Справа № 33-1349/11 Головуючий у 1 й інстанції - Клименко І.В.
Категорія: ст.172-8 КУпАП Головуючий у 2-й інстанції - Румянцев П.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2011 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Румянцев П.О., у присутності прокурора Миргорода Б.П. та Бандуровського А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську протест військового прокурора Криворізького гарнізону, внесений на постанову судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2011 року, якою відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Миколаївської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має неповнолітню доньку, проходить військову службу на посаді заступника командира 3012 дивізіону з озброєння військової частини НОМЕР_1 , мешкаючого у АДРЕСА_1 ,
провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-8 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу корупційного правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

19.10.2011 року помічником військового прокурора Криворізького гарнізону складено протокол відносно ОСОБА_1 , згідно якого останньому ставиться у вину те, що він проходячи військову службу на посаді заступника командира 3012 дивізіону з озброєння військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «майор», будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави і будучи суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», вчинив корупційне адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 172-8 КУпАП.
Підчас розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 мав мету отримати неправомірну вигоду після отримання інформації, що солдат ОСОБА_2 отримав синці правого та лівого плеча та не повідомив про це командира військової частини НОМЕР_1 для проведення службового розслідування, побоюючись притягнення до дисциплінарної відповідальності в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого провадження по справі закрив через відсутність складу адміністративного проступку.
Не погоджуючись з процесуальним рішенням (постановою) суду, прокурором, у встановленому ч. 4 ст. 294 КУпАП порядку, а саме 16.11.2011 року через місцевий суд, у строк передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП, внесено протест.
У своєму протесті прокурор порушує питання про скасування постанови суду та просить прийняти нову постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, мотивуючи тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, якби правопорушник доповів командуванню військової частини НОМЕР_1 про факт травмування військовослужбовця під час виконання робіт, то не отримав би неправомірну винагороду у вигляді премії.
Прокурор у судовому засіданні підтримавши протест пояснив, що постанова суду першої інстанції являється незаконною. ОСОБА_1 , при виконанні службових повноважень порушив інструкцію з охорони праці для виконання разових робіт та не повідомив командування про травмування військовослужбовця, тобто незаконно використав отриману інформацію у своїх інтересах.
ОСОБА_1 пояснив, що військова прокуратура час від часу перевіряє особовий склад військовослужбовців на тілесні пошкодження. Солдат ОСОБА_2 був опитаний та пояснив, що не знає відкіля могли з`явитися синці на правому та лівому плечі, припустив що міг отримати коли загружав металобрухт на причеп та просив постанову суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши прокурора Миргорода Б.П., який просив постанову суду скасувати та ОСОБА_1 прохаючого постанову судді залишити без змін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді у межах протесту, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

У ході перегляду справи суттєвих порушень вимог ст.ст. 245, 248, 280, 252 КУпАП судом допущено не було. Судом першої інстанції у цілому було забезпечено всебічний, повний та оперативний розгляд справи.
Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції`корупція це використання особою, зазначеною в ч.1 ст.4 Закону, наданих їй службових повноважень та пов`язаних із метою отримання неправомірної вигоди, тобто грошових коштів або іншого майна, переваг, пільг, послуг, нематеріальних активів, що їх без законних на те підстав обіцяють, пропонують, надають або одержують безоплатно чи за ціною, нижчою за мінімальну ринкову.
Тобто протиправне діяння, яке вчиняється такою особою, набуває характеру корупційного лише в тому разі, коли особа використовує надані їй службові повноваження з метою отримання неправомірної вигоди. Із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 діяв із зазначеною метою.
Під час розгляду справи по суті суддею суду першої інстанції було встановлено, що дійсно ОСОБА_1 отримавши інформацію про те, що солдат ОСОБА_3 при виконанні разових робіт по завантаженню металобрухту отримав синці правого та лівого плеча, в порушення діючого законодавства не повідомив про це командира військової частини НОМЕР_1 , тому що сам солдат не був впевнений, що травмувався саме під час завантаження металобрухту на причеп, оскільки ніякі конструкції на нього не падали і за неповідомлення про це ОСОБА_1 побоювався притягнення його до дисциплінарної відповідальності. При цьому будь-яких доказів того, що він мав мету отримання неправомірної вигоди не встановлено.
Доводи протесту прокурора про те, що ОСОБА_1 отримав неправомірну винагороду у вигляді премії, на яку не мав права отримання - необґрунтовані, оскільки з досліджених як судом першої інстанції, так і у ході перевірки апеляційним судом матеріалів справи буд-яких достатніх доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 мав мету отримання неправомірної вигоди не встановлено, що також не підтверджується доказами, на які вказує у протесті прокурор, які вказували б на те, що ОСОБА_1 не доповівши командуванню військової частини НОМЕР_1 про факт травмування військовослужбовця під час виконання робіт отримав неправомірну винагороду у вигляді премії, на яку не мав права отримання.
Таким чином, відсутність цієї мети свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу корупційного правопорушення, що було встановлено судом першої інстанції.
Отже, під час розгляду справи допущених суддею порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не вбачається, і докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, суддя з наведенням відповідних мотивів встановив, та закрив провадження через відсутність складу адміністративного проступку.
З урахуванням наведеного, встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що доводи протесту свого підтвердження не знайшли, будучи повністю спростованими висновками, якими вмотивована постанова судді, доказів зворотного не наведено. А тому постанова винесена законно і обґрунтовано, і перегляду (зміні чи скасуванню) не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 252, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Протест військового прокурора Криворізького гарнізону - залишити без задоволення.

Постанову судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.11.2011 року, якою провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 172-8 КУпАП закрито через відсутність складу адміністративного проступку, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду
Дніпропетровської області ПІДПИС П.О.Румянцев області П.О. Румянцев