Справа № 33-353/11 07.12.2011 12.12.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 33-353/11 суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_1
категорія: ч.1 ст. 206 КУпАП суддя апеляційного суду: Кваша С.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

7 грудня 2011 року м. Миколаїв

апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді: Кваші С.В.

при секретарі: Пінчуку О.І.

особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_2

захиснику ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляцією особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.11.2011 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

- визнано винною за ст. 206 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5500 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 надав житло ОСОБА_4 та не прийняв заходів до забезпечення встановленого порядку реєстрації іноземки, яка проживала на території України без реєстрації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі.

Зазначає, що він не є власником житла і не мав права його надавати в оренду, але ці обставини суд не прийняв до уваги. Вказана квартира належить на праві власності його колишній дружині ОСОБА_5 і питання про проживання в ній ОСОБА_4 вирішувала саме його колишня дружина.

На думку апелянта, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодних доказів факту проживання іноземця за названою адресою та обставин, які свідчать про порушення іноземцем правил перебування на території України.

Заслухавши думку ОСОБА_2 та його захисника на підтримку апеляції, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що дійсно написав в протоколі про адміністративну відповідальність, що дозволив проживати в квартирі ОСОБА_4. Вона є знайомою його колишньої дружини і проживала в квартирі близько 2 місяців. Він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Анкетних даних ОСОБА_4 він не знає. Зі слів колишньої дружини, ОСОБА_4 має право на проживання в Україні та має постійне місце роботи.

Пояснення ОСОБА_2 узгоджуються з довідкою ЖЕК «Південь» (а.с.20), з якої вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_5

Як вбачається з рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2011 року (а.с.21) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано і дане рішення вступило в законну силу 5 липня 2010 року.

Отже, як слідує з вищевикладеного ОСОБА_2 не мав права надавати житло ОСОБА_4 тому, що не є власником квартири.

Відповідно до ст.30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачена відповідальність за порушення порядку перебування в Україні, транзитного проїзду через її територію. За порушення іноземцями встановленого порядку перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, або проживання за недійсними документами, недотримання встановленого порядку реєстрації або пересування і вибору місця проживання, працевлаштування, ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування, а також за недотримання Правил транзитного проїзду через територію України до них застосовуються заходи відповідно до законодавства України.

Як випливає зі ст.32 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземця може бути видворено за межі України за рішенням органів внутрішніх справ або Служби безпеки України, якщо: його дії суперечать інтересам забезпечення безпеки України або охорони громадського порядку; це є необхідним для охорони здоровя, захисту прав і законних інтересів України; він грубо порушив законодавство про правовий статус іноземців. Іноземець повинний покинути територію України у термін, зазначений у рішенні про видворення. Іноземці, які ухиляються від виїзду, підлягають з санкції прокурора затриманню і видворенню у примусовому порядку. Затримання допускається лише у термін, необхідний для видворення.

Відповідно до п.36 «Правил вїзду іноземці та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію» юридичні і фізичні особи в Україні не мають права приймати іноземців та осіб без громадянства, які незаконно вїхали в Україну, втратили підстави для подальшого перебування в Україні або предявили документи, оформлені з порушенням цих правил, та надавати їм послуги.

Отже, виходячи з вищевикладеного, з урахуванням вивчених матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність жодних відомостей про особу-іноземця ОСОБА_4, що підтверджує її громадянство та на яких підставах вона перебуває на території України.

При розгляді справи, суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 280 КУпАП та не зясував всіх необхідних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП.

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.11.2011 року відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 206 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судя апеляційного суду

Миколаївської області: ОСОБА_6