безпосередньо такій чи іншій особі у розмірі, що не перевищує ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення є посадові особи юридичних осіб, фізичні особи - у разі одержання від них особами, зазначеними у пунктах 1, 2 частини першої цієї статті, або за участю цих осіб іншими особами неправомірної вигоди і тому, згідно ст. 21 Закону, ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинене корупційне правопорушення.

Винність ОСОБА_1 у вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-3 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 26 жовтня 2011 року, поясненнями ОСОБА_1 LT. від 12 жовтня 2011 року, поясненнями ОСОБА_2 від 17 жовтня 2011 року, поясненнями ОСОБА_5 від 12 жовтня 2011 року, поясненнями слідчого СВ ЛВ на ст. Тернопіль УМВС України на Львівській залізниці ОСОБА_6 від 12 жовтня 2011 року, поясненнями начальника сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків ЛВ на ст. Тернопіль УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_3 від 12 жовтня 2011 року, протоколом добровільної видачі від 28 вересня 2011 року, постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 17 жовтня 2044 - року та іншими оголошеними, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні письмовими матеріалами, що наявні в справі.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину, а також характер вчиненого правопорушення та обставини справи, суд вважає за можливе накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному його розмірі.

Керуючись ч.2 ст.172-3, ст.33, ст.284, ст.294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-3 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2550 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят) гривень в доход держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Головуючий В Ломакін