Справа № 3-4424/11.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2011 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Саган В.М.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Прокуратури з питань нагляду за додержанням і застосуванням законів на транспорті Київської області, про притягнення до відповідальності за ст. 172-2 ч.1 та ст. 172-4 ч.1 КУпАП державного службовця:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешканку АДРЕСА_1, працюючу державним інспектором з авіаційного нагляду за безпекою авіації відділу нагляду за безпекою польотів в системі організації повітряного руху департаменту аеронавігації та зовнішніх звязків Державіаслужби України, -

встановив :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, перебуваючи на державній службі та займаючи посаду головного спеціаліста відділу сертифікації субєктів аеронавігації, навчальних закладів та ліцензування авіаційного персоналу з організації повітряного руху департаменту аеронавігації та зовнішніх звязків Державної авіаційної служби України, своїми діями, які виразились в наданні оплатних послуг з підготовки диспетчерів із забезпечення та контролю польотів в навчальному центрі авіакомпанії „АероСвіт, порушила обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, передбачене п.1 ч.1 ст.7 ЗУ „Про засади запобігання і протидії корупції, за що встановлена адміністративна відповідальність за ст. 172-4 ч.1 КУпАП, а своїми діями, які виразились в наданні таких послуг в липні 2011 р. в обсязі 4 академічних годин в робочий час із збереженням заробітної плати за основним місцем роботи, порушила обмеження щодо використання службових повноважень та повязаних з цим можливостей з одержанням за це неправомірної вигоди, передбачене ч.1 ст.6 ЗУ „Про засади запобігання і протидії корупції, за що встановлена адміністративна відповідальність за ст. 172-2 ч.1 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованих їй адмінправопорушеннях не визнала, зіславшись на те, що вона, дотримуючись встановлених законом обмежень для державних службовців, здійснювала суто викладацьку діяльність з навчальної дисципліни „теоретична метеорологія в навчальному центрі авіакомпанії „АероСвіт у спосіб визначений чинним законодавством України. Викладання не було сумісництвом, здійснювалось на підставі цивільно-правового договору та з дозволу керівництва державної установи в робочий час, свої доходи від викладацької діяльності вона щорічно декларувала.

Захисник ОСОБА_2 просила суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1, пояснивши, що остання не порушувала чинного законодавства України в т.ч. антикорупційного, а викладені в протоколі висновки прокурора щодо здійснення нею не викладацької, а іншої діяльності з отриманням за це неправомірної вигоди у виді збереженої заробітної плати за основним місцем роботи за чотири години робочого часу, не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та нормах закону.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 172-4 КУпАП встановлена відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття підприємницькою чи іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики зі спорту).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.7 та п.1 ч.1 ст. 4 ЗУ„ Про засади запобігання і протидії корупції такі обмеження встановлені, зокрема державним службовцям.

ОСОБА_1 є державним службовцем 5 категорії та має 9 ранг. У липні 2011 року, вона на підставі договору про надання послуг № 85-УЦ від 01.11.2010 р., укладеного між нею та ЗАТ „Авіакомпанія „АероСвіт, здійснювала за плату підготовку персоналу Замовника (навчання) з „Авіаційної метеорології шляхом читання лекцій протягом 4-х академічних годин диспетчерам по забезпеченню безпеки та контролю польотів в навчальному центрі авіакомпанії, який має Сертифікат Державної авіаційної адміністрації Міністерства транспорту та звязку і здійснює свою роботу на підставі спеціального Положення щодо підготовки персоналу, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до Положення про Державну авіаційну службу, Державіаслужба центральний орган виконавчої влади, яка забезпечує державну політику в сфері цивільної авіації. Одним із її основних завдань є сертифікація та реєстрація обєктів і субєктів цивільної авіації.

Статтею 10 ЗУ „Про освіту одним із субєктів управління освітою визначено міністерства України, яким підпорядковуються навчальні заклади. За правилами ст. 15 цього Закону відповідність освітніх послуг державним стандартам і вимогам визначається цими ж міністерствами шляхом надання освітнім закладам ліцензій на право здійснення освітньої діяльності відповідно до державних вимог.

Згідно п.1 ст.52 Повітряного кодексу України підготовка, перепідготовка, підтвердження/ відновлення та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу і персоналу з наземного обслуговування з видачею відповідного сертифіката/свідоцтва проводиться в авіаційних навчальних авіаційних закладах, центрах підготовки і підвищення кваліфікації авіаційних спеціалістів та в інших організаціях, у тому числі й іноземних, що сертифіковані або визнані уповноваженим органом з питань цивільної авіації для проведення відповідної підготовки. Аналогічне положення містилось і в ч.1 ст. 34 Повітряного кодексу України, чинного на момент проведення прокурорської перевірки по виявленню ознак правопорушень.

Таким чином Навчальний центр авіакомпанії „АероСвіт має статус навчального закладу на підставах встановлених чинним законодавством України.

Встановлено, що ОСОБА_1, будучи кваліфікованим спеціалістом відповідного напрямку здійснювала підготовку авіаперсоналу з авіаційної метеорології шляхом читання лекцій відповідно до затвердженої у Навчальному центрі програми та учбових планів.

Такий процес передачі теоретичних знань суд вважає викладацькою діяльністю.

За таких обставин Договір № 85-УЦ від 01.11.2010р. укладений між ОСОБА_1 та „Авіакомпанією „АероСвіт, структурним підрозділом якого є Навчальний центр слід вважати договором про надання освітніх послуг, які можуть надаватись виключно в процесі викладацької діяльності.

За змістом ч.1 ст. 16 ЗУ „ Про державну службу (в редакції 1993р.), статей 4,7,8 ЗУ „Про засади запобігання і протидії корупції, державний службовець або інша особа, уповноважена на виконання функцій держави, має право, зокрема, займатись науковою та викладацькою діяльністю.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 1998 року № 13 одержання особою, уповноваженою на виконання функцій держави, гонорару чи іншої вигоди за наукову, викладацьку, творчу діяльність або медичну практику законом не забороняється, а тому корупційним діянням не вважається.

На підставі вищевикладеного та з огляду на відсутність у законодавстві України обмежень у здійсненні державним службовцем викладацької діяльності вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП.

Частиною 1 ст. 172-2 КУпАП, яка також інкримінується ОСОБА_1, встановлено відповідальність за порушення обмежень щодо використання службових повноважень та повязаних з цим можливостей з одержанням за це неправомірної вигоди у розмірі, що не перевищує пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або у звязку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

В ч.1 ст. 6 ЗУ „ Про засади запобігання і протидії корупції, визначено для державних службовців ряд обмежень (заборон) при використанні ними своїх службових повноважень та повязаних з цим можливостей. Жодне з цих обмежень ОСОБА_1 порушено не було.

Крім цього, зі змісту п. 2.2 Посадової інструкції головного спеціаліста сектору метеозабезпечення управління аеронавігації Державної авіаційної адміністрації, якою ОСОБА_1 керувалась у своїй роботі до 15.08.2011 р. слідує, що до її посадових завдань та обовязків входило: брати участь з розробки навчальних програм та лекційного матеріалу авіаційних центрів підготовки за напрямком „Авіаційна метеорологія і Метеорологічне забезпечення ЦА та проведення навчання відповідного авіаційного персоналу.

Одержану ОСОБА_1 за основним місцем роботи заробітну плату за 4 год. робочого часу під час здійснення нею викладання в Навчальному центрі Авіакомпанії „АероСвіт, суд не вважає неправомірною вигодою, оскільки викладацьку діяльність вона здійснювала не за сумісництвом у вільний від основної роботи час та не на підставі відповідного трудового договору, а в робочий час на підставі цивільно-правової угоди про надання освітніх послуг з дозволу керівника державної установи без утримання заробітної плати, як то передбачено додатком до Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій, затвердженого спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України № 43 від 28.06.1993 р.

Так, відповідно з п. 7 додатку до цього Положення усі працівники крім основної роботи та роботи за сумісництвом мають право виконувати роботу, яка не є сумісництвом, зокрема, за договором по короткостроковому навчанню кадрів на підприємствах і в організаціях. Пунктом 3 цього Додатку визначено, що педагогічна робота з погодинною оплатою праці в обсязі не більш як 240 годин на рік не вважається сумісництвом. За правилами встановленими в п. 12 відповідного додатку до вищевказаного Положення виконання робіт, зазначених у пунктах 2-7 допускається в робочий час з дозволу керівника державного підприємства, установи, організації без утримання заробітної плати.

З листа № 22.19-04727 від 02.11.2011р. за підписом заступника начальника Департаменту аеронавігації та зовнішніх звязків Державіаслужби ОСОБА_3 вбачається що ОСОБА_1 погодила з керівництвом державної установи за місцем своєї роботи викладання нею лекцій з „Авіаційної метеорології в Навчальному центрі авіакомпанії „АероСвіт.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 на законних підставах одержала кошти у виді заробітної плати за 4 години робочого часу у липні 2011 року, коли фактично вона здійснювала викладання лекцій в Навчальному центрі, що не має будь-яких ознак неправомірної вигоди, визначених в ст. 1 ЗУ „Про засади запобігання та протидії корупції.

Таким чином в діях ОСОБА_1 суд не знаходить незаконного використання своїх повноважень та повязаних з цим можливостей з одержанням за це неправомірної вигоди, що виключає склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 284 КУ пап по справі про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи за наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, п.1ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-2 та ч.1 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання апеляційної скарги.

Суддя