Справа №33-633Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія138Доповідач у 2 інстанціїОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2011 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.08.2011 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_2

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_3 визнано винуватим у тому, що він 23.07.2011 року о 09 годині 20 хв. в порушення вимог п.2.9-а ПДР в м. Чортків Тернопільської області по вул. В.Великого керував автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, д/н АК 0450 АЄ в стані алкогольного спяніння.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки працівниками ДАІ не відмовлявся, дані про його відмову від огляду з використанням спеціальних технічних засобів та ознаки спяніння у присутності двох свідків в протоколі не зафіксовані, при розгляді справи суддею не взято до уваги те, що вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі проводилося двічі (о 09-50 год. зафіксовано вміст етилового спирту у видихуваному повітрі 0,3 проміле, а о 10-05 год. 0,0 проміле), а за методикою засвідчення за допомогою приладу „Алконт 01су факт вживання алкогольних напоїв фіксується при встановленні показників приладу від 0,6 проміле і вище. Крім того, в порушення Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.09.2009 року за № 400/666 лікар не відбирав у нього зразків для дослідження біологічного середовища, висновок щодо результатів медичного огляду на стан спяніння не складався, що позбавило його можливості оскаржити його. Зазначає, що суддею безпідставно обраний йому найсуворіший вид адміністративного стягнення без врахування тих обставин, що він за 15 років керування транспортними засобами жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, у разі позбавлення його права керування він втратить роботу, яка повязана з використанням автомобіля, та не зможе утримувати сімю.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного спяніння.

Огляд водія на стан алкогольного спяніння за певних обставин може здійснюватися в закладах охорони здоровя, про що складається висновок за формою, визначеною у додатку №3 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.09.2009 року.

Як вбачається із складеного протоколу про адміністративне правопорушення стан спяніння водія встановлений лікарем за результатами медичного обстеження у медичному закладі.

Проте, в матеріалах справи відсутній такий процесуальний документ як висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_3, що має складатися на підставі акта медичного огляду.

За умови заперечення водієм факту вживання алкогольних напоїв наявний у справі акт медичного огляду із взаємовиключними показниками результатів обстеження технічним засобом не може бути визнаний належним доказом винуватості особи у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а висновок лікаря, який проводив огляд, висловлений у формі думки, слід вважати недійсним.

На зазначені обставини суддя при розгляді справи уваги не звернув і прийшов до помилкового висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки належних і допустимих доказів керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані спяніння справа не містить, то вважаю, що в його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.08.2011 року щодо ОСОБА_3 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: підпис ОСОБА_2