Справа № 33-2/11 Головуючий у 1 інстанції: Грищук
Доповідач: Данко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2011 року

Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1,

з участю апелянта ОСОБА_2,

його захисника ОСОБА_3,

потерпілого ОСОБА_4,

його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП за апеляцією ОСОБА_2 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 червня 2010 року,

встановив:

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 червня 2010 року провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відносно

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

закрито у звязку із закінченням строків, протягом яких може бути накладено адміністративне стягнення.

Згідно з постановою судді та протоколу про адміністративне правопорушення 10 липня 2009 року, близько 01 год., ОСОБА_2, керуючи автомобілем "Пежо", реєстраційний номер НОМЕР_1, на вул. Городоцькій,227 у м. Львові, виконуючи лівий поворот на нерегульованому перехресті, не дав дорогу автомобілю, що рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Мерседес", реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, чим порушив вимоги п.16.13 ПДР.

З цим рішенням судді Романів М.М. не погодився і подав на нього апеляцію, в якій просить постанову про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, скасувати, та закрити провадження у справі. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що висновки суду не відповідають дійсності і не знайшли свого підтвердження в матеріалах адміністративної справи. У справі відсутні оригінали пояснень ОСОБА_4 від 10 липня 2009 року, та ОСОБА_2 від 14 липня 2009 року. Пояснення він давав в під диктовку працівника ДАІ, який його обманув, також працівник ДАІ не з"ясував з якою швидкістю рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_4 Неповне та необєктивне дослідження обставин ДТП працівником ДАІ дали можливість ОСОБА_4 уникнути адміністративної відповідальності. Вважає, що адміністративна справа відносно нього сфальсифікована. Справа скеровувалась в ДАІ м. Львова для належного оформлення, проте дані вказівки апеляційного суду та прокуратури м. Львова органом ДАІ проігноровані. Водій ОСОБА_4 рухався зі швидкістю значно більшою ніж 60 км/год, але при проведенні автотехнічного дослідження вказані інші вихідні дані 50-60 км/год. Також не досліджувались транспортні засоби, які на час проведення експертизи були не відремонтовані. Маючи в розпорядженні три висновки спеціалістів по даній справі, неможливо було прийняти рішення відповідно до вимог ст.ст.245,247,248,251,252,278,280, 283,284 КУпАП, а слід було закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника на підтримку апеляції, пояснення потерпілого ОСОБА_4 та його представника, які просить апеляцію залишити без задоволення, а постанову судді без змін, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляцію слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку й навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АЕ № 0291408 від 17 липня 2010 року (а.с.1); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 10 липня 2010 року (а.с.38); поясненнями ОСОБА_6 від 26 січня 2010 року (а.с.3); копією постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 17 липня 2010 року (а.с.2).

Викладені в апеляційній скарзі доводи апеляційний суд до уваги не бере, як безпідставні.

За змістом ст.124 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у випадку порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна.

П.16.13 Розділу 16 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р., категорично вказує, що перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобовязаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Оскільки ОСОБА_2, 10 червня 2009 року, близько 01 год., керуючи автомобілем "Пежо", реєстраційний номер НОМЕР_1, на вул. Городоцькій,227 у м. Львові, виконуючи лівий поворот на нерегульованому перехресті на вул. Сяйво, всупереч вимогам п.16.13 Правил дорожнього руху України не дав дорогу автомобілю "Мерседес", реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, що рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Мерседес", в результаті чого автомобілі отримали технічні пошкодження, то суддя правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2, який за будь-яких умов повинен був дати дорогу автомобілю "Мерседес", складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Твердження ОСОБА_2 на поверховість розгляду справи, суперечливість та неповноту матеріалів справи, а також неврахування суддею його пояснень, спростовуються сукупністю зібраних у справі та наведених у постанові зазначених вище доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення. При цьому суддя в постанові мотивував, чому не бере до уваги пояснення ОСОБА_2 та поклав в основу постанови об'єктивні докази, досліджені в судовому засіданні.

Посилання в апеляції на вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди водія автомобіля "Мерседес", реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 спростовуються сукупністю зібраних у справі та наведених у постанові і зазначених вище доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, яким суддя відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП дав належну оцінку й мотивував у постанові.

Викладені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, апеляційний суд до уваги не бере як безпідставні, оскільки дане твердження спростовується матеріалами справи.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність апеляції.

Постанова судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 червня 2010 року щодо ОСОБА_2 є обґрунтованою, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.ст.8, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 червня 2010 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя:

Оригінал постанови.