Апеляційний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

„12 грудня 2011 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Котік В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від 01.11.2011 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, сироти,-

про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АМ1 №199085, ОСОБА_1 11.08.2011 року о 16.25 год. в с. Павелки, керував мопедом «Альфа», без державного номерного знаку, з явними ознакам алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Постановою судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 01.11.2011 року ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130ч.1 КУпАП визнано винним та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят) гривень.

23 листопада 2011 року на постанову судді правопорушником було подано апеляційну скаргу у якій він просить поновити йому строк на оскарження постанови та скасувати постанову суду, провадження по справі закрити.

В обгрунтування свого прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначив, що копію постанови він отримав лише 18.11.2011 року. На підтвердження викладеного додав до апеляційної скарги конверт у якому він отримав копію постанови з відміткою про відправку 17.11.2011 р.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що строк на подання апеляційної скарги пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

В обгрунтування свого прохання, по суті апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначив, що під час зупинки його працівниками ДАІ, був присутній лише один неповнолітній понятий Макаревич, іншого ОСОБА_2, не було. Також, йому не пропонували пройти огляд на стан спяніння.

Крім цього, правопорушник зазначив, що судом, при винесенні постанови, не було враховано його неповнолітній вік, а тому до нього мали бути застосовані заходи впливу передбачені ст. 24-1 КУпАП.

Також, на думку ОСОБА_1, судом порушено строк накладення адміністративного стягнення два місяці з моменту вчинення правопорушення.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити.

Дослідивши апеляційну скаргу, заслухавши свідка ОСОБА_2, який підтвердив факт відмови ОСОБА_1 від проходження медогляду, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що вона не підлягає до задоволенню з таких підстав.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд у постанові надав належну оцінку.

Щодо твердження правопорушника, що йому не було запропоновано пройти медичний огляд на стан спяніння, то суд критично відноситься до цих слів, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинений власноручний запис про добровільну відмову від проходження медичного огляду.

Щодо порушення строків накладення адміністративного стягнення, то відповідно до ст. 38 ч.2 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення підвідомчі судам, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а тому судом вказаний строк не порушено.

Щодо ігнорування судом першої інстанції вимог ст. 13 ч.2 КУпАП, то відповідно до цієї статті, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, вона підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП і в даному випадку це є правом, а не обовязком суду.

З врахуванням встановленого та викладеного на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП, яке відповідає вимогам ст.33 КУпАП.

За таких обставин підстав для зміни або скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 293, 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Андрушівського районного суду Житомирської області від 01.11.2011 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від 01.11.2011 року щодо нього без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_3