АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 33-841/2011р. Головуючий 1-ї інстанції: Садовський К.С.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2011 року апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з кримінальних справ ОСОБА_1, за участю особи, притягненої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, її захисника ОСОБА_3, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5, розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2011 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2011 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Калдибівка Оржицького району Полтавської області, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працює директором ТОВ «Рекурс», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Як встановлено судом, 23 вересня 2011 року о 09 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Субару-Форестер», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Матюшенко, 3 в м. Харкові, виїжджаючи з прилеглої території на дорогу, не надала дорогу транспортним засобам, що рухались по ній та скоїла зіткнення з автомобілем «Фольксваген-Транспорт», реєстраційний номер НОМЕР_2, заподіявши матеріальну шкоду. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 10.2 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із зазначеною постановою від 02 листопада 2011 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати з направленням справи до відділу ДАІ з обслуговування м. Харкова та АТІ ГУ МВС України в Харківській області для додаткової перевірки на предмет встановлення механізму дорожньо-транспортної пригоди та складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову районного суду законною і обґрунтованою, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції в повному обсязі встановлені всі обставини дорожньо-транспортної пригоди на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів.

Суд першої інстанції, посилаючись на зібрані у справі матеріали, правильно дійшов висновку про наявність причинного звязку між порушенням водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України та настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 23 вересня 2011 року серії АХ1 № 331338, ОСОБА_2 ставиться в провину порушення п. 10.2 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній.

Згідно пояснень ОСОБА_2, наданих під час оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, вона виїжджала від свого будинку на вул. Матюшенко, здійснюючи при цьому лівий поворот. Зупинившись і очікуючи вільного проїзду, вона бачила, що на правій смузі руху по вул.Матюшенко зупинився легковий автомобіль, пропускаючи її, на лівій смузі руху та на зустрічній смузі автомобілів не було. З лівої від виїзду сторони загорівся пішохідний світлофор, для проїжджаючих автомобілів горів червоний сигнал світлофору, друга смуга була вільна і вона вирішила закінчити маневр, почала виїжджати і в цей момент автомобіль «Фольксваген-Транспорт», що рухався по другій смузі, зіткнувся з її автомобілем.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 вказувала, що частково вона визнає свою вину у створенні дорожньо-транспортної пригоди, однак зазначала, що, на її думку, в діях водія ОСОБА_4 також містяться невідповідності Правилам дорожнього руху України.

Учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 поясняв, що, рухаючись на своєму автомобілі в лівій смузі руху зі швидкістю близько 40 км/год, раптово побачив, що з-за автомобілю, який стояв у заторі, виїхав автомобіль «Субару Форестер». Він застосував гальма, однак не зміг уникнути зіткнення.

Згідно схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди, зіткнення автомобілів «Субару-Форестер» та «Фольксваген-Транспорт» сталося на відстані 4.8 метри від правого краю узбіччя на смузі руху автомобіля «Фольксваген-Транспорт» під керуванням водія ОСОБА_4 Обидва учасники дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 і ОСОБА_4 були згодні з даними схеми дорожньо-транспортної пригоди, що засвідчили своїми підписами.

На схемі зображений слід гальмівного шляху автомобіля «Фольксваген-Транспорт», тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що водій ОСОБА_4 не вжив заходів щодо зменшення швидкості руху свого автомобілю, є безпідставними.

Зовнішні пошкодження на автомобілях обєктивно підтверджують механізм зіткнення, зазначений водіями учасниками дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи ОСОБА_2 про те, що суд, визнавши необєктивним висновок спеціаліста ОСОБА_6, мав процесуальну можливість призначити судову автотехнічну експертизу, однак не зробив цього, є необґрунтованими та протирічать матеріалам справи.

Згідно протоколу судового засідання від 02 листопада 2011 року, ОСОБА_2 та її захисник ОСОБА_3 заперечували проти призначення по справі судової автотехнічної експертизи.

Додаткові докази, які не досліджувались судом першої інстанції, та могли бути оцінені судом апеляційної інстанції, як підстава для скасування постанови судді, в матеріалах справи відсутні і ОСОБА_2 суду не надані.

Доводи ОСОБА_2 про наявність в діях водія ОСОБА_4 порушень вимог Правил дорожнього руху України, які знаходилися у причинному звязку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди, є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, як єдина підстава для притягнення особи до адміністративної відповідальності, у відношенні водія ОСОБА_4 посадовими особами ДАІ не складався.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і підстав для скасування постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2011 року не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2011 року, якою ОСОБА_2 визнана винною за ст. 124 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1