АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
33-491/2011 року Гол. 1 інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

1 серпня 2011 року апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_2, за участю ОСОБА_3 який діє інтересах ОСОБА_4, прокурора - Кіншакової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляцією на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 20 травня 2011 р,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою суду:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, працюючий водієм ТОВ «Кухар» українського представництва фірми «SIA KUHAR» м. Рига, Латвія, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. 109,

визнаний винним у правопорушенні, передбаченому ст. 352 МК України та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 8500 грн, вказаний автомобіль повернутий представникові фірми «SIA KUHAR».

Як вказано в постанові суду, 12.04.2011 року о 8 годині 30 хвилин співробітниками ДАІ в Харківській області був зупинений автомобіль марки «Mitsubisi pajero», реєстраційний знак РО 3234 під керуванням громадянина України ОСОБА_4 При перевірці документів на даний транспортний засіб ОСОБА_4 були надані документи - трудовий договір з ТОВ «Кухар» та довіреність на право керування транспортним засобом.

Під час перевірки довіреності було виявлено, що в довіреності вказано, що автомобіль належить фірмі SIA KUHAR на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АЕ 0253212 від 16.03.2007 року, а фактично надане при перевірці свідоцтво АЕ 0468001 від 07.09.2007 року.

12.04.2011 року був складений протокол про порушення митних правил, передбачених ст. 352 МК України відносно ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить постанову Київського районного суду м. Харкова від 20.05.2011 року скасувати, посилаючись на те, що вказаний автомобіль був ввезений на територію України 03.08.2010 року на підставі належним чином оформлених документів, та довіреності від 22.10.2010 року, що була надана ОСОБА_4 органам ДАІ при перевірці документів містила технічну помилку, а основні відомості були вказані вірно

та відповідали відомостям зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію транспортного засобу.

Вислухавши ОСОБА_3 який діє інтересах ОСОБА_4, який підтримав свою апеляцію, прокурора, який заперечував проти апеляції, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню.

Інспектор митного органу склав протокол на ОСОБА_4 про притягнення його за ст. 352 МК України, а саме дії спрямовані на переміщення транспортного засобу через митний кордон України шляхом подання митному органу документів, отриманих злочинним шляхом.

Як вбачається з документів, ОСОБА_4 керував не особистим автомобілем, а за довіреністю, виданою керівником-директором вказаної фірми.

Органи митної служби послались на те, що в довіреності від 22 жовтня 2010 року, з якою був затриманий ОСОБА_4 маються невідповідності іншим документам (у звязку з чим склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 352 МК України). Однак, причетність до наведеної події директора (який видав довіреність) не перевіряли, не виясняли його роль, що підтвердив представник митниці, допитаний як свідок ОСОБА_5 (у звязку з тим, що директор фірми на виклики не зявлявся). А від вияснення цих питань залежить правильна оцінка зробленого, що може вплинути на кваліфікацію правопорушення. Тому постанова від 21 квітня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи Харківської обласної митниці відносно ОСОБА_4 як така, що базується на неповно досліджених матеріалах підлягає скасуванню.

Також згідно ст. 352 МК України основним безпосереднім обєктом правопорушення є встановлений порядок переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України.

Обєктивна сторона зазначено правопорушення це дії, спрямовані на переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, тому згідно з вимогами вказаної статті необхідно біло витребувати документи, повязані з переміщенням транспортного засобу через митний кордон України та дати їм належну правову оцінку.

Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 21 квітня 2011 року та протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 перетинав митний кордон 3 серпня 2010 року, а був затриманий 12.04.2011 року працівниками ДПС ДАІ в Харківській області на автомобілі «МіїзиЬізі ра)его». Серед інших документів в нього була вилучена довіреність видана 22 жовтня 2010 року та свідоцтво про реєстрацію автомобілю.

Представник ОСОБА_4 стверджував, що на момент перетину кордону України даним автомобілем 3 серпня 2010 року та вїзду в Україну у водія була інша, належним чином оформлена, довіреність, на підставі чого він був пропущений на територію України.

В той же час він стверджував, що не знає чи зберігся на даний час оригінал цієї довіреності та апеляційному суду представив незавірену ксерокопію нібито довіреності від 22 жовтня 2010 року (строком дії на один рік), видану директором представництва SIA KUHNAR ОСОБА_6, нібито з якою ОСОБА_4 перетинав митний кордон 3 серпня 2010 року.

Представник митної служби мала сумніви щодо достовірності ксерокопії представленого документа.

Особа, що складала протокол про порушення митних правил не перевіряла з якою довіреністю ОСОБА_4 З серпня 2010 року перетинав кордон України.

В той же час, встановлення чи була належним чином оформлена довіреність при перетині кордону 3 серпня 2010 року має також істотне правове значення для справи.

А оскільки ці питання не були встановлені, апеляційний суд приймав всі заходи для восповнення неповноти, однак не було можливості це зробити при даному судовому засіданні, що є перепоною для прийняття рішення по суті.

Районний суд на ці недоліки та прогалини також не звернув увагу.

Тому постанову суду слід скасувати, а справа підлягає направленню митному органу для належного оформлення та усунення недоліків. При цьому необхідно проаналізувати зібрані документи та встановити які правовідносини мали місце в даному випадку та за якою нормою закону їх кваліфікувати.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково, постанову Київського районного суду м. Харкова від 20 травня 2011 року відносно ОСОБА_4 скасувати, а матеріали справи направити в прокуратуру м. Харкова для прийняття рішення про законність постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 21 квітня 2011 року Харківської обласної митниці відносно ОСОБА_4 за ч.І ст. 201 КК України та подальшого направлення в Харківську обласну митницю для перевірки та належного складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддя апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2.