Справа № 33-155 Головуючий у І інстанції Завірюха О. В.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції Орел
Категорія 425 21.03.2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2011року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Орел А.І., розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2011 року , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2011 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 348 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді конфіскації вилученого автомобіля FORD FUSION 2006 року виготовлення, кузов № НОМЕР_1, вартістю 73482 грн. 93 коп..

В постанові суду зазначено, що 14.01.2011 року до Київської обласної митниці звернувся громадянин РФ ОСОБА_1 із заявою про видачу посвідчення на реєстрацію в органах ДАІ України автомобіля FORD FUSION 2006 року виготовлення, кузов № НОМЕР_1. 10.03.2010 року ОСОБА_1 отримав в Київській регіональній митниці посвідчення про реєстрацію транспортного засобу в органах ДАІ України серії AF № 0079099. Також 10.03.2010 року ОСОБА_1 надав Київській регіональній митниці письмове зобовязання про зворотне вивезення з території України в термін до 04.12.2010 року вище вказаного автомобіля FORD FUSION 2006 року виготовлення, кузов № НОМЕР_1 на лицьовому боці відповідного бланку. Але зобовязання не виконав, автомобіль в термін визначений митним органом з митної території України не вивіз, в інший митний режим не переоформив, про причини невиконання зобовязання митні органи не повідомив, документів стосовно обставин невиконання зобовязання про зворотний вивіз не надав, для продовження терміну тимчасового ввезення або доставки автомобіля до кордону, в митні органи України не звертався.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову суду в частині призначеного стягнення змінити, наклавши більш мяке стягнення, повернувши йому автомобіль. В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що він раніше ніколи закони України не порушував, він проживає на Україні, працює тут. Він не ухилявся від реєстрації автомобіля, а лише із запізненням звернувся за дозволом до митних органів поскільки на час закінчення дозволу на ввіз та реєстрацію автомобіля він звернувся за продовженням дозволу на роботу та реєстрацію по місцю проживання і на той час їх ще не одержав.

Заслухавши ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи та їм дана належна юридична оцінка, що не оспорюються ОСОБА_2, однак при накладенні стягнення судом належним чином не виконані вимоги ст. 33 КУпАП, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Зокрема, судом першої інстанції зазначено, що ОСОБА_1 фактично не визнав своєї вини, що суперечить матеріалам справи. Так, ОСОБА_1 як в поясненнях даних працівникам митниці, так і в суді визнав факт порушення ним зобовязання про зворотне вивезення автомобіля, тобто він визнав свою вину. Те, що суд першої інстанції вважає не визнанням вини, є лише пояснення ОСОБА_2 причин порушення зобовязань про зворотне вивезення.

Вважаю, що накладене адміністративне стягнення, у вигляді конфіскації автомобіля, в даному випадку є занадто суворим. Суд в постанові не зазначив чому він прийшов до висновку, що в даному випадку ( при наявності інших видів стягнення ) необхідно саме конфіскувати автомобіль.

Враховуючи, що ОСОБА_1 тривалий час проживає і працю в України, позитивно характеризується, визнав свою вину, а також враховуючи конкретні обставини справи, вважаю, що в даному випадку на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Саме даний вид стягнення відповідає тяжкості вчиненого ним правопорушення та відповідає меті накладення адміністративного стягнення, визначеній в ст. 23 КУпАП.

Оскільки накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є занадто суворим, постанова суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення підлягає зміні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2011 року в частині конфіскації вилученого автомобіля FORD FUSION 2006 року виготовлення, кузов № НОМЕР_1, вартістю 73482 грн. 93 коп. змінити. Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн.. В іншій частині постанову суду залишити без змін.

С У Д Д Я :