А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

26.12.2011 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Мишинчук Н.С., з участю прокурора Малицького С.І., адвоката ОСОБА_1, та особи як притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляцію останнього на постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2011 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Іршава, вул. Поштова, 26/14, громадянин України, українець, працюючий на посаді головного державного інспектора з охорони праці відділу нагляду за обєктами підвищеної небезпеки управління Держгірпромнагляду по Закарпатській області, державного службовця VI категорії, 11 рангу

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-2 КУпАП і накладеннням стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят ) гривень.

Дві грошові купюри номіналом по 100 доларів США HF45452622C HA 84845079A постановлено повернути власнику ОСОБА_3.

Згідно постанови судді Повх М.В. визнаний винним у тому, що будучи головним державним інспектором з охорони праці відділу нагляду за обєктами, державним службовцем VI категорії, 11 рангу 26.08.2011 року близько 18 год. 00 хв. по вул. Вакарова, в смт. Тересва, Тячівського району навпроти кафе «Дует» отримав неправомірну грошову винагороду в розмірі 200 (двісті) доларів США від ОСОБА_3, за непроведення перевірки та непритягнення до адміністративної відповідальності за будівництво магазину по вул. Чехова, б/н в м. Тячів без будь-якої технічної та дозвільної документації, чим вчинив корупційне правопорушення, передбачене п. 4 ч. 1 ст. 6 З.У. «Про засади запобігання та протидії корупції».

Постанова судді про доведеність вини правопорушника стверджується зібраними матеріалами в справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 12.09.2011 року № 2/11, протоколом огляду місця події від 26.08.2011 з доданою до нього відеозйомкою, протоколом огляду перевірки технічного стану транспортного запису від 26.08.2011 року, протоколом усної заяви про злочин від 26.08.2011 року, протоколом отримання грошових коштів від 26.08.2011 року, ксерокопією грошових коштів, протоколом вручення грошових коштів від 26.08.2011 року, рапортами працівників міліції, протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану спяніння від 26.08.2011 року №516, посадовою інструкцією з охорони праці, журналом реєстрації повідомлень про проведення планових оперативних перевірок, наказом гірничного нагляду по Закарпатській області №295-02 від 18.07.2011 року про затвердження графіку перевірок, графіком перевірок підприємств на серпень 2011 року, особовою карткою ОСОБА_2, копією присяги державного службовця, витягом з наказу про переведення працівника, службовою характеристикою ОСОБА_2 , постановами про відмову у порушенні кримінальної справи від 02.09.2011 року.

В апеляції ОСОБА_2 порушує питання про скасування постанови судді та закриття провадження в справі. Вказує на відсутність у його діях складу корупційних діянь, а докази його винуватості у вчиненні такого зібрані незаконним шляхом, факти викладені в постанові суперечать дійсності. Зокрема вказує на те, що покази свідків та потерпілого, на які посилався суддя, містять багато неточностей, розбіжностей та суперечать матеріалам справи. Стверджує, що згоди на огляд автомобіля, в багажнику якого, як згодом виявилось, містився блокнот з грошовими купюрами, він не давав, ключі від авто були відібрані насильно від його сина ОСОБА_4 , натомість в постанові судді зазначено, що він добровільно видав ключі від авто працівникам міліції, в матеріалах справи також відсутній протокол добровільної видачі таких та письмова згода на це ОСОБА_4, не зафіксовано це також і оперативною зйомкою, а тому є всі підстави вважати, що всі дії працівників міліції по відношенню до нього були лише провокацією. Крім того, на грошових купюрах відсутні відбитки його пальців.

Заслухавши апелянта та його захисника, які апеляцію підтримали, просили її задовольнити, вважаючи справу проти ОСОБА_4 сфабрикаованою, докази у якій є неналежними, недопустимим, незаконними, перевіривши та дослідивши матеріали справи, в тому числі речові докази: грошові купюри, блокнот, належний ОСОБА_4, змиви з пальців рук ОСОБА_4, переглянувши оригнал відеозйомки, заслухавши висновок прокурора про достовірність зібраних доказів та доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні корупційного діяння, апеляційний суд вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 280 КУпАП провів розгляд справи, з`ясував усі питання визначені цією статтею, дослідив докази, в тому числі допитом нових свідків. Проте його висновок про винуватість ОСОБА_4 є передчасним.

Так, суд не звернув уваги, що ОСОБА_3 подав заяву про вчинений злочин ОСОБА_2В./ а.с. 14/. Перевірка цієї заяви проводилась в рамках визначених КПК України, тому суд мав дати оцінку чи докази зібрані у визначеному законом порядку.

Доводи апелянтів про незаконність дій працівників правоохоронних органів частково підтверджені, а саме в частині правомірності огляду автомобіля НОМЕР_1. Однак вони не спростовують заяви ОСОБА_3 у вимаганні дачі грошей за наслідками проведення чи непроведення ОСОБА_2 відповідної перевірки як суб`єкта підприємницької діяльності.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не визнав вини як у вимаганні, так і отриманні неправомірної вигоди.

Слідчий, перевіряючи заяву про злочин, не переконався, чи дійсно мало місце вимагання, обмежився лише констатацією, що суми, необхідної для визнання її хабарем, недостатньо / а.с. 50-51 постанова про відмову в порушенні справи /.

Прокурор, склавши протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-2 КУпАП також не вказав, в чому саме полягала неправомірна вигода ОСОБА_2, якими доказами вона стверджена. Так, з графіку проведення перевірок підприємств / а.с. 35/ , вбачається, що ОСОБА_2 мав провести планову перевірку у ПП ОСОБА_3 з 16.08 по 26.08.2011 у м. Тячеві. Однак не з`ясовано, що це мала бути за перевірка, яким чином вона проводиться, які результати її та яким актом вона оформляється, чи були фактично наявні порушення у ПП ОСОБА_3м. , і через які ОСОБА_2 бажав отримати неправомірну винагороду з метою невідображення таких порушень.

Також вбачається з пояснень ОСОБА_3 / а.с.15-17/, що ОСОБА_2 неодноразово йому телефонував з приводу перевірки та вимагання грошей. Але ці показання також не з`ясовані, не перевірені.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що з-за відсутності вказаних достатніх даних, суд першої інстанції не міг прийняти законне рішення. Тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а протокол, як такий, що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП - поверненню органу, що його склав, для відповідного оформлення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляцію ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2011 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а протокол про адміністративне правопорушення повернути особі яка його склала для відповідного оформлення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: