ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 3-129/11

25.01.2011 року, суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши в м. Кременчуці матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, директор ТОВ «МЖК«Житлобуд», проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності

за ч.1 ст.41 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2010 року в м. Кременчуці при перевірці ТОВ «МЖК«Житлобуд» були встановлені порушення вимог законодавства про працю, а саме: порушено ст.43 Конституції України, ст.115 КЗпП України та ст.24 Закону України «Про оплату праці» в частині строків виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні не рідші двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16-ти календарних днів. Заборгованість із виплати заробітної плати за даними головної книги та інформації, наданої підприємством, станом на 01.09.2010 року становила 161,38 тис. грн.., на 01.10.2010 року 172,8 тис. грн., на 01.11.2010 року 190, 3 тис. грн.., на 12.11.2010 року 125,37 тис. грн. (заробітна плата за серпень жовтень 2010 року). Термін заборгованості виходячи з середньомісячного фонду оплати праці становить 3,3 місяці.

За даними звіту з праці форми № 1-ПВ в розділі ІІ значиться заборгованість перед працівниками по заробітній платі станом на 01.09.2010 року 121,3 тис. грн.., на 01.10.2010 року 127,4 тис. грн.., на 01.11.2010 року 139,0 тис. грн..

Виплата заробітної плати востаннє проводилась 12.11.2010 року на суму 65367,69 грн. за квітень травень 2010 року (видатковий касовий ордер №24 25 від 12.11.2010 року).

Порушено ст.116 КЗпП України, якою встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Так, згідно наказу №90 від 18.10.2010 року звільнено маляра ОСОБА_3 18.10.2010 року по п.1 ст.36 КЗпП України, виплата належних працівникові сум на час перевірки не проведена. Всього не проведено розрахунок із 6 звільненими працівниками на суму 5906,07 тис. грн..

Порушено ст.21 Закону України «Про відпустки» щодо виплати заробітної плати за весь час щорічної відпустки не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Так, відповідно до наказу №86 від 31.08.2010 року надана відпустка охороннику ОСОБА_4 з 02.092010 року, заробітна плата за весь час відпустки на час перевірки не виплачена.

Порушено ст.30 Закону України «Про оплату праці» в частині забезпечення достовірного обліку виконуваної працівником роботи і бухгалтерського обліку витрат на оплату праці. Так, в табелі обліку робочого часу за серпень 2010 року зазначено, що охоронник ОСОБА_5 відпрацював в нічний час 8 годин, охоронник ОСОБА_4 88 годин; фактично відпрацьовано в нічний час ОСОБА_5 10 годин, ОСОБА_4 86 годин. В табелі обліку робочого часу за жовтень 2010 року зазначено, що охоронник ОСОБА_5 відпрацював в нічний час 88 годин, охоронник ОСОБА_6 80 годин; фактично відпрацьовано в нічний час ОСОБА_5 86 годин., ОСОБА_7 82 години.

Внаслідок недостовірного обліку виконуваної працівниками (охоронниками) роботи порушено вимоги ст.108 КЗпП України щодо оплати за кожну годину роботи в нічний час у підвищеному розмірі. Так, відповідно до розрахункової відомості за жовтень 2010 року охороннику ОСОБА_6 проведено оплату за 80 годин роботи у нічний час, фактично відпрацьовано 82 години, чим також не забезпечено достовірного бухгалтерського обліку витрат на оплату праці.

Порушено ст.107 КЗпП України в частині проведення оплати за роботу у святкові та неробочі дні. Так, відповідно до табеля обліку робочого часу за серпень 2010 року охоронник ОСОБА_4 відпрацював в святковий день 16 годин; охоронник ОСОБА_6 8 годин, оплата за роботу в святковий день в подвійному розмірі згідно розрахункової відомості працівникам не проводилась.

Порушено вимоги ст.106 КЗпП України щодо оплати за роботу в надурочний час в подвійному розмірі годинної ставки. Надурочними вважаються роботи понад встановлену тривалість робочого дня. Загальна кількість надурочних годин визначається як різниця між фактично відпрацьованим часом і нормою годин за цей період. При підрахунку нормальної кількості робочих годин облікового періоду виключаються дні, які за розпорядком роботи припадають на час, упродовж якого працівник відповідно до законодавства був звільнений від виконання своїх трудових обов»язків (відпустка, тимчасова непрацездатність, тощо). Так, в жовтні 2010 року охоронник ОСОБА_5 відпрацював 248 годин, ОСОБА_4 240 годин, ОСОБА_6 256 годин (норма тривалості робочого часу при пятиденному 40-годинному тижні 168 годин); в вересні: ОСОБА_4 248 годин, ОСОБА_6 240 годин (норма тривалості робочого часу при пятиденному 40-годинному тижні 176 годин). Охоронник ОСОБА_8 відпрацював в серпні 2010 року 216 годин (норма тривалості робочого часу 160 годин); в вересні 2010 року 216 годин

(норма тривалості робочого часу 152 години). Відповідно до розрахункової відомості за серпень жовтень 2010 року охоронникам оплату за роботу в надурочний час в подвійному розмірі годинної ставки не проведено. Документи чи матеріали щодо запровадження на підприємстві підсумованого обліку робочого часу при перевірці не надані.

Порушено вимоги ст.65 КЗпП України, якою передбачено, що надурочні роботи не повинні перевищувати для кожного працівника чотирьох годн протягом двох дні підряд і 120 годин на рік. Так, відповідно до табелів обліку робочого часу за серпень жовтень 2010 року охоронник ОСОБА_6 відпрацював 240,240,256 годин відповідно. Норма робочого часу при 5-денному 40-годинному робочому тижні становить 167,176,168 годин відповідно. Надурочні роботи протягом трьох місяців становлять 225 годин.

Порушено ст.11 Закону України «Про відпустки» в частині заборони ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд. Так, маляр 4 розряду ОСОБА_9 надавалась щорічна відпустка повної тривалості за періоди роботи з липня 2006 року по липень 2007 року тривалість 24 календарних днів з 03.09.2007 року по 26.09.2007 року, щорічна відпустка за період роботи з липня 2007 року по теперішній час не надавалась.

Порушено вимоги ст.24 Закону України «Про відпустки» щодо виплати у разі звільнення працівника компенсації за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Відповідно до наказу №88/1 від 27.09.2010 року 27.09.2010 року звільнено охоронника ОСОБА_8, який перебував у трудових відносинах з підприємством з 04.08.2010 року. Згідно розрахункової відомості за вересень 2010 року нараховано за відпрацьований час (216 годин) 1172,88 грн., за роботу у нічний час 78,19 грн., компенсація за невикористані дні відпустки не нараховувалась.

При розрахунку су4ми компенсації за дні невикористаної відпустки звільненому по п.1 ст.36 КЗпП України 29.10.2010 року старшому майстру ОСОБА_10 (наказ №114 від 29.10.2010 року) мало місце порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», а саме:

- п.7 «Нарахування … компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях проводиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців на відповідну кількість календарних днів року (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством)». Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. Під час обчислення середньої заробітної плати слід ураховувати положення п. 2 Порядку, яким передбачено, що час, упродовж якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, вилучається з розрахункового періоду. Ця норма стосується випадків, коли працівники з незалежних від них причин працювали в режим неповного робочого тижня. Так, відповідно до особистого рахунку ОСОБА_10 сума компенсації за 30 днів невикористаної відпустки розрахована шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед звільненням 12 місяців нак 365 днів, із кількості днів року не виключено святкові та неробочі дні, встановлені законодавством та дні, коли працівник працював в режимі неповного тижня.

ОСОБА_2 вину визнав.

Вина правопорушника доведена письмовими матеріалами справи: актом перевірки №160370/169 від 12.11.2010 року.

В звязку з вищевикладеним, суд, вивчивши матеріали і обставини справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, працює, вважаю за необхідне застосувати до притягнутого адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави.

керуючись ч.1 ст.41 КпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.41 КпАП України, застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. в прибуток держави.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з ОСОБА_2 підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі 1020 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесенням шляхом подачі скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора і підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КпАП України та може бути предявлено до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: