Номер справи місцевого суду: 33 - 210/11
Головуючий у першій інстанції Максимович
Доповідач Олініченко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2011 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Олініченко В.В., розглянувши апеляцію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 16.02.2011 р. та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 16.02.2011 р., провадження по справі відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення його до відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрито у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВН1 № 041465 від 01.12.2010 р., 28.11.2010 р., приблизно о 09:00 годині, на автодорозі „Ананьїв Шишкове в Одеській області, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при обгоні на перехресті, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який виконував поворот наліво, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим порушив п.п. 14.6, 12.1 „Правил дорожнього руху.

Приймаючи вказане вище рішення, суд встановив, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад вказаного правопорушення.

В своїй апеляційній скарзі апелянти просять винести нову постанову, якою скасувати постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 16.02.2011 р. та викликати в судове засідання апеляційного суду й допитати водіїв вантажних автомобілів марки „КАМАЗ, а також працівників ДАІ, які безпосередньо встановлювали усі обставини ДТП, посилаючись на те, що суд неповно, не всебічно та не обєктивно розглянув всі обставини по справі, необґрунтовано прийняв рішення. При цьому апелянти вказали, що анкетні дані та адреси водіїв автомобілів „Камаз будуть надані апеляційному суду додатково.

Учасники судового розгляду в судове засідання викликались двічі: на 04.04.2011 р. та на 27.04.2011 р., проте апелянти в судове засідання не зявились, судові повістки отримали, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, про причини неявки суд не сповістили.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 , оцінивши доводи скарги, вважаю, що апеляція не підлягає задоволенню.

Як видно з постанови суду при розгляді даної справи судом першої інстанції було вислухано пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2- учасника ДТП, свідка ОСОБА_5- очевидця ДТП, досліджено матеріали справи, що свідчить про безпідставність доводів апелянтів про неповноту судового розгляду. Той факт, що судом не допитані в якості свідків працівники ДАІ, які безпосередньо встановлювали обставини події, не свідчить про неповноту, так як встановлені ними обставини ДТП зафіксовані в процесуальних документах, наявних в матеріалах справи та досліджених судом. Що стосується допиту водіїв автомобілів КАМАЗ, то дані про них в матеріалах справи відсутні та не представлені навіть апеляційному суду. Крім того із матеріалів справи вбачається, що вони не могли бути очевидцями ДТП.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_3 своїми діями порушив п.14.6 ПДР, відповідно до якого обгін на перехресті заборонено та п.12.1 ПДР, яким встановлено, що при виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, особливості вантажу, який перевозиться та стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух.

Проте при викладенні обставин правопорушення в протоколі орган ДАІ не послався на будь-які дії ОСОБА_3, які б свідчили про порушення ним п.12.1 ПДР, що свідчить про безпідставне посилання органу ДАІ на порушення ОСОБА_3 вказаного пункту ПДР.

Що стосується висновку органа ДАІ про порушення ОСОБА_3 правил обгону на перехресті, то він не ґрунтується на матеріалах справи, в яких наявне пояснення ОСОБА_3 про те, що автомобіль ВАЗ 2109 він не обганяв, а обїжджав перешкоду автомобіль ВАЗ- 2109 під управлінням ОСОБА_2, який зупинився прямо на проїжджій частині дороги та не давав можливості автомобілю під керуванням ОСОБА_3 рухатись далі.

Аналогічні пояснення ОСОБА_3 давав в суді першої інстанції, а також в апеляційному суді.

Пояснення ОСОБА_3 повністю співпадають з поясненнями свідка ОСОБА_5, який не був та не є знайомим ні однієї зі сторін учасників ДТП і не є зацікавленою по справі особою, який, як органу дізнання, так і в суді першої інстанції пояснив, що 28.11.2010 р. рухався по автодорозі в напрямку м. Ананьїв, перетинаючи перехрестя автодороги „ Полтава-Кишинів на автомобілі ВАЗ 2107. В ході руху він обігнав колону „Камазів з причепами. Впереді нього рухався автомобіль „Део- Ланос, який уступив йому дорогу. Проїхавши біля кілометра він побачив стоячий на проїзній частині дороги автомобіль ВАЗ 2109 червоного кольору, а коли порівнявся з ним, то побачив, що автомобіль „ Део також перестроюється в ліву смугу для обїзду стоячого автомобіля. В момент, коли він проїхав перехрестя та став перестроюватись в праву смугу, то в зеркало заднього виду побачив, як автомобіль Део знаходився на відстані 5-6 м. від стоячого автомобіля ВАЗ 2109 і в цей момент без включення поворотів водій автомобіля ВАЗ 2109 почав рухатись, підрізаючи шлях руху автомобіля ОСОБА_5, який, в свою чергу, почав уходити вліво, але не доїжджаючи середини перехрестя автомобіль ВАЗ 2109 вдарив автомобіль „Део, після чого обидва автомобілі зїхали в глибокий обрив. Він тут же розвернув свій автомобіль та поїхав на допомогу. Першим вийшов водій із автомобіля ВАЗ 2109, потім вийшов водій „ Део, а жінці пасажиру із автомобіля „Део допомогли вийти через двері водія. Прямо тут же він сказав водію ВАЗ 2109, що той не правий, що він повинен був пропустити автомобіль „Део. Він був на місці ДТП до приїзду міліції, місце ДТП сфотографував на мобільний телефон. Автомобілі „Камази підїхали до місця ДТП через хвилин пять після ДТП.

Пояснення, аналогічні поясненням водія ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 дала і свідок ОСОБА_4Г , допитана апеляційним судом, яка знаходилась в якості пасажира в автомобілі „Део та була очевидцем ДТП.

Крім того із наявних в матеріалах справи та представлених ОСОБА_3 в судовому засіданні фототаблиць, а також частково із схеми ДТП видно, що гальмівний шлях автомобіля „Део мав напрямок вліво та почався не на перехресті, а значно раніше до початку перехрестя, що, з урахуванням часу ( а значить і відстані) на реакцію водія, свідчить про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 стояв перед перехрестям та ще до початку перехрестя почав підрізати шлях руху автомобіля „Део, що повністю співпадає з поясненнями ОСОБА_3 та поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Пояснення ОСОБА_2 про те, що перед виконанням повороту він знизив швидкість, включив лівий поворот і, переконавшись у відсутності перешкоди позаду і впереді, почав виконувати поворот вліво спростовуються наявними в справі та приведеними вище доказами і обґрунтовано не прийняті до уваги судом першої інстанції як такі, що не відповідають дійсності.

Викладене свідчить проте, що ОСОБА_3 не порушував п.14.6 ПДР та не здійснював обгін на перехресті, а обїзжав перешкоду для подальшого руху та своїми діями не скоював правопорушення.

При таких обставинах постанова суду першої інстанції є законною, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено.

Доводи апеляції про те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги зміст постанови органу дізнання про відмову в порушення кримінальної справи, де зазначено, що ДТП допустив ОСОБА_3, зміст протоколу про адміністративне правопорушення, дав неправильну оцінку показам свідка ОСОБА_5, а також порушив права ОСОБА_2, якого допитав в якості свідка є безпідставними та необґрунтованими, через що не можуть бути прийняті до уваги виходячи з вищенаведеного, а також з наступного.

Відповідно до ст.251 КУпАП постанова органу дізнання про відмову в порушенні кримінальної справи не має преюдиційного значення. Доказами по справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції взяв до уваги зміст протоколу про адміністративне правопорушення з наявними в ньому поясненнями Іщенка.А.А. про те, що автомобіль ВАЗ 2109 не рухався , а стояв, а потім різко повернув в його сторону.

ОСОБА_2 мав право в суді першої інстанції заявити клопотання про залучення його до участі у справі у якості потерпілого, а також мав право зявитися в апеляційний суд та заявити таке клопотання, проте цього не зробив. Відповідно до ст. 269 КУпАП потерпілий допитується в суді за правилами допиту свідка у відповідності зі ст.. 272 КУпАП..

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляцію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 16.02.2011 р. про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_3 у звязку з відсутністю в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - без зміни.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6