Справа № 3-497/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2011року м. Камянець-Подільський

Камянець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Черепахіна В.О.,

за участю секретаря Березовської М.Л.

захисника ОСОБА_1,

розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВДАІ Ярмолинецького району про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, 08.04.1981року народження, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, працюючого вчителем СШ с.Панівці Камянець-Подільського району,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,суд,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВХ1 №096125 від 11 січня 2011року ОСОБА_2 О.О.11.01.2011року о 08год. 30хв. в м.Камянець-Подільському по вул.Харченка керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння рук). Від проходження обстеження за допомогою технічних засобів для вимірювання степені спяніння на місці та проведення медичного обстеження в медичному закладі для встановлення стану спяніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідків, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_2 винність у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 11.01.2001року близько 08год. 30хв.керував автомобілем НОМЕР_1 по вул.Харченка в м.Камянець-Подільському і був зупинений працівниками ВДАІ, які при перевірці документів звинуватили його в тому, що він керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, хоча він алкогольних напоїв не вживав, а вжив напередодні 10.01.2011року близько 20години лише келих алкогольного пива. Працівник ДАІ відразу ж запропонував йому проїхати в медичний заклад та пройти огляд на стан алкогольного спяніння, на що він відмовився, оскільки поспішав на роботу. Проходити огляд на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки йому працівник ДАІ не пропонував і ніякого спеціального технічного засобу у працівників ДАІ тоді не було. Пояснення в протоколі він написав на прохання і під диктовку працівника ДАІ, який запевняв його, що йому за це нічого не буде. При цьому працівник ДАІ вилучив у нього посвідчення водія і дозволив продовжити рух. Пояснення та запис про доставку транспортного засобу по місцю його проживання зробив під диктовку працівника ВДАІ, який пригрозив автомобіль помістити на штрафмайданчик.

Із пояснень в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що їх запросив працівник ДАІ засвідчити факт перебування водія в стані алкогольного спяніння. В їх присутності працівник ДАІ водієві не пропонував пройти огляд на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки чи в закладах охорони здоров'я і в їх присутності водій від проходження зазначеного огляду не відмовлявся.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2).

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом цього закону до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку.

Такий порядок визначений ст.266 КУпАП, згідно частини третьої якої у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Такі ж вимоги передбачені і в п.6 Постанови Кабінету міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»та п. 1.7 наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 400/666 від 09.09.2009 року «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Тобто лише у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 працівник ВДАІ не пропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що від керування автомобілем відстороненим не був, а після складання протоколу продовжив рух на власному автомобілі. Пояснення та запис про відсторонення від керування зробив під диктовку працівника ВДАІ, який пригрозив автомобіль помістити на штрафмайданчик.

Разом з тим, відповідно до ст.260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, крім іншого, допускаються адміністративне затримання особи, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (ч.1). Порядок адміністративного затримання, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного сп'яніння з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України (ч.2).

Зокрема, відповідно до ст.265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, перелічені у ч.1-й цієї статті, у тому числі частинами першою, другою, третьою і четвертою ст.130 цього Кодексу, працівник Державної автомобільної інспекції тимчасово затримує транспортний засіб, після чого зобовязаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місце знаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації.

Згідно ж із ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп'яніння (ч.1). У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Проте під час розгляду справи судом встановлено, що жодного з наведених заходів з метою припинення адміністративного правопорушення працівниками ДАІ щодо ОСОБА_2 та його автомобіля, яким він керував, вжито не було, що саме по собі вже викликає сумнів у тому, що у нього в той час були ознаки спяніння і відповідно підстави для проходження огляду.

У протоколі про адміністративне правопорушення є лише запис про доставку транспортного засобу по місцю проживання ОСОБА_2 та вилучення посвідчення водія, однак про передачу транспортного засобу іншій, уповноваженій ним особі, запис відсутній.

Наведене свідчить про те, що працівники ДАІ при порушенні щодо ОСОБА_2 провадження у справі про адміністративне правопорушення діяли не у відповідності до своїх повноважень та способу, що передбачені чинним законодавством.

За таких обставин в сукупності відомості у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння, не можуть бути визнані достовірними, а сам протокол як доказ викликає сумніви у його допустимості.

А будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які з достатністю вказували б на наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у справі відсутні, судом такі докази не встановлені.

Самі ж по собі пояснення ОСОБА_2, власноручно записані ним у протоколі про адміністративне правопорушення під час його складання, від яких він відмовляється і які не підтверджені іншими доказами, не можуть бути покладені в основу його обвинувачення у вчиненні вказаного правопорушення.

До того ж відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, судом встановлено, що працівниками ВДАІ було порушено вищезазначений порядок огляду на стан спяніння, у звязку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу або внесено протест прокурора до апеляційного суду Хмельницької області через Камянець-Подільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду В. О. Черепахін