Дата документу Справа №
Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33-71/2011 р. Головуючий в 1-й інстанції Риженко А.Г.
Категорія - ст. 124 КУпАП Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2011 року м. Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 13 січня 2011 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 13 січня 2011 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, приватного підприємця, який мешкає за адресою: вул. Запорізька, 98, смт. Новомиколаївка, Запорізька область,

- закрите у звязку із закінченням, передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено в постанові, 05 жовтня 2010 року о 22 годині 20 хвилин на 202 кілометрі автодороги Київ-Харків, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки ІVЕCО ML75Е, державний номер НОМЕР_1, під час виникнення перешкоди для руху, не вжив заходів для зупинки транспортного засобу або безпечного його обїзду, внаслідок чого допустив зіткнення з причепом ГКБ, державний номер НОМЕР_2, який частково знаходився на проїзній частині автодороги. Внаслідок цього автомобіль під керуванням ОСОБА_2 і причіп пошкоджені.

Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України.

Суддя дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчинені вказаного правопорушення, але провадження у справі закрив у звязку із закінченням, передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилається на незаконність зазначеної постанови, не відповідність викладених у ній висновків, дійсним обставинам справи, однобічність, неповноту розгляду суддею усіх обставин, внаслідок не надання оцінки його поясненням щодо невинуватості у вчинені вказаного правопорушення, відхилення клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи із наданням вихідних даних, як того вимагала експертна установа, та настання дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення іншим водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, тому просив постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати його невинуватим у вчинені вказаного правопорушення.

В засіданнях апеляційної інстанції 25.02., 04.03.2011 р., ОСОБА_2 підтримав свої апеляційні вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на відсутність в його діях складу правопорушення. 07.04.2011 р. в засідання не з?явився, з причин невідомих суду, про час та місце розгляду був повідомлений своєчасно.

Адвокат ОСОБА_4, який діє в інтересах апелянта, у засіданні 07.04.2011 року, просив задовольнити скаргу ОСОБА_2 і постанову судді скасувати, закривши провадження у справі, у зв?язку з відсутністю в діях останнього складу зазначеного правопорушення.

ОСОБА_3 на неодноразові виклики до засідання апеляційної інстанції не зявлявся, причини його неявки суду невідомі, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, аргументи, наведені у скарзі, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, постанова судді скасуванню, а провадження у справі закриттю виходячи з наступного.

Згідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Всупереч вказаних вимог закону, розглядаючи справу, суддя не вжив заходів для всебічного, повного розгляду адміністративної справи, не перевірив викладені у протоколі фактичні дані, згідно яким ОСОБА_2 вчинено правопорушення, безпідставно не надав уваги його поясненням щодо настання дорожньо-транспортної пригоди з вини водія ОСОБА_3, внаслідок чого прийняв неправильне та необґрунтоване рішення по справі.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 05 жовтня 2010 року о 22 годині 20 хвилин на 202 кілометрі автодороги Київ-Харків, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки ІVЕCО ML75Е, державний номер НОМЕР_1, під час виникнення перешкоди для руху, не вжив заходів для зупинки транспортного засобу або безпечного його обїзду, внаслідок чого допустив зіткнення з причепом ГКБ, державний номер НОМЕР_2, який частково знаходився на проїзній частині автодороги, чим порушив вимоги п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України.

Розглядаючи справу, суддя дійшов висновку про наявність доказів вини ОСОБА_2 у порушенні зазначених вимог ПДР України, і знаходження його дій у причинному звязку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, з такими висновками судді неможливо погодитися, оскільки викладені у протоколі обставини вчиненого ДТП, які суддя вважав правильними і поклав в основу своєї постанови, на підставі яких визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є невірними. Так, при наявності в матеріалах справи суперечливих даних, які потребували залучення до справи думки фахівця з цій галузі для вирішення питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_2 порушень вимог п.12.2,12.3 ПДР та знаходження їх у причинному звязку з подією ДТП, суддя не вжив в повному обсязі таких заходів.

Так, апелянтом надано висновок експертного дослідження № 12-11 від 11.02.2011 р. згідно якому в дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, водій автомобіля КамАЗ державний номер НОМЕР_3 з причепом ГКБ державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 15.1, 19.4 ПДР, а водій автомобіля ІВЕКОдержавний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 у відповідності до вимог п.п. 12.2, 12.3 ПДР. В діях водія ОСОБА_2 невідповідностей вимогам п.п. 12.2, 12.3 ПДР не вбачається. Згідно пояснень ОСОБА_2 дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 15.1, 19.4 ПДР. Згідно пояснень ОСОБА_3 встановити, чи мається в його діях невідповідність вимогам п. 19.4 ПДР не надається можливим, його дії не відповідали вимогам п.15.1 ПДР. Встановити причинний зв'язок між діями водія ОСОБА_3 та дорожньо-транспортною пригодою можливо лише після надання даних про те, чи були ввімкнені габаритні або стоянкові ліхтарі на причепі ГКБ державний номер НОМЕР_2 та даних про видимість вказаного причепу з увімкненими габаритами або стоянковими ліхтарями.

Для обєктивного і повного розгляду справи та у звязку з необхідністю уточнення вказаних експертом обставин у висновку № 12-11 від 11.02.2011 р., апеляційним судом 04.03.2011 р. за клопотанням апелянта призначено судову автотехнічну експертизу.

Згідно висновку експерта № 120/11 від 05.04.2011 року, в діях водія ОСОБА_2 невідповідностей вимогам п.12.2 ПДР не вбачається. Оцінити дії водія автомобіля ОСОБА_2 відповідно до вимог п.12.3 ПДР можливо тільки після визначення у нього технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів. Дії водія ОСОБА_3 не відповідають вимогам п.п.10.7 г), 15.1 ПДР, невідповідність п.10.7 г) ПДР в діях останнього знаходиться в причинному звязку з подією ДТП. З урахуванням пояснень водія ОСОБА_2, дії водія ОСОБА_3 також не відповідали вимогам п.19.4 ПДР. Встановити чи знаходяться невідповідності пунктів 15.1, 19.4 ПДР в діях водія ОСОБА_3 у причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою, можливо лише після надання даних про видимість причепу ГКБ державний номер НОМЕР_2 з увімкненими габаритними або стоянковими ліхтарями. Визначити технічну можливість водія ОСОБА_2, уникнути зіткнення транспортних засобів з наданих даних з технічної точки зору не надається можливим. Технічна можливість водія ОСОБА_3 уникнути зіткнення транспортних засобів, залежала від виконання ним вимог п.10.7 г) ПДР.

Отже наведене свідчить про те, що в діях водія ОСОБА_2 не відповідностей вимог п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України не вбачається і його дії у причинному звязку з подією дорожньо-транспортної пригоди не знаходяться, а за таких обставин в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

За таких обставин постанова судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, закриттю, за відсутністю в діях останнього складу зазначеного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 13 січня 2011 року, якою відносно ОСОБА_2 закрите провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у звязку із закінченням, передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення скасувати і провадження у справі закрити за відсутністю в діях останнього складу зазначеного правопорушення.

Постанова апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1