Справа № 3-4393/11
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 вересня 2011 року Суддя Павлоградського міськрайонного суду Тимченко С.О.

розглянувши матеріали, які надійшли від Західно-Донбаської ОДПІ у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, працюючого головним бухгалтером ПП «Сфера»,

яка мешкає за адресою: м. Павлоград, вул. Іскрівська, 1/49

за ст. 163-1 ч. 1 КУпАП, судя

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 12.08.2011 року під час перевірки ПП «Сфера», юридична та фактична адреса: м. Павлоград, вул. Терьошкіна, 2а, встановлено порушення ОСОБА_1 ведення податкового обліку, що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 447 210, 00 грн. за 2010 рік та податку на прибуток в сумі 239 103, 00 грн по нікчемним правочинам. Порушення встановлено згідно Акту перевірки № 379-23/2-0344629 від 20.06.2011 року. Було порушено ст. 203, ч. 1 ст. 207, п. 1,2 ст. 215, ст.ст. 216, 228 ЦК України, пп. 7.4.1., 7.4.4., 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», пп. 5.1., пп. 5.2.1 п. 5.2., пп. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5, пп. 4.1.6. п. 4.1. ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, надійшла заява про слухання справи у її відсутність з поважних причин та за участю її захисника. В письмових поясненнях ОСОБА_2 заперечувала наявність в її діях складу адміністративного правпорушення, а також порушень податкового та іншого законодавства, вказала, що зазначені в протоколі порушення порядку ведення податкового обліку та законодавства про оподаткування відсутні, висновки Акту перевірки про них здійснені внаслідок невірного застосування законодавства, що підтверджується доданими документами.

Захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правпорушення, а такод відсутні порушення податкового та іншого законодавства. Зазначені в протоколі порушення порядку ведення податкового обліку та законодавства про оподаткування відсутні, висновки Акту перевірки про них здійснені внаслідок невірного застосування законодавства, що підтверджується доданими документами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, долучені копії документів, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 ОСОБА_3, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП з наступних підстав.

Згідно витягу з акту від 20.06.2011 року № 379-23/2-30344629 планової комплексної виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства ПП «Сфера»за період з 01.01.2010 року по 31.03.2011 року, встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 238 103,00 грн., яке полягало у завищенні ПП «Сфера»валових витрат на суму 432 913,25 грн., не підтверджену відповідними розрахунковими та іншими документами по операціям з ТОВ «Турін-Дніпро», ТОВ «Трансмультиторг», ТОВ ТД «Вікові традиції», оскільки операції з поставки товарів за ланцюгами: ТОВ «Турін-Дніпро»- ПП «Сфера», ТОВ «Трансмультиторг»- ПП «Сфера», ТОВ ТД «Вікові традиції»- ПП «Сфера»не містять у суті своїй розумних економічних або інших причин (ділової мети) та не спричиняють реального настання правових наслідків, порушують ст. 228 ЦК України, укладені між ПП «Сфера»та цими контрагентами договори є нікчемними, то з урахуванням такої нікчемності - первинні документи за цими операціями не підтверджують факти здійснення господарських операцій та не мають статусу первинних документів. Виходячи з цього вартість цих товарів у сумі 519 495,87 грн., включаючи ПДВ, отриманих ПП «Сфера»за нікчемними операціями з вказаними особами підлягає включенню до валових доходів ПП «Сфера»за 2010 рік, як безоплатно наданих невідомими особами. Нікчемність правочинів за заначеними ланцюгами мотивовані тим, що діяльність постачальникыв здійснювалася без набуття належним чином цивільної правоздатності, а фінансово-господарські взаємовідносини цих підприємств з ПП «Сфера»є фіктивними правочинами, які не спричиняють реальних правових наслідків, крім тих що повязані з їх недійсністю. Заниження податку на додану вартість за 2010 рік на загальну суму 447 210,00 грн. за Актом перевірки полягало у тому, що в порушення пп. 7.4.1. п. 7.4., п. 7.1. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», підприємством завищено податковий кредит з ПДВ на цю ж суму по операціях придбання товарів від ТОВ «Турін-Дніпро», ТОВ «Трансмультиторг», ТОВ ТД «Вікові традиції», внаслідок включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплаченого нами за правочинами, які за результатами перевірки визнано нікчемними, оскільки вони порушують публічний порядок, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб, та не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

Статтею 228 ЦК України передбачено: правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, зниження, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Разом з тим висновок суду стосовно нікчемності правочину має бути викладений у мотивувальній частині судового рішення.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз'яснив, що нікчемними правочинами, які порушують публічний порядок, визначені ст. 228 ЦК України, є:

1) правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина;

2) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочини, які посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема є: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режими вилучення з обігу або обмеження в обігу об'єктів цивільного права, тощо. Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок. При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним, тощо.

З акту перевірки від 20.06.2011 року вбачається, що він не тільки не містить таких посилань, а й не доводить умислу ПП «Сфера»на порушення публічного порядку, не містить посилання і на те, в чому таке порушення полягає.

Статтею 207 ГК України встановлено, що господарське зобовязання, що відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосубєктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Виходячи з цих норм, приходжу до висновку, що відповідно до презумпції правомірності правочину всі укладені між сторонами правочини є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках питання про недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі заяви зацікавленої особи після повного та всебічного розгляду питання про недійсність такого правочину. Про недійсність правочину ухвалюється судове рішення.

Таким чином, висновки акту від 20.06.2011 року про нікчемність правочинів, не можуть ґрунтуватися лише на припущеннях щодо нікчемності укладених договорів та здійснених на їх виконання господарських операцій, його висновки, що ці правочини суперечать інтересам держави, не підкріплені належними доказами чи рішеннями суду про визнання їх такими.

Правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлені

цим правочином, про що йдеться в акті, визначається законом як фіктивний (ст. 234 ЦК України). Фіктивні правочини не віднесено законом до нікчемних, їх недійсність визнається тільки судом. При цьому, як вже вище було зазначено, судові рішення про визнання правочинів недійсними (нікчемними), укладених позивачем з контрагентами, відсутні.

В Акті перевірки визнається наявність розрахункових та інших документів на підтвердження валових витрат за цими операціями /стор. 16, 23, 29 Акту/, а також використання отриманих за ними товарів, робіт, послуг у власній господарській діяльності ПП «Сфера» /стор. 4, 5, 6 Акту/.

Крім того, в акті перевірки не встановлена відсутність будь-яких розрахункових та інших первинних документів, за операціями на суму 432 913,25 грн., обовязковість збереження яких передбачено правилами податкового обліку.

Досліджені у судовому засіданні дані свідчать про те, що ПП «Сфера»здійснило витрати на придбання товарів, які використано у власній господарській діяльності, та нарахувало (сплатило) постачальникам (ТОВ «Турін-Дніпро», ТОВ «Трансмультиторг», ТОВ ТД «Вікові традиції») товарів (робіт, послуг) в ціні товару податок на додану вартість. Самі по собі господарські операції за визначеними в Акті від 20.06.2011 року договорами між ПП «Сфера» та з ТОВ «Турін-Дніпро», ТОВ «Трансмультиторг», ТОВ ТД «Вікові традиції»не є такими, що суперечать інтересам держави та суспільства, оскільки правочини укладено та вчинено в межах господарської компетенції сторін, товари за ними не виключено законом з цивільного обігу, на оптову торгівлю алкогольними напоями була відповідна ліцензія, не було інших законодавчих обмежень стосовно купівлі-продажу таких товарів (робіт, послуг), зміст укладених договорів та вчинених правочинів не містить порушень моральних засад суспільства. Правочини вчинено у письмовій формі та вимог закону щодо форми правочинів не порушено. Відповідно відсутні порушення ст.ст. 203, 207, 215, 216, 228 ЦК України за правовідносинами ПП «Сфера»з ТОВ «Турін-Дніпро», ТОВ «Трансмультиторг», ТОВ ТД «Вікові традиції», та висновки про завищення валових витрат за цими правовідносинами у сумі 432 913,25 грн. не ґрунтуються на законі.

Висновки акту від 20.06.2011 року про порушення пп. 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»спростовується висновками Акту перевірки про фактичне отримання товарів за правочинами, зазначеними в акті, як нікчемні, та проведеними ПП «Сфера»розрахунками за отримані товари від ТОВ «Трансмультиторг», ТОВ «Турін-Дніпро»та ТОВ «Торгівельний дім «Вікові Традиції», а також вимогами ст. 216 ЦК України, згідно з якими у разі недійсності правочину кожна з сторін зобовязана повернути іншій стороні в натурі усе отримане на виконання такого правочину. Заначена вимога закону про повернення ориманого виключає безоплатність надання таких товарів невідомими особами та порушення пп. 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

З матеріалів справи вбачається, що встановлені обставини стосуються і висновків Акту перевірки від 20.06.2011 року про заниження ПДВ на 447 210,00 грн. за податковим кредитом, отриманим за господарськими операціями, вказаними в Акті, як нікчемні. При цьому в Акті перевірки визнається наявність поставленого за цими договорами товару та його використання у власній господарській діяльності ПП «Сфера»/стор. 4, 5, 6/, а також наявність розрахункових та первинних документів з їх придбання, у тому числі податкових накладних /стор. 16, 23, 29 Акту/.

Крім того, актом перевірки не встановлена відсутність будь-якої з податкових накладних на суму податкового кредиту у розміру 447 210,00 грн., а також не виявлено будь-яких розбіжностей між податковим кредитом задекларованим ПП «Сфера»та податковими зобовязаннями задекларованими ТОВ «Трансмультиторг», ТОВ «Турін-Дніпро»та ТОВ «Торгівельний дім «Вікові Традиції»за відповідні періоди на підставі аналізу 5 додатку до податкової декларації та АТС «Співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту»на рівні ДПА України.

Згідно з пунктами підпунктами 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації. Не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

За приписами пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» право на податковий кредит виникає за правилом першої події: або фактична сплата коштів продавцю в оплату придбаних товарів (робіт, послуг), або отримання податкової накладної в якій зазначені суми податку на додану вартість, що засвідчує факти придбання платником податків товару (робіт, послуг). Відповідно, лише відсутність податкової накладної позбавляє платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у звязку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

Оскільки на час вчинення ПП «Сфера»господарських операцій з ТОВ «Трансмультиторг», ТОВ «Турін-Дніпро»та ТОВ «Торгівельний дім «Вікові Традиції», зазначені особи були платниками ПДВ, мали відповідні свідоцтва платника ПДВ, ПДВ був сплачений (нарахований) ПП «Сфера»у ціні товарів (робіт, послуг), а актом перевірки від 20.06.2011 року не встановлена відсутність податкових накладних, суд не вбачає ознак порушення порядку ведення податкового обліку з ПДВ в діях ОСОБА_1, як головного бухгалтера ПП «Сфера».

У судовому засіданні встановлено, що прийняті за висновками акту перевірки від 20.06.2011 р. податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 07.07.2011 року (за податком на прибуток) та № НОМЕР_2 від 07.07.2011 року (за ПДВ) були оскаржені ПП «Сфера»в ДПА у Дніпропетровській області, а також у судовому порядку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили, і у такому разі обвинувачення особи в ухиленні від сплати податків не може ґрунтуватися на такому оскаржуваному рішенні до остаточного вирішення справи. Відповідно наведені висновки за Актом перевірки та прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення є неузгодженим (не набрали законної сили). Оскільки за протоколом обвинувачення в адміністративному правопорушенні ґрунтується тільки на Акті перевірки, в якому зазначено про заниження податків, а ці висновки оскаржені в Дніпропетровському окружному адміністративному суді, то також відсутні докази про наявність складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч. 1 КУпАП.

На підставі зазначеного, керуючись п.1. ч.1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає

законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути

оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.О. Тимченко