ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 3-к-3

2011 р.

13 вересня 2011 року
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Крутія Ю.П.

при секретарі - Орєховій Н.Ю.

за участю прокурора - Іващенка С.М.

розглянувши матеріали, які надійшли з Військової прокуратури Миколаївського гарнізону про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-3 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:
Військовою прокуратурою Миколаївського гарнізону в серпні 2011 року проводилась прокурорська перевірка додержання службовими особами Ленінського районного військового комісаріату міста Миколаєва вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
В ході зазначеної перевірки вивчалось питання нез`явлення 13 квітня 2011 року громадянина ОСОБА_1 до Ленінського РВК міста Миколаєва для відправки його до Миколаївського обласного збірного пункту. При цьому, виникла необхідність у встановленні місця перебування зазначеного громадянина та його опитуванні з приводу даної неявки.
У зв`язку з цим, слідчим військової прокуратури Миколаївського гарнізону начальнику Миколаївського зонального відділу Військової служби правопорядку Збройних Сил України (надалі Миколаївського ЗВ ВСП ЗС України), у зоні обслуговування якого перебуває Миколаївський гарнізон, направлено 17 серпня 2011 року доручення щодо встановлення місця знаходження та забезпечення явки до військової прокуратури Миколаївського гарнізону громадянина ОСОБА_1 .
Організацію виконання даного доручення начальником Миколаївського ЗВ ВСП ЗС України було покладено на начальника відділу дізнання Миколаївського ЗВ ВСП ЗС України, а безпосереднє виконання вимоги прокурора доручено офіцеру-дізнавачу Миколаївського ЗВ ВСП ЗС України старшому лейтенанту Семененко О.М.
Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.ст. 12, 16, 18, 19 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24 березня 1999 року, частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 1 та 2 Закону України «Про державну службу», є військовою службовою особою - державним службовцем, який займається професійною діяльністю по практичному виконанню завдань і функцій держави та, відповідно до наведених норм законодавства, зобов`язаний бути зразком неухильного виконання вимог Конституції України, Законів України, наказів та розпоряджень, а також Статутів Збройних Сил України.
Разом з цим, старший лейтенант ОСОБА_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України, відповідно до підпункту «г» пункту 1 статті 4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» та примітки до статті 172-3 КУпАП являвся службовою особою, зазначеною у ст. 172-3 КУпАП.
Виконуючи покладені на нього обов`язки щодо виконання законного розпорядження вищестоящого начальника та вимоги прокурора, старший лейтенант ОСОБА_2 , діючи відповідно вказаних норм законодавства, попередньо встановивши місце перебування громадянина ОСОБА_1 , близько 12 години 00 хвилин 26 серпня 2011 року прибув до останнього, який перебував на автовокзалі «Миколаїв», що знаходиться на перехресті проспекту Жовтневого та вул. Чигрина у м. Миколаєві.
По прибуттю до вказаного місця, старший лейтенант ОСОБА_2 довів громадянину ОСОБА_1 вимогу прокурора про явку останнього для дачі пояснень до військової прокуратури Миколаївського гарнізону на 10 годину 00 хвилин 29 серпня 2011 року, пояснивши причини та вручивши йому виклик на явку до прокуратури гарнізону, роз`яснивши у відповідності до вимог законодавства наслідки неявки та невиконання вимоги прокурора.
Однак, громадянин ОСОБА_1 , не бажаючи прибувати до військової прокуратури Миколаївського гарнізону, і в той же час, не бажаючи для себе негативних наслідків у вигляді здійснення примусового приводу до вказаної установи через органи внутрішніх справ, вирішив надати службовій особі - офіцеру-дізнавачу Миколаївського ЗВ ВСП ЗС України старшому лейтенанту ОСОБА_2 неправомірну вигоду, шляхом вручення останньому грошових коштів у сумі 50 гривень, за те, щоб останній на порушення п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», отримавши зазначені грошові кошти, використав свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості, а саме не доповів до військової прокуратури про те, що він ( ОСОБА_2 ) встановив місце знаходження останнього, тобто ОСОБА_1 ..
При цьому, офіцер-дізнавач Миколаївського ЗВ ВСП ЗС України старший лейтенант ОСОБА_2 , будучи службовою особою, визначеною підпунктом «г» пункту 1 статті 4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» та приміткою до статті 172-3 КУпАП, відмовився від отримання неправомірної вигоди у розмірі 50 гривень, та пояснив громадянину ОСОБА_1 що пропозиція службовій особі, у даному випадку представнику ВСП ЗС України, неправомірної вигоди являється адміністративним корупційним правопорушенням та тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст. 172-3 КУпАП. Крім того, ОСОБА_2 вказав громадянину ОСОБА_1 , що він відповідно до вимог законодавства повідомить до військової прокуратури Миколаївського гарнізону про місце перебування останнього, а також про те, що йому було вручено виклик про явку до ВП Миколаївського гарнізону на 10 годину 00 хвилин 29 серпня 2011 року для дачі пояснень.
Не припиняючи порушувати вимоги ч.1 ст. 172-3 КУпАП, громадянин ОСОБА_1 вдруге запропонував службовій особі - старшому лейтенанту ОСОБА_2 неправомірну вигоду у сумі 50 гривень, тобто у розмірі, що не перевищує п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за те, щоб останній не повідомляв до військової прокуратури Миколаївського гарнізону про вручення виклику до прокуратури для дачі пояснень.
Офіцер-дізнавач Миколаївського ЗВ ВСП ЗС України старший лейтенант ОСОБА_2 відмовився від отримання неправомірної вигоди, яку пропонував громадянин ОСОБА_1 , вручивши останньому виклик про явку до військової прокуратури Миколаївського гарнізону на 10 годину 00 хвилин 29 серпня 2011 року.
ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив факти, викладені в протоколі.

Дослідивши наданні матеріали, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 172-3 КУпАП, тобто пропозиція службовій особі неправомірної вигоди у розмірі, що не перевищує п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-3 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави, який перерахувати на р/р 0005 в місцевий бюджет Ленінського району. Рахунок отримувача 21081100. ОКПО 23626096 Банк УДК в Миколаївський області. МФО 826013.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги або протесту прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.П. Крутій