Справа № 33-391/11 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2011 року. Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП за апеляцією ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 травня 2011 року,

встановив:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 травня 2011 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, українець, не працюючий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на два роки.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 03 травня 2011 року, о 20 год. 15 хв., у м. Львові, по вул. Шевченка,350, керував автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, у стані наркотичного сп'яніння, порушивши п.2.9 Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 із вказаною постановою судді не погодився і подав апеляцію, в якій просить рішення судді скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що постанова судді прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя безпідставно в постанові покликається на покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оскільки вони не були очевидцями його затримання, висновок експертизи складено в складі одного лікаря, без свідків. Вважає, що відбір аналізів на встановлення стану наркотичного сп'яніння проведено з порушеннями. Протокол складено працівниками ДАІ з порушенням вимог ст.256 КУпАП України. Суддя помилково зазначив в своїй постанові, що він /ОСОБА_2А./ визнав вину, оскільки він говорив протилежне. Вважає що в матеріалах справи відсутні дані, які доводять його вину. Суддею не мотивовано на підставі чого обрано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. ОСОБА_1 постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, прийнята без урахування характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, майнового стану, обставин, що пом'якшують відповідальність.

Справа неодноразово призначалась до розгляду в апеляційному суді про що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений, проте в судове засідання не з'являвся, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП за таких обставин неявка в судове засідання ОСОБА_2 не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, суд вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, неповноту з'ясування обставин, оскільки висновок судді підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП дав належну оцінку й навів її у постанові.

Твердження ОСОБА_2 про те, що порушення Правил дорожнього руху він не вчиняв, спростовується наступними доказами у справі:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 03 травня 2011 року (а.с.1);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2874 від 03 травня 2011 року, проведеного у Львівському обласному державному клінічному наркологічному диспансері о 20 год. 50 хв., згідно з яким ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп'яніння (а.с.2).

Твердження скаржника у апеляційній скарзі про те, що протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення складено працівниками ДАІ з порушенням чинного законодавства не відповідає наведеному, оскільки з матеріалів справи вбачається, що дії працівників ДАІ при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не суперечать нормативним документам, які регламентують діяльність Державтоінспекції, також факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення стверджується показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП повно і всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, створив необхідні умови для здійснення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, наданих їй прав, а тому доводи апелянта про порушення при розгляді справи суддею вимог закону та порушення його прав є безпідставними.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст.33 КУпАП: відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та з врахуванням відсутності обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене на ОСОБА_2 адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_2 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 травня 2011 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя:

Оригінал постанови.