Дата документу Справа №
Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33-253/2011 Головуючий в 1 інстанції Зимогляд В.В.
Категорія ст. 130 ч.2 КУпАП Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2011 року м. Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 березня 2011 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 березня 2011 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП притягнутий ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючий, який мешкає за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Вознесенка, вул. Кірова, буд. 24, і йому призначене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Як зазначено в постанові, 18 лютого 2011 року, приблизно о 01 годині, ОСОБА_2, керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Фрунзе в с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області у стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 аПравил дорожнього руху України, згідно якому: водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або знаходячись під впливом наркотичних або токсичних речовин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на суворість призначеного адміністративного стягнення, вказує, що вину у вчиненні правопорушення визнав повністю, щиросердно розкаявся у скоєному, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше за вчинення інших правопорушень до адміністративної відповідальності, а також до кримінальної відповідальності не притягувався, транспортний засіб є вкрай необхідним для нього та його батьків, оскільки він єдиний може їм допомагати добиратися на роботу в іншу місцевість, та в реалізації вирощеної ними сільськогосподарської продукції, оскільки вони транспортного засобу та прав на керування не мають, внаслідок чого просить постанову скасувати та винести нову постанову, якою призначити йому менш суворе стягнення у вигляді громадських робіт або штрафу.

В засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не зявився, причини його неявки суду невідомі, про час та місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений.

Перевіривши матеріали справи та доводи наведені у скарзі, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Висновки судді, викладені в постанові, про наявність в діях ОСОБА_2 ознак правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП, відповідають фактичним обставинам та підтверджені матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, згідно якому ОСОБА_2, 18.02.2011 р. о 01 годині ночі, керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України (а.с.4);

- висновком лікаря - нарколога щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.02.2011 року № 693, згідно якому встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного спяніння (а.с.5);

- довідкою, згідно якої ОСОБА_2 11.06.2010 року притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і йому було призначене стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт, яке не погашене та свідчить про повторність вчиненого ним протягом року аналогічного правопорушення (а.с.1).

Дослідивши в судовому засіданні в повному обсязі зібрані докази по справі, суддя надав їм правильний аналіз і оцінку, зазначивши мотиви, за яких притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суддя у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, наявність обставин, що обтяжують його відповідальність та відсутність обставин, що його помякшують.

Згідно цим даним вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, у тому числі і за керування автомобілем у стані алкогольного спяніння. Крім того, будучи 11.06.2010 року притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, повторно протягом року вчинив аналогічне правопорушення, що свідчить про те, що його поведінка на дорозі становить небезпеку для учасників дорожнього руху.

Внаслідок цих обставин, суддя правильно дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_2, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортним засобів строком на три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

За таких умов, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та призначення йому більш мякого адміністративного стягнення, не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 березня 2011 року, якою ОСОБА_2, притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.2 КУпАП і на нього накладене стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1