Справа № 33-256 Головуючий у І інстанції Єременко В. М.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 138 04.05.2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 травня 2011 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області ОСОБА_1, за участю правопорушника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 16 лютого 2011 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Баришівського районного суду Київської області від 16 лютого 2011 року притягнуто до адміністративної відповідальності громадянина

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2,

та на підставі ст. 130 ч. 3 КУпАП на якого накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років з оплатним вилученням транспортного засобу.

Як зазначено у постанові судді, вказане вище адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вчинив при наступних обставинах.

12 лютого 2011 року, близько 13 год. 20 хв., ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2107», д. н. АІ 334-80 КЕ в стані алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння відповідно до встановленого порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_2 неодноразово на протязі року керував автомобілем в стані алкогольного спяніння і зявився до суду на розгляд справи також в нетверезому стані, не заперечуючи даний факт.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Стверджує, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді не відповідають дійсності, оскільки він вживав седативні препарати, а не алкоголь, в звязку із смертю близького родича і був змушений сісти в такому стані за кермо, щоб готуватись до похоронів. Крім того, долучені свідки не володіли ситуацією, тому засвідчили неправдиві докази.

Також зазначає, що не було взято до уваги той факт, що транспортний засіб не є власністю ОСОБА_2, а він керував автомобілем згідно доручення, тому вилучення транспортного засобу є не законним.

Зазначає, що накладене на нього судом стягнення є надто суворим, посилаючись на те, що судом не було враховано, що він є батьком малолітньої дитини та на його забезпеченні знаходиться сімя і він працює водієм і позбавлення його правом керування позбавить його можливості утримувати сімю.

Тому просить постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 16 лютого 2011 року скасувати, а справу щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку порушника в підтримку скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 3 КУпАП підтверджується матеріалами справи.

Що стосується призначеного ОСОБА_2 адміністративного стягнення, то законних підстав для визнання його надто суворим немає, оскільки останній неодноразово грубо порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Суд, призначаючи адміністративне стягнення, врахував обставини скоєного, характер правопорушення, дані про особу правопорушника.

Також судом була дана оцінка поясненню ОСОБА_2 про ту обставину, що він прийшов на розгляд справи в стані алкогольного спяніння. Зважаючи на те, що в суді доказів смерті близького родича не було надано, суд дійшов правильного висновку про позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортним засобом.

Разом з тим, згідно п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами від 19.12.2008) оплатне вилучення транспортного засобу як додаткове адміністративне стягнення не можна накладати на особу, яка вчинила правопорушення передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Як вбачається з матеріалів справи автомобіль „ВАЗ 2107», д. н. АІ 334-80 КЕ, яким керував ОСОБА_2 належить на праві власності ОСОБА_3

Наведене свідчить про порушення судом першої інстанції ст.ст. 33-36 КУпАП про загальні засади накладення стягнення за адміністративні правопорушення. Суд безпідставно піддав ОСОБА_2 додатковому стягненню.

За таких обставин постанова суду підлягає зміні з виключенням з резолютивної частини додаткового адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови Баришівського районного суду Київської області від 16 лютого 2011 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Полосенко