Справа № 3-2379
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2011 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Беклеміщев О.В. при секретарі Запорожець О.Д., за участі прокурора Дядюшевої К.Є., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управляння по боротьбі з організованною злочинністю ГУМВС України в Запорізькій області, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженої, яка працює лікарем-дерматологом диспансерного відділення КУ Запорізький кожно-венерологічний диспансер, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

Встановив:

ОСОБА_1, відповідно наказу № 30-к від 01.10.2008 року займає посаду лікаря дерматолога КУ „Запорізький обласний шкіро-венерологічний диспансер та отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Згідно посадової інструкції до її обовязків входить виконання робіт по наданню дерматологічної допомоги, проведення амбулаторного прийому та видача довідок про стан здоровя. Згідно свідоцтва № 196270 КУ „Запорізький обласний шкіро-венерологічний диспансер є юридичною особою та згідно довідки головного фінансового управління Запорізької обласної адміністрації вих. № 07-08/545/16 від 24.02.2011 року диспансер повністю фінансується за рахунок обласного бюджету. Відповідно до ст.49 Конституції України „Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоровя медична допомога надається безоплатно.

Відповідно до п. „е ст. 6 Закону України „Про основи законодавства України про охорону здоровя кожний громадянин України має право на охорону здоровя, що передбачає мати достовірну та своєчасну інформацію про стан свого здоровя.

Таким чином ОСОБА_1 обіймає посаду лікаря і надає медичні послуги, і у відповідності до п. „б ч.2 ст. 4 Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції є субєктом відповідальності за корупційне правопорушення.

29.08.2011 року ОСОБА_1 використовуючи свої службові повноваження, незаконно отримала від гр. ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 100 грн. за видачу довідки про стан медичного здоровя.

Так, 26.08.2011 року ОСОБА_2Ю звернувся до КУ „Запорізький обласний шкіро-венерологічний диспансер який розташований за адресою м. Запоріжжя вул. Кірова буд. 67, з метою отримання довідки про стан здоровя, яку йому необхідно було надати для заняття плаванням. Його прийом здійснювала ОСОБА_1 у службовому кабінеті № 7. В ході бесіди ОСОБА_1 сказала щоб ОСОБА_2Ю прийшов до неї 29.08.2011р. і що за довідку без проходження медичного обстеження та здачі аналізів необхідно заплатити 100 гривень. На запропоноване ОСОБА_2 погодився.

29.08.2011 р. ОСОБА_2 прийшов у службовий кабінет №7 на прийом до ОСОБА_1 і просив довідку, після чого ОСОБА_1 дістала пустий бланк довідки КУ Запорізький обласний кожно-венерологічний диспансер, написала на ньому що ОСОБА_2 здоровий та КСР „аналіз на сифіліс від 29.08.2011 року негативний, після чого поставила свій підпис та печатку заступника головного лікаря диспансеру ОСОБА_3, у звязку з тим, що свою особисту печатку ОСОБА_1 забула вдома. Далі ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 сто гривень купюрами по 10 гривень загальною кількістю 10 штук після чого ОСОБА_1 поклала їх у праву верхню шухлядку робочого столу. Жодних даних до журналів про видачу вказаної довідки ОСОБА_1 не вносила. При отриманні 100 грн. вона була затримана співробітниками Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.

Таким чином, ОСОБА_1 порушила обмеження при наданні публічних послуг, передбачені ст. 6 Закону України „Про засади запобігання та протидії корупції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину в скоєнні адміністривного правопорушення не визнала та пояснила, що кабінет № 7 не є державним, а є приватним, анонімним кабінетом підприємця ОСОБА_4, яка є завідуючей диспансерним відділенням. Вона арендує цей кабінет. З 01.08.2011 року ОСОБА_4 прийняла її працювати в цьому кабінеті з іспитовим строком. В неї є журнал прийому громадян, який вона завела з 01.08.2011 року. Наказу про прийняття її на роботу немає. З 01.09.2011 року вона повинна була бути оформлена офіційно. Кабінет № 7 знаходитьтся у полікліниці їх диспансера на першому поверсі. У цьому кабінеті медичні послуги платні. Над входом у кабінет є вивіска: Анонімний кабінет. В цьому кабінеті на стіні висить прейскурант цін на медичні послуги. Напередодні у неї обслуговувся пацієнт, за 10 днів до цього випадку. Він прийшов та попросив, щоб вона видала довідку. Довідка у них коштує 50 грн. Так як він попросив видати довідку без обстеження та здачі аналізу крові, вона попросила за довідку 100 грн. Довідку вона написала на офіційному бланку диспансера, де були печатки Запорізького обласного шкірного венерологічного диспансера углова та кругла та лікаря ОСОБА_4

Опитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що окрім того, що вона завідувач полікліники, вона щє є приватним підприємцем протягом 5 років. Вона арендує приміщення в обласном кожвендиспансері. Це кабінет № 7, що складається з двох окремих приміщень. Договір оренди цього приміщення у неї закінчився в березні 2011 року, але оскільки їй немає куди вивезти своє майно з цього кабінету, вона щомісячно платить диспансеру штрафні санкції в розмірі орендної плати. У вільний від основної роботи час вона здійснює прийом громадян у цьому кабінеті. Оскільки вона хоче розширити штат працівників, вона взяла до себе ОСОБА_1, яка здійснює прийом громадян разом з нею. Сама ОСОБА_1 клієнтів не приймала. 29.08.2011 року вона у цей кабінет взагалі не заходила. Як там опинилась ОСОБА_1, вона не знає. Ключі від кабінету у ОСОБА_1 були. Ії печатка лежала у столі. Функції кабінету обстеження хворих, консультації. При необхідності призначення лікування. Якщо пацієнт просить дати якісь виписки, призначення. Вона робить це на своїх бланках ПП Башкірова. Бланків диспансера у неї в кабінеті немає. Довідку в басейн у неї в кабінеті можно отримати, вона коштує 50 грн., вартість аналізів сплачується окремо. В цьому кабінеті ОСОБА_1 сама прийом не проводила., вона не дозволяла їй самостійно проводити прийом хворих. Як лікар ОСОБА_1 проводила прийом в поліклініці, у неї є бланки диспансера та особиста печатка.

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що йому потрібна була довідка для відвідування басейна. У лікарні він знайшов кабінет, в якому видаються довідки, у регістратуру він попередньо не звертався. Де знаходится цей кабінет, йому сказали знайомі. Він розташований у кінці коридору на першому поверсі. Вивісок не було, на правій стіні висіла якась реклама з приводу лікування грибка, та рекламувався протигрибковий препарат. Зайшовши до кабінету, він спитав у лікаря з приводу довідки, та як можно зробити, щоюб це було швидко. Він спитав: Яка ціна питання?, на що одержав відповідь від лікаря: Сто гривень. Лікар сказала, що можно прийти наступного дня або після вихідних. Коли він прийшов наступного разу, лікар його навіть не впізнала. Спитала, що у нього. Він відповів, що прийшов з приводу довідки. Лікар сказала, що добре. Вийшла з кабінету, через деякий час повернулась та принесла довідку. Він поклав на стіл 100 грн. купюрами по 10 грн. Лікар його не оглядала, аналізи він не здавав. Перед тим, як іти до лікаря з грошима, він зайшов у Жовтневий РВ, оскільки після першого відвідування лікаря йому здалося, що це корупція.

На підставі викладеного, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме порушення особою встановлених законом обмежень при наданні публічних послуг, з одержанням за це неправомірної вигоди, що не перевищує пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При накладенні стягнення враховується характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, характеристику особи порушника.

Керуючись ст.ст. 246, 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 6, 21 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції",-

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя: