Справа № 3-559/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2011 року суддя Варвинського районного суду Чернігівської області Павлов В.Г., розглянувши матеріали адміністративної справи № 3-559/2011 року, яка надійшла від Варвинського ВДАІ при УДАІ УМВС в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 «Б», непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

14.12.2011 року до Варвинського районного суду надійшли матеріали адміністративної справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, що передбачене

диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу від 22.11.2011 року про адміністративне правопорушення сери СВ1 № 071356 - о 22 годині 30 хвилин 22.11.2011 року ОСОБА_1 в смт. Варва Чернігівської області по вул. Трудовій, керував автомобілем «ВАЗ 21093» /реєстр.номер СВ 9242 АР/, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком № 111 Варвинської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним о 22 годині 45 хвилин 22.11.2011 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП категорично не визнав та пояснив, що дійсно о 22 годині 30 хвилин 22.11.2011 року перебував в смт. Варва Чернігівської області по вул. Трудовій, проте транспортним засобом не керував, оскільки перебував в стані алкогольного спяніння. Працівник ДАІ, виявивши автомобіль «ВАЗ 21093», /реєстр.номер СВ 9242 АР/, що був припаркований на обочині проїжджої частини по вул. Трудова, та зясувавши його належність, незважаючи на беззаперечне визнання ОСОБА_1 факту перебування в стані алкогольного спяніння та заперечуючи факт особистого керування транспортним засобом, зобовязав останнього, в примусовому порядку, поїхати до Варвинської ЦРЛ для проведення медичного обстеження, попередньо не запропонувавши здійснити огляд з використанням спеціальних технічних засобів.

Працівник ДАІ, отримавши висновок № 111 Варвинської ЦРЛ, незважаючи на послідовні та категоричні пояснення ОСОБА_1, який заперечував факт особистого керування автомобілем, склав протокол

про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 071356.

Згідно положень ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. У відповідності до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Повно та всебічно дослідивши всі матеріали адміністративної справи № 3-559/2011 року, що надані в розпорядження суду, суд приходить до внутрішнього переконання, що вона підлягає закриттю у відповідності п.1.4.1 ст.247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до положень 4.1 ст.130 КУпАП, складом адміністративного правопорушення є зокрема і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння.

Згідно п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За наведених вище обставин, працівникові ДАІ для здійснення належного документування обставин скоєння ОСОБА_1 адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обєктивною стороною якого є саме керування транспортним засобом особою у стані спяніння, необхідно було б встановити та підтвердити належними доказами по-перше, факт керування останнім транспортним засобом, а по- друге, його факт перебування в стані алкогольного спяніння.

Положеннями п.4.2 «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху /далі-Інструкція/, затвердженої наказом МВС України від 26 лютого 2009 року за № 77, яка визначає процедуру оформлення працівниками ДАІ матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначено, що в разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, наявність письмових пояснень свідків є обовязковим, які з огляду на положення ст.251 КУпАП можуть бути визнані, як належними доказами для підтвердження обставин адміністративного правопорушення.

Незважаючи на постанову від 06.12.2011 року, винесену Варвинським районним судом, інших оформлених з дотриманням визначеного законом порядку доказів, крім тих, які є у матеріалах справи, в підтвердження факту порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 «а» ПДР на розгляд суду не представлено і в судовому засіданні не здобуто. Окрім того, як вбачається з рапорту працівника ДАІ, свідків обставин виявлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння взагалі не було /а.с.5/.

Протокол про адміністративне правопорушення, згідно положень ст.256 КУпАП, є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу правопорушника. З оглянутих в судовому засіданні матеріалів адміністративної справи, враховуючи надані пояснення ОСОБА_1, в момент безпосереднього оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, за умови відсутності інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність в його діях адміністративного проступку, неможливо дійти до однозначного та беззаперечного висновку щодо керування останнім автомобілем «ВАЗ 21093» /реєстр.номер СВ 9242 АР/, під час перебування в стані алкогольного спяніння.

Працівник ДАІ, всупереч вимогам ст.252 КУпАП, не дослідивши повно та обєктивно всі обставини справи в їх сукупності, не надавши відповідної правової оцінки твердженням ОСОБА_1 щодо не згоди з наявністю в його діях адміністративного правопорушення та не здобувши у визначеному законом порядку інших доказів на спростування його ж позиції, порушуючи положення Інструкції, обмежившись лише отриманням висновку щодо перебування останнього в стані алкогольного спяніння, факт якого взагалі не оспорюється, склав адміністративний протокол, який не може бути визнаний як беззаперечний доказ вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, за результатами розгляду справи в суді було також встановлено порушення працівником ДАІ вимог КУпАП та положень нормативно-правових актів, які регламентують дії працівника ДПС у разі вчинення водієм транспортного засобу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.5.1 Інструкції, водії та інші особи, які керують транспортними засобами, стосовно яких є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що узгоджується з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП.

Незважаючи на положення чинного законодавства, працівником ДАІ в подальшому не було ані відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, як особу, яку визнано водієм, ані проведено його огляд у спосіб та порядок передбачений КУпАП, що в свою чергу взагалі ставить під сумнів керування автомобілем саме ОСОБА_1

Згідно вимог ч.ч.2,3,5 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків, а в разі незгоди водія на проведення огляду працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Спільним наказом МВС/Міністерство охорони здоров'я від 09.09.2009 року № 400/666 "Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду /далі - Інструкція/.

Відповідно до п.1.2 Інструкції, огляду на стан сп'яніння підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, а саме є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктами 1.6, 2.3, 2.6 Інструкції чітко визначено порядок та коло осіб, які мають право проводити огляд, зокрема і уповноваженою особою Державтоінспекції МВС на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, які мають свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку.

Згідно п.1.7 Інструкції, лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до вимог ст.266 КУпАП.

Постанова Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції /далі-

Порядок/.

Відповідно до п.п.4,6 зазначеного Порядку, огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції проводиться на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, і лише в разі відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловлення ним незгоди з його результатами, направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Отже, відповідно до вимог вищезазначеного Порядку, Інструкції та ст.266 КУпАП, лише і за умови, встановлення факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 і тільки після відмови останнього від проведення огляду працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів, працівник ДАІ був зобовязаний запропонувати останньому здійснити проведення огляду в закладах охорони здоров'я.

Як вбачається з оглянутого в судовому засіданні протоколу від 22.11.2011 року про адміністративне правопорушення серії СВ1 №071356 та наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1, огляд водія транспортного засобу працівниками ДАІ за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволеними до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, які б мали свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку, останньому не пропонувався і не проводився, що підтверджується відсутністю зазначених результатів в самому протоколі, а відтак, з огляду на вимоги ч.5 ст.266 КУпАП є беззаперечні підстави вважати проведений огляд - недійсним.

З огляду на вище викладене, висновок Варвинської ЦРЛ щодо результату медичного огляду Деревко М.І., проведеного з метою виявлення перебування останнього в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, не може бути покладено в основу постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки даний огляд проведений в порушення вимог Порядку, а згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд приходить до переконання, що висновок № 111 Варвинської ЦРЛ щодо результату медичного огляду ОСОБА_1 та наявність у нього алкогольного спяніння, не може бути визнано судом, як належний та допустимий доказ по справі, оскільки даний висновок тільки підтверджує наявність алкогольного спяніння у громадянина ОСОБА_1, але цей висновок жодним чином не може підтверджувати сам факт керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, за що і передбачається відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

За приписами норм КУпАП, підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази. Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані можуть встановлюватись зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, при вирішені питання про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, протокол в справі про адміністративне правопорушення розглядається як доказ у сукупності з іншими доказами, а тому не може виступати єдиним доказом, на основі якого встановлюється наявність адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч.1 п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши письмові докази, що надані в розпорядження суду, в їх сукупності та оцінивши всі докази які мають юридичне значення для розгляду адміністративної справи і вирішення її по суті, суд приходить до внутрішнього переконання, що працівниками міліції було грубо порушено вимоги ст.266 КУпАП та процедуру оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, визначених положеннями відомчих нормативних правових актів щодо проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, а на розгляд суду не було надано беззаперечних доказів щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено лише факт перебування громадянина ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння та його знаходження неподалік транспортного засобу - автомобіля «ВАЗ 21093», /реєстр.номер СВ 9242 АР/, але не знайшло свого підтвердження, в силу відсутності будь-яких інших належних та допустимих доказів, саме факту керування зазначеним транспортним засобом саме ОСОБА_1, в звязку з чим суд приходить до внутрішнього переконання про відсутність в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 по притягненню до адміністративної відповідальності, що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Суддя Варвинського районного суду

Чернігівської області ОСОБА_2