Апеляційний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2011 року м.Житомир

головуючого суддіПрокопчука С.М.

з участю

представника

правопорушника ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 12 серпня 2011 року, -

в с т а н о в и в:

зазначеною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, не судимого -,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 600 (дві тисячі шістсот) грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 13 липня 2011 року о 0310 годині ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по прос. Миру 37 в м. Житомирі в стані алкогольного спяніння, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

На прийняту суддею постанову до апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира від 12.08.2011 року і винести нову постанову, якою призначити йому адміністративне стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП у вигляді громадських робіт строком, передбаченим санкцією даної статті, обґрунтовуючи це тим, що судом першої інстанції при накладенні стягнення не враховано його інвалідності (2 група) та того, що він не має інших доходів, крім пенсії по інвалідності, тобто сплатити штраф не має можливостей.

В обґрунтуванні поважності причин пропуску процесуального строку на оскарження судового рішення, апелянт посилається на те, що суд розглянув справу без його участі, так як він не був повідомлений судом належним чином і про прийняте рішення йому стало відомо лише 20 вересня 2011 року після звернення до Богунського районного суду з заявою на ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, а копію постанови судді отримано тільки 21 вересня 2011 року (а. с. 5).

Апеляційний суд, заслухавши пояснення представника правопорушника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та обміркувавши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, прийшов до висновку про можливість поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції щодо нього, оскільки вважає, що строк пропущено з поважних причин.

У відповідності до ст. 268 КупАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У відсутності цієї особи справа може бути розглянута лише за умов, що є дані про її своєчасне повідомлення про місце і час судового засідання і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Суд, цих вимог закону при розгляді даної не дотримався. Справа розглянута без участі правопорушника ОСОБА_2, будь-які докази в матеріалах справи про те, що він у встановленому законом порядку сповіщався про місце і час розгляду справи у суді, відсутні. Посилання судді в постанові від 12.08.2011 р. на (а.с.1), зокрема на протокол про адміністративне правопорушення від 13.07.2011 р., про те, що нібито ОСОБА_3 повідомлено про дату розгляду справи, є безпідставним тому, що в даті внесені виправлення, на які звертає увагу правопорушник. Він стверджує, що в суд він зявився 13.08.2011 р., як йому було повідомлено, а справу судом розглянуто 12.08.2011 р. Розпискою ОСОБА_2 про отримання копії постанови суду саме 21 вересня 2011 року (а. с. 5) підтверджуються основні доводи апелянта про причини пропуску ним строків на апеляційне оскарження.

Окрім того, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 ч. 2 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Суддя, застосовуючи адміністративне стягнення до ОСОБА_2 за вчинене правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, визначив його, у встановлених санкцією даної статті мінімальних межах, при цьому належним чином врахував особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, є інвалідом 2 групи, отримує пенсію по інвалідності, та всі помякшуючі обставини.

Вимога ОСОБА_2 щодо заміни адміністративного стягнення в вигляді штрафу у розмірі 2 600 грн. на громадські роботи, які також передбачені санкцією ст. 130 ч. 1 КУпАП, не може бути задоволена апеляційним судом, з огляду на наступне.

Згідно з нормами ст. 30-1 КУпАП громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Таким чином, постанова суду першої судової інстанції є законною та обґрунтованою, та відповідає вимогам КУпАП України, підстав для її скасування чи зміни не має.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, -

п о с т а н о в и в:

Строк апеляційного оскарження ОСОБА_2 постанови Богунського районного суду м. Житомира від 12 серпня 2011 року поновити.

Апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 12 серпня 2011 року щодо нього залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: