Справа № 33-970/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст. 41 КУпАП Головуючий у 2-й інстанції - Живоглядова І.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2011 року

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2011 року, якою,-

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працююча головним лікарем спеціалізоаної медико-санітарної частини №7, проживаюча в ІНФОРМАЦІЯ_2

притягнена до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнана винною в тому, що працюючи головним лікарем спеціалізованої медико-санітарної частини №7, розташованою в м. Павлограді, вул. Нова, 1-а, порушила вимоги законодавства про працю, яке було виявленого при перевірці 04.07.2011 року, а саме в тому що:

-працівникам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, котрі були направлені на курси підвищення квіліфікації протягом 2011 року не відшкодовано витрати на відрядження у сумі 4000 грн. 00 копійок, чим порушено ст. 122 КЗпП України, Постанови КМУ від 05.01.1998 року №10 „Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордоном, Інструкції про службові відрядження, затвердженої наказом Мінфіну України від 13.03.1998 року № 59;

-розрахунок при звільненні працівників ОСОБА_15, наказ № 37-л від 15.04.2011 року, ОСОБА_16, наказ № 41-л від 24.04.2011 року проведено 28.04.2011 року, а розрахунок при звільненні працівників ОСОБА_17, наказ № 46-л від 10.05.2011 року, ОСОБА_18, ОСОБА_19, наказ № 51-л від 20.05.2011 року проведений 26.05.2011 року, тобто з порушенням строків розрахунку при звільненні, в порушення ч.1 ст. 116 КЗпП України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу у встановленому ч.4 ст. 294 КУпАП порядку, а саме 28 липня 2011 року через місцевий суд, в строк передбачений ч.2 ст. 294 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду мотивуючи тим, що не порушувала законодавство про працю, а саме розрахунок при звільненні працівників здійснювала за їх згодою. Заяви про звільнення працівниками повинні подаватися за 14 календарних днів, згідно ст. 38 КЗпП. Працівники ОСОБА_16, ОСОБА_20 подали за день до дати звільнення у звязку з переводом на нове місце роботи. А також зазначила, що спеціалізована медико-санітарна частина №7 є не прибутковою установою, вона повністю отримує фінансування з Державного бюджету. В період за 1 півріччя 2011 року фінансування коштів на відрядження не надходило.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримавши доводи апеляційної скарги пояснила, що спеціалізована медико-санітарна частина №7 є не прибутковою установою, вона отримує повністю фінансування з Державного бюджету, а на відрядження кошти не були виділені. Також зазначила, що розрахунок при звільненні працівникам здійснювала за їх згодою.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_2, яка підтримала скаргу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови, вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню.

Висновки судді, які викладені у постанові щодо наявності події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та винності особи у його вчиненні підтверджуються зібраними у справі доказами, які містяться в матеріалах справи і на підставі яких суддя прийшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_2

Під час розгляду справи та проведення засідання допущених суддею порушень ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП, не вбачається.

Разом із тим суд при призначенні адміністративного стягнення, не врахував обставини при яких було вчинене правопорушення. Так, відповідно до звіту про надходження та використання коштів загального фонду (а.с.17-19) та начислення заробітної плати працівникам за період кітень-травень (а.с.6-7) вбачається, що виплата коштів працівникам, а також праівникам які знаходилися у вірядженнях перераховувалася та виплачувалася в межах виділених коштів.

ОСОБА_7 того, проступком не спричинено значної шкоди суспільству, державі або окремим громадянам, а також не врахувавши особу правопорушника, що правопорушення вчинено вперше, стягнення у виді штрафу, це занадто великі матеріальні втрати для неї, які ставлять її в скрутне матеріальне положення.

Враховуючи всі обставини справи та особу ОСОБА_2 приходжу до висновку, що останню слід звільнити від адміністративної відповідальності відповідно до ст. 22 КУпАП в звязку з малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а постанову суду слід скасувати та закрити провадження по справі відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 22, 252, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2011 року про накладення на ОСОБА_2 стягнення за ч.1 ст.41 КУпАП - скасувати, звільнивши ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 41 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

Стягнену суму штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень, в разі якщо зазначена сума була сплачена повернути ОСОБА_2.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду І.К.Живоглядова