Апеляційний суд Полтавської області
Справа № 33-126 Головуючий у 1 й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Гонтар А.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2011 року м. Полтава

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області Гонтар А.А. при секретарі Федорченко О.В. з участю ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3Д,. розглянула апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на утриманні пять неповнолітніх дітей

на постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18.04.2011 року

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою на ОСОБА_2 накладено стягнення у виді сорока годин громадських робіт за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно із постановою, ОСОБА_2 04.02.2011 року близько 9.50 год. в смт. Нові Санжари керував скутером «Хонда Діо» з явними ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння, чим порушив п.2.5 ПДР за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову, а справу направити на новий судовий розгляд до Новосанжарського районного суду. Посилається на те, що не вчиняв адміністративного правопорушення; під час складання протоколу зазначені в ньому свідки не були присутні, а в суді давали неправдиві показання; сам він написав пояснення під примусом працівників ДАІ, які погрожували йому та його родині розправою. Крім того, посилається на те, що призначаючи громадські роботи, суддя не врахувала, що він, як приватний підприємець не має часу виконувати це стягнення.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, заслухавши апелянта, який уточнив свої апеляційні вимоги та просив замінити призначений йому суддею вид стягнення на штраф; адвоката ОСОБА_3 на підтримання вимог апелянта, вважаю, що апеляція підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, вона розглянута суддею у присутності ОСОБА_2, який дав докладні пояснення у справі. В ході перевірки тверджень ОСОБА_2 щодо фальсифікації матеріалів справи, була проведена прокурорська за наслідками якої відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно працівників Кобеляцької роти ДПС УДАІ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за відсутністю в їх діях складу злочинів, передбачених ст.ст.364,365 КК України. Крім того, допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також дослідженні всі матеріали справи про адміністративне правопорушення. За результатами розгляду справи, суддя прийшла до висновку, що винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення повністю доведена. Зокрема, вона доведена протоколом про адміністративне правопорушення із змісту, якого вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння та в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан спяніння та власноручним поясненням ОСОБА_2 про те, що він вжив 100 гр. горілки та відмовляється від проходження медичного огляду (а.с.1). А також поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в присутності яких ОСОБА_2 відмовився їхати до лікарні для проходження медичного огляду (а.с.2,3). Такі ж показання зазначені свідки дали в місцевому суді та під час апеляційного перегляду справи. В ході перевірки доводів апеляції, в апеляційному суді був допитаний ІДПС ОСОБА_4, який підтвердив обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення та обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, які повністю узгоджуються з показаннями допитаних свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зі змістом постанови про відмову стосовно нього кримінальної справи, іншими матеріалами справи та спростовують доводи апеляції.

Таким чином, вважаю, що суддею місцевого суду правильно встановлені фактичні обставини справи, а дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Такі висновки ґрунтуються на зібраних в установленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

Разом з тим, доводи апелянта про неправильне призначення йому адміністративного стягнення заслуговують на увагу. Так, призначаючи ОСОБА_2 стягнення суддя вказала, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, не працює, має на утриманні малолітніх дітей. При наявності альтернативних стягнень, передбачених у ч.1 ст. 130 КУпАП суддя не мотивувала необхідність накладення на ОСОБА_2 стягнення у виді громадських робіт, яке за змістом ст.24 КУпАП є більш суворим ніж штраф.

Враховуючи вище викладене, апеляція ОСОБА_2 в цій частині підлягає до задоволення, а оскаржувана ним постанова зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням даних про особу ОСОБА_2, який має на утриманні неповнолітніх дітей та , з його слів, займається підприємницькою діяльністю; відсутності даних про вчинення ним протягом року інших правопорушень; відсутності обставин, що обтяжують відповідальність - вважаю, що застосування до ОСОБА_2. адміністративного стягнення у виді штрафу, в мінімальному розмірі передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП буде необхідним та достатнім для його виправлення, виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляцію ОСОБА_2 частково задовольнити.

Змінити постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18.04.2011 року в частині накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення та вважати, що цією постановою він підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 2550 грн.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: А.А.ГОНТАР