Справа № 3/2207/1045/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2011 року , Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Матвійця Я.С.

при секретарі Самборській Л.А.

з участю прокурора Нікітюка П.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав розглянувши матеріали, які надійшли від Шепетівського прокурора з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, українця, гр-на України, ІНФОРМАЦІЯ_3, начальника відділення Ізяславської виправної колонії № 31,

В скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, згідно наказу начальника Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Хмельницькій області № 25 о/с від 01.06.2011 року був призначений на посаду начальника відділення соціально психологічної служби відділу соціально виховної та психологічної роботи Ізяславської виправної колонії № 31, розташованої в м. Ізяслав, якому наказом присвоєно спеціальне звання лейтенанта внутрішньої служби.

Відповідно до ст. 16 Закону України Про державну кримінально - виконавчу службуперсонал Державної кримінально виконавчої служби України зобовязаний неухильно виконувати закони України та додержуватися норм професійної етики. Статтею 18 Закону передбачено обовязок посадових та службових осіб органів і установ виконання покарань виконувати покарання відповідно до вимог кримінально-виконавчого законодавства, забезпечувати додержання вимог правил внутрішнього розпорядку УВП.

Згідно до ст. ст. 102, 107 Кримінально-виконавчого Кодексу України, п. п. 28, 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 275 від 25.12.2003 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.12.2003 року, засудженим дозволяється передачі у порядку, встановленими цими Правилами, а працівникам установ категорично забороняється вступати у неслужбові стосунки із засудженими та їх родичами, що не викликані інтересами служби, а також користуватися їх послугами.

Знаючи про ці вимоги діючого законодавства і заздалегідь про це попереджений під розписку, начальник відділення СПС Ізяславської виправної колонії № 31, лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_1, являючись посадовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, використовуючи своє посадове становище щодо права проходу на охороняєму територію колонії і виходу з неї, достовірно знаючи про заборону вступу в позаслужбові стосунки із засудженими та їх родичами, умисно, з метою незаконного отримання винагороди, в вересні 2011 року вступив в заборонений звязок із засудженим ОСОБА_2, відбуваючого покарання в колонії № 31. За проханням ОСОБА_2 придбати йому мобільний телефон для подальшої передачі засудженому той пообіцяв йому винагороду в сумі 500 грн. Так, за обіцяну винагороду, ОСОБА_1 придбав мобільний телефон з подальшою його передачею засудженому.

Вказаний мобільний телефон ОСОБА_1, використовуючи своє посадове становище, проніс на охороняєму територію колонії № 31, однак 10.10.2011 о 8 год. 05 хв., в кімнаті для догляду особистих речей представників адміністрації установи № 31, за ременем форменого одягу ОСОБА_1 було виявлено і вилучено мобільний телефон Самсунг Е 250, який знаходився в замаскованому вигляді.

12.10.2011 помічником Шепетівського прокурора з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах ОСОБА_3 за результатами розгляду матеріалів перевірки по факту пронесення ОСОБА_1 на охороняєму територію забороненого предмета винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за ст. 364 ч. 3, ст. 368 КК України у звязку з малозначністю вчиненого ним правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав повністю свою вину, підтвердивши обставини скоєння правопорушення викладені вище в даній постанові.

Окрім визнання правопорушником своєї вини, його винність в скоєнні даного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Заслухавши правопорушника, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 маються ознаки адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 2 КУпАП Порушення обмежень щодо використання службового становищащо виразилися в порушенні особою, визначеною у пунктах 1-3 ч. 1 ст. 4 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, встановлених законом обмежень щодо використання службових повноважень та повязаних з цим можливостей у звязку з прийняттям обіцянки /пропозиції неправомірної вигоди для себе.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч.1 ст. 6 Закону України Про засади запобігання та протидії корупції в Україні, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним в скоєнні правопорушення, передбаченого 1 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до Закону України Про засади запобігання та протидії корупції в Україніта накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 850 (вісімсот пятдесят) грн. з конфіскацією мобільного телефону марки Самсунг Е 250в доход держави.

Постанова може бути оскаржена особою чи її представниками в строк 10 днів з моменту її проголошення до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд, на неї також може бути внесено подання прокурора в той же строк та в тому ж порядку.

Суддя: Я.С. Матвієць.