Справа №3-5/11
КРАСНОАРМІЙСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2011 року м. Красноармійськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Заруцька Г.М. розглянувши матеріали, які передані на розгляд з Селидівського міського суду Донецької області, що надійшли від Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка працює головним бухгалтером ПРАТ «Красноармійський машинобудівний завод», мешкає в м. Селидове, Донецької області, вул. Щорса, 17/49,

за ст. 163-1 ч.1, 163-4 ч.1, 163-2 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28 жовтня 2010 року, серії АА №008472, ОСОБА_1, яка працює головним бухгалтером ПРАТ «Красноармійський машинобудівний завод» по вул. Добропільська, 2 в м. Красноармійську, Донецької області порушила п.4.7 ст.4, п.п.7.2.1, п.7.2, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до заниження податку на додану вартість за березень 2009 р. на 8577 грн., за серпень 2009 р. - на 5984 грн., за вересень 2009 р. - на 68880 грн., за жовтень 2009 р. - на 3316 грн., за листопад 2009 р. - на 3082 грн., за грудень 2009 р. - на 7667 грн., за січень 2010 р. - на 11666 грн., за лютий 2010 p., - на 8530 грн., за березень 2010 р. - на 8296 грн., за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 163-1 КУпАП, що встановлено плановою виїзною перевіркою приватного акціонерного товариства «Красноармійський машинобудівний завод», 03.09.10 p., яка проводилася у період з 30.07.2010 р. по 27.08.2010 p., про що складено акт №1512/23-2/04719432

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28 жовтня 2010 року серії АА №008447 ОСОБА_1, яка працює головним бухгалтером ПРАТ «Красноармійський машинобудівний завод» по вул. Добропільська, 2 в м. Красноармійську, Донецької області не утримала та не перерахувала до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 48,45 грн., чим порушила п.1.3, п. 1.15 ст. 1, пп.4.2.1 п.4.2 ст.4, пп.8.1.1 п.8.1 ст.8, пп.4.2.9г п.4.2 ст.4, пп.8.1.1 п.8.1 ст.8, п. 19.2 а ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», донараховано податку з доходів фізичних осіб в сумі 48,45 грн., за що відповідальність передбачена ч.1 ст.163-4 КУпАП, що встановлено плановою виїзною перевіркою приватного акціонерного товариства «Красноармійський машинобудівний завод», 30.07.10 p., яка проводилася у період з 30.07.2010 р. по 27.08.2010 р., про що складено акт №1512/23- 2/04719432.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28 жовтня 2010 року серії АА №008448 ОСОБА_1В яка працює головним бухгалтером ПРАТ «Красноармійський машинобудівний завод» по вул. Добропільська, 2 в м. Красноармійську, Донецької області несвоєчасно перерахувала податок з доходів фізичних осіб у 2009 - 2010 роках, чим порушила пп.8.1.2 п.8.1 ст.8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», нарахована пеня за податком з доходів фізичних осіб в сумі 1089,23 грн., що встановлено плановою виїзною перевіркою приватного акціонерного товариства «Красноармійський машинобудівний завод», 30.07.10 р., яка проводилася у період з 30.07.2010 р. по 27.08.2010 р., про що складено акт №1512/23-2/04719432.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що порушення, за якими складені протоколи, допущені нею не навмисно.

Встановивши обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та зясувавши інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, приходжу до наступного.

Частиною 1 ст. 163-1 КУпАП встановлена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до п.4.7 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість» у випадках коли платник податку здійснює підприємницьку діяльність з поставки вживаних товарів (комісійну торгівлю), що придбані в осіб, не зареєстрованих платниками податку, базою оподаткування є комісійна винагорода такого платника податку. Правила комісійної торгівлі та визначення комісійної винагороди встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Абзац другий п.4.7 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачає, що у випадках коли платник податку здійснює діяльність з поставки товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку (далі - комісіонера) здійснювати поставку товарів від імені та за дорученням іншої особи (далі - комітента) без передання права власності на такі товари, базою оподаткування є продажна вартість цих товарів, визначена у порядку, встановленому цим Законом. Датою збільшення податкових зобов'язань комісіонера є дата, визначена за правилами, встановленими пунктом 7.3 цього Закону, а датою збільшення суми податкового кредиту комісіонера є дата перерахування коштів на користь комітента або поставки останньому інших видів компенсації вартості зазначених товарів. При цьому датою збільшення податкових зобов'язань комітента є дата отримання коштів або інших видів компенсації вартості товарів від комісіонера.

Згідно з абзацом 3 п.4.7 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість» у разі коли платник податку (далі - повірений) здійснює діяльність з придбання товарів (робіт, послуг) за дорученням та за рахунок іншої особи (далі - довіритель), датою збільшення податкового кредиту такого повіреного є дата перерахування коштів (поставки в управління цінних паперів, інших документів, що засвідчують відносини боргу) на користь продавця таких товарів (робіт, послуг) або поставки інших видів компенсацій вартості таких товарів (робіт, послуг), а датою збільшення податкових зобов'язань є дата передання таких товарів (результатів робіт, послуг) довірителю. При цьому довіритель не збільшує податковий кредит на суму коштів (вартість цінних паперів, інших документів, що засвідчують відносини боргу), перерахованих (переданих) повіреному, але має право на збільшення податкового кредиту у податковий період отримання товарів (робіт, послуг), придбаних повіреним за його дорученням. Зазначене правило не поширюється на операції з експортування вживаних товарів за межі митної території України або з імпортування вживаних товарів на митну територію України в межах зазначених договорів, оподаткування яких регулюється відповідними нормами цього Закону, що передбачено абзацом 4 п.4.7 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість».

У чому саме виразилося порушення вимог пункту 4.7 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість» у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено.

Не зазначено також, у чому саме виразилися порушення ОСОБА_1 вимоги пп.7.2.1 п.7.2, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Так підпункт 7.2.1 пункту 7.2 ст.7 7.2.1. Закону України «Про податок на додану вартість» передбачає, що платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової

накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Підпункт 7.4.1 пункту 7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» визначає, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Якщо у подальшому такі товари (послуги) починають використовуватися в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 цього Закону, чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів, то з метою оподаткування такі товари (послуги), основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає початок такого використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження).

У протоколі про адміністративне правопорушення лише зазначено як наслідок порушення вищевказаних пунктів Закону України «Про податок на додану вартість» заниження податку на додану вартість за березень 2009 р. на 8577 грн., за серпень 2009 р. - на 5984 грн., за вересень 2009 р. - на 68880 грн., за жовтень 2009 р. - на 3316 грн., за листопад 2009 р. - на 3082 грн., за грудень 2009 р. - на 7667 грн., за січень 2010 р. - на 11666 грн., за лютий 2010 р., - на 8530 грн., за березень 2010 р. - на 8296 грн.

Які дії ОСОБА_1 призвели до такого заниження при розгляді справи не встановлено. Не містить таких відомостей і витяг з акту про результати вищевказаної перевірки.

Частина перша статті 163-4 КУпАП встановлює відповідальність за порушення неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Протокол про адміністративне правопорушення від 28 жовтня 2010 року серії А А №008447 не містить відомостей про те, коли саме ОСОБА_1 не було утримано та не було перераховано до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 48,45 грн. Не містить таких відомостей і витяг з акту про результати вищевказаної перевірки.

Частиною першою статті 163-2 передбачена відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Протокол про адміністративне правопорушення від 28 жовтня 2010 року серії АА №008448, а так само і витяг з акту, не містять відомостей про те, у який саме термін ОСОБА_1 зобовязана була перерахувати податок з доходів фізичних осіб і коли саме такий податок був нею перерахований.

Крім того, необхідно зазначити, що витяг з акту Про результати планової виїзної перевірки приватного акціонерного товариства «Красноармійський машинобудівний завод» від 03.09.2010 р. № 1512/23-2/04719432 лише констатує факт зазначених у протоколах порушень, але не підтверджує і не доводить їх.

За правилами частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи встановлені при розгляді справи обставини, в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 163-1 ч.1, 163-4 ч.1, 163-2 ч.1 КУпАП, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 цього Кодексу є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, у звязку з чим розпочате у ній провадження підлягає закриттю.

На цих підставах та, керуючись ст.163-1 ч.І, 163-4 ч.1, 163-2 ч.1, п.1 ч.1 ст.247, 280, 283-284 КУпАП, суддя. -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.163-1 ч.1, 163-4 ч.1,163-2 ч. 1 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги або протесту через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя