Справа № 33-542/11 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Доповідач: Данко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2011 року. Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1,

з участю апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП за апеляцією ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 18 травня 2011 року,

встановив:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 18 травня 2011 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений /на утриманні має сина ІНФОРМАЦІЯ_3/, не працюючий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на два роки.

ОСОБА_2 22 квітня 2011 року, о 03 год. 00 хв., у м. Львові, по вул. Чигиринській,28 керував транспортним засобом марки "Форд", номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху України, скоївши правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На рішення судді Балич А.С. подав апеляцію, в якій просить скасувати постанову від 18 травня 2011 року, а справу відносно нього закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що рішення судді не відповідає фактичним обставинам справи, прийняте без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану. На час розгляду справи він перебував за межами України, не був повідомлений про час та місце слухання справи, тому вважає, що був позбавлений можливості давати покази по справі, чим було порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП. Крім цього апелянт вказує, що за кермом автомобіля не перебував, а сидів на місці пасажира. Також покликається на те, що протокол, працівниками державтоінспекції складено з порушенням вимог ст.ст.256, 268 КУпАП, та що права водія у нього відсутні, оскільки викрадені ще у 2008 році, а тому він аж ніяк не міг керувати автомобілем. Отже, протокол, який став основою притягнення його до адміністративної відповідальності, складено з грубим порушенням норм законодавства, а постанова судді ґрунтується на недостовірних обставинах справи.

У судовому засіданні ОСОБА_2 змінив апеляційні вимоги та пояснив, що в скоєному щиро розкаюється, просить врахувати майновий стан його сім'ї, обдумавши свою поведінку він зрозумів, що діяв неправильно. Просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, замінивши іншим адміністративним стягненням.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку апеляції за уточненими вимогами, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, суд вважає, що апеляцію слід задовольнити, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Разом з тим при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя не врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що помякшують відповідальність, і без достатніх підстав та обґрунтування застосував найбільш суворий вид стягнення, передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, чинної на момент скоєння правопорушення.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з постанови судді, ОСОБА_2 визнаний винним у порушенні п. 2.9 Правил дорожнього руху України, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Так, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено, що за правопорушення, вчинене ОСОБА_2 наступає відповідальність у виді штрафу або позбавлення права керування транспортними засобами. Однак суддя, обираючи ОСОБА_2С, який вперше вчинив адміністративне правопорушення, покарання, не мотивував чому він обрав більш суворе покарання.

При визначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_2 апеляційний суд бере до уваги наступне: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом"якшують відповідальність, а саме позбавлення права керування транспортними засобами позбавляє його джерела доходу.

Тому застосоване до ОСОБА_2 стягнення слід змінити на громадські роботи в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_2 нових правопорушень.

Керуючись ст.ст.8, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 18 травня 2011 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст.130 КУпАП змінити.

Накладене на ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на два роки змінити на пятдесят годин громадських робіт.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя:

Оригінал постанови.