Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 33/0690/118/2011
Постанова

Іменем України

31 березня 2011 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Крижанівський В.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 11 березня 2011 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 11 березня 2011 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього 2 550 гривень штрафу.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1, 07 лютого 2011 року о 06 год. 05 хв. перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керував мотоциклом марки „МТ без реєстраційного номера, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

На прийняте судом рішення до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1, в якій він просить постанову суду змінити і обрати йому міру адміністративного стягнення у виді громадських робіт. В обґрунтування скарги посилається на те, що постанова винесена з порушенням матеріального та процесуального права. Суд при накладенні стягнення не врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. Також при винесенні постанови було грубо порушено його права, пердбачені ст. 268 КУпАП. Під час судового розгляду ним надавалася суду довідка з місця навчання, яка підтвержує той факт, що він навчається і немає змоги сплатити штраф, просив призначити покарання у виді громадських робіт, але дане клопотання було неаргументовано відхилено. В постанові не зазначенено жодного доводу чому саме обрано адміністративне стягнення у виді штрафу, а не громадських робіт, тому вона є необгрунтованою та формальною.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, в межах, передбачених ч.7 ст. 294 КУпАП вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння відповідає фактичним обставинам справи, грунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених доказах.

ОСОБА_1 не заперечує сам факт перебування в стані алкогольного спяніння під час керування мотоциклом марки „МТ без реєстраційного номера.

Разом з тим апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, що потягло накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції було дотримано вимоги ст. 33 КУпАП та обрано наймякше стягнення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Згідно вимог ч.9 ст. 294 КУпАП у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцієї статті КУпАП, воно не може бути посилено.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що стягнення у виді громадських робіт, ОСОБА_1, не може бути призначеним, так як воно посилює накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу.

Посилання апелянта на те, що він навчається і не може сплатити накладений на нього штраф є безпідставним. Згідно довідки №09-14 від 03.03.2011 року, ОСОБА_1 є студентом заочної форми навчання та навчається за рахунок коштів державного бюджету, що не перешкоджає останньому працевлаштуватися та покращити свій майновий стан.

Підстав для зміни чи скасування постанови немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 11 березня 2011 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: