Провадження № 3/2517/9017/11
Єдиний унікальний № 3-1919/11
Постанова

Іменем України

29 листопада 2011 року Прилуцькій міськрайонний суд Чернігівської області в складі: судді Рябота В.І., при секретарі Риндя Л.А., за участю адвоката ОСОБА_1 озглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали Прилуцького МРВ УМВС про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 130 ч.І КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2011 року о 2 год. 30 хв. ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем ВАЗ-21093 на перехресті вул. Щорса-Шевченко м. Прилуки і був затриманий працівниками міліції, що підтверджується протоколом СВ1 № 157312.

В судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе не визнав та пояснив суду, що 26 жовтня 2011 року він дійсно перебував в зазначену автомобілі, але сидів на задньому сидінні, а автомобілем керував не він, а його знайомий ОСОБА_3.

Інспектор ДАІ ОСОБА_4 пояснив суду, що 26 жовтня 2011 року ним дійсно був зупинений автомобіль НОМЕР_1. З місця водія вийшов громадянин, як пізніше було встановлено ОСОБА_5, який керував автомобілем не будучи пристебнутим ременем безпеки, проти чого не заперечував і сам порушник, про що і було складено протокол СВ1 № 15731 1, який підписав і сам порушник і за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, про що було винесено відповідну постанову. Під час розмови з порушником було встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп'яніння, але порушник цього не визнав, почав сперечатися і в присутності свідків відмовився давати будь-які пояснення, отримувать тимчасовий дозвіл на керування автомобілем та їхати на обстеження до лікарні, і пояснив, що автомобілем керував бувши не пристебнутим ременем безпеки.

Оцінюючи пояснення порушника та свідка в сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння з таких підстав:

Як вбачається з матеріалів справи інспектором ДАІ спочатку було складено протокол СВ1 № 157311, згідно якого порушник керував транспортним засобом не будучи пристебнутим ременем безпеки, що своїми особистими поясненнями підтвердив і сам порушник ( а.с. 6 ), і лише вже після цього було складено наступний протокол СВ1 № 157312, згідно якого порушник перебував в стані алкогольного сп'яніння ( а.с. 2 ), тобто, виходячи з зазначених протоколів порушник спочатку визнавав, що саме він керував автомобілем не будучи пристебнутим ременем безпеки, але потім відмовився від своїх пояснень, намагаючись ввести суд в оману, що він перебував на задньому сидінні, а оскільки керувати автомобілем з заднього сидіння, навіть не будучи пристебнутим ременем безпеки, фактично не можливо, то суд вважає, що пояснення порушника є спробою уникнути відповідальності за вчинене порушення, тобто керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Крім того, суд враховує, що порушник на запит суду не зміг дати обґрунтованих пояснень, чому саме він підписав перший протокол про керування автомобілем без ременя безпеки, але відмовився від підписання другого протоколу про керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

Суд не може прийняти до уваги пояснення порушника та його захисника, що порушник не мав можливості сам вийти з переднього сидіння водія, оскільки ручка дверей була зламана і на наступний нь порушник замінював її, про що суду надано відповідний чек, оскільки ніяких доказів, що на момент затримання дана ручка дійсно була зламана порушником суду не надано, а за поясненнями інспектора ДАІ порушник сам вийшов з автомобіля, що також не спростовано в судовому засіданні, а тому суд вважає, що можливо ручка була зламана вже після відбуття зазначених подій, або взагалі порушник лише сплатив відповідні кошти, не міняючи ручки.

На підставі наведеного суд вважає, що невизнання порушником своєї вини є спробою ухилитися від відповідальності, а враховуючу неадекватну поведінку порушника як під час затримання, так і в судовому засіданні, коли він намагався перекричати представника ДАІ та фактично не реагував на зауваження головуючого, та враховуючи, що за поясненнями інспектора ДАІ порушник вже не вперше затримувався за керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, але завжди знаходив спосіб уникнути відповідальності, то суд вважає, що відповідальність за дане правопорушення, з врахуванням особи порушника, має бути у вигляді позбавлення прав керування транспортними засобами.

На підставі наведеного, керуючись ст. 130 ч.1 КпАП України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 підвергнути адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами терміном на два роки.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя