Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2011 року суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Маржина Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли до суду 19.10.2011 року від Територіальної державної інспекції праці у Миколаївській області Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, фізичної особи-підприємця, свідоцтво про державну реєстрацію № 005182, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, -

ВСТАНОВИЛА:

При здійсненні господарської діяльності підприємець ОСОБА_1 у період з серпня по жовтень 2011 року допустила до виконання на свою користь роботи продавця продовольчих товарів ОСОБА_2, з якою в порушення п.6 ч.1 ст. 24 КЗпП України не уклала трудовий договір у встановлений наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2001 року за № 554/57/5745 формі та відповідно не зареєструвала його у державній службі зайнятості за місцем свого проживання.

В порушення п.2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці», допустивши продавця ОСОБА_2 до роботи, ОСОБА_1 не здійснювала достовірний облік виконуваної працівником роботи, не вела табель обліку робочого часу, що призвело до порушення права працівника на оплату праці за фактично відпрацьований час. Крім того, ОСОБА_1С, не визначено точних дат отримання працівником заробітної плати, чим порушено ч.1 ст. 115 КЗпП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила викладені у протоколі про адміністративне правопорушення № 14-04-063/0009 від 19.10.2011 року обставини та пояснила, що дійсно у неї працювала продавцем ОСОБА_2, вона не укладала з нею письмовий трудовий договір, оскільки не знала про обовязковість його укладення, однак своєчасно двічі на місяць платила їй належну заробітну плату, на що ОСОБА_2А, ніколи не скаржилась. У вчиненому розкаялась, виправила виявлені недоліки, на день розгляду справи уклала договір з працівником, зареєструвала його в службі зайнятості.

Крім пояснень самої ОСОБА_1, її вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується Актом перевірки від 19.10.2011 року, копією свідоцтва про державну реєстрацію ФОП, письмовими поясненнями працівника ОСОБА_2

Таким чином, ОСОБА_1 порушила законодавство про оплату праці та трудове законодавство, тобто вчинила правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.1 ст. 41 КУпАП.

Однак судом також встановлено, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно виправила допущені в роботі недоліки, уклала трудовий договір з працівником, зареєструвала його у службі зайнятості. Крім того, суд вважає, що виявлене порушення трудового законодавства не призвело до суттєвого порушення прав ОСОБА_2, оскільки її праця оплачувалась за домовленістю двічі на місяць, жодних претензій до працедавця вона не має.

Враховуючи наведене, а також данні про особу ОСОБА_1 наявність постійного місця проживання, сімейного становища, малолітньої дитини на утриманні, позитивну характеристику, вчинення правопорушення вперше, добровільне виправлення порушення, суд вважає, що зазначене вище правопорушення є малозначним, а тому ОСОБА_3С, на підставі ст.. 22 КУпАП можливо звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. ст. 22, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 за ст. 41 ч.1 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності, провадження в наданій справі закрити за малозначністю правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

С У Д Д Я: