Богуславський районний суд Київської області
Справа № 2-а-5998/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2011 року

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

при секретарі Зеленько О.Д.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Кагарлицького взводу дорожньо-патрульної служби при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3, звернувшись до суду із даним позовом, просить скасувати постанову інспектора ДПС Кагарлицького взводу дорожньо-патрульної служби при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 від 25 грудня 2010 року, якою на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 гривень по ст. 122 ч.1 КУпАП за порушення правил дорожнього руху, як незаконно постановлену без доказів його вини.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 25 грудня 2010 року приблизно в 04 годині 10 хвилин він на автомобілі НОМЕР_1, рухався по автодорозі Обухів-Київ до села Козин, в зоні дії дорожнього знаку обмеження швидкості 50 км/год. в потоці транспортних засобів з допустимою швидкістю, що відповідало дорожній обстановці.

В цей час його зупинив працівник ДПС ОСОБА_4, який безпідставно предявив претензію, що немов би він порушив вимоги п. 12.9 Правил дорожнього руху, тобто на переконання посадової особи на 28 км/год. була перевищена швидкість руху в зоні дії дорожнього знаку обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год.

Таких порушень правил дорожнього руху він не вчиняв, але не дивлячись на його заперечення, інспектор ДПС відразу склав протокол серії АА1 № 178951 про адміністративне правопорушення, в якому зазначив про допущення порушень правил дорожнього руху, що вказані вище.

Перед складанням протоколу інспектор ДПС показав прилад «Беркут», яким здійснювалася фіксація правопорушення, але перевищення швидкості свого автомобіля він не побачив, так як при вимірювання швидкості попереду його автомобіля рухався ще один автомобіль. На його запитання довести, що швидкість, яку показує прилад, належить його автомобілю, інспектор ДПС чіткої відповіді не дав.

Оскільки він не перевищував швидкість руху, то відповідно в протоколі власноручно написав, що з відомостями записаними в протоколі не згідний, правил дорожнього руху не порушував та швидкість руху не перевищував.

Відразу після складання протоколу інспектор ДПС ОСОБА_4 виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої його (позивача) було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 260 гривень.

Він вважає, що вказана постанова винесена посадовою особою незаконно, без належних на те підстав та доказів його вини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі, обгрунтувавши їх вищевикладеними фактами.

Відповідач - інспектор ДПС Кагарлицького взводу дорожньо-патрульної служби при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 в судове засідання не зявився і не повідомив суд про причину неявки, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, вважає за необхідне позов задовольнити виходячи з наступних підстав.

Із копії протоколу про адміністративне правопорушення від 25 грудня 2010 року вбачається, що цей протокол було складено інспектором ДПС Кагарлицького взводу дорожньо-патрульної служби при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 щодо ОСОБА_1 по ст. 122 ч.1 КУпАП за порушення останнім правил дорожнього руху України.

В протоколі посадовою особою було зазначено, що 25 грудня 2010 року в 4.10 годин ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався на 34 кілометрі автодороги Київ-Обухів в зоні дії знаку обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год. зі швидкістю 78 км/год., перевищивши допустиму швидкість на 28 км/год., чим порушив вимоги п. 12.9 Правил дорожнього руху України. Швидкість вимірювалась приладом «Беркут» 0801080.

По суті правопорушення ОСОБА_1 власноручно записав в протоколі "не згідний", правил дорожнього руху не порушував та швидкість руху не перевищував.

Згідно постанови від 25 грудня 2010 року на ОСОБА_1 посадовою особою ОСОБА_4 було накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП, а саме за ті дії, які були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте така постанова не відповідає вимогам закону з наступних підстав.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність за вчинення даного правопорушення наступає за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів за годину.

За змістом ч. 2 ст. 71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В той же час відповідач в судове засідання не зявився та не довів, що позивач 25 грудня 2010 року допустив порушення п. 12.9 Правил дорожнього руху України.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих , свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Натомість доказів вини водія ОСОБА_1 в протоколі не зазначено, свідки події були відсутні, дані технічного засобу щодо виявлення та фіксації правопорушення приладом "Беркут", яким вимірювалась швидкість руху транспортного засобу, не відображені в протоколі, а також відсутні показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

А тому за вказаних обставин в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП, оскільки доказів його вини у вчиненні даного правопорушення посадова особа в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення не зазначила та не довела вину позивача в даному судовому засіданні, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо нього по ст. 122 ч.1 КУпАП закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 17, 18, 71, 159-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 9, 122 ч.1, 247 п.1, 256, 283, 288, 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 260 гривень, винесену інспектором ДПС Кагарлицького взводу дорожньо-патрульної служби при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 25 грудня 2010 року і провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова в повному обсязі виготовлена 01.02.2011 року.

Головуючий: суддя (підпис) (пі)М.Б.Тітов