Жовтневий районний суд м.Маріуполя
ПОСТАНОВА

20 травня 2011 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

судді Соловйова O.JL,

при секретарі Андрійчук М.В.,

за участю прокурора Попкова A.B.,

розглянувши матеріали відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, що має вищу освіту, не одружений, раніш не судимий, який мешкає за адресою: с. Касьянівка, Володарського району Донецької області, вулиця Леніна, буд.25,

про правопорушення, передбачене п.б,г ч. 1 ст. 5 Закону України Про боротьбу з корупцією,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуваючи на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Іллічівського РВ Маріупольського МУ ГУВМС України в Донецькій області у званні капітана міліції, на яку він залишений Наказом начальника Головного управління МВС України в Донецькій області №480 о/с від 14.12.2010 року, згідно до постанови Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2010 року, будучи відповідно до ст.ст. 1, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-ХІІ та ст.ст. 1, 2 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ представником державного органу виконавчої влади, посадовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто державним службовцем, та відповідно до ст. 2 Закону України «Про боротьбу з корупцією» субєктом корупційних діянь та інших правопорушень, повязаних з корупцією, скоїв правопорушення, передбачене п. «б» ч. 1 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією».

При прийнятті на державну службу ОСОБА_1 був ознайомлений зі спеціальними обмеженнями щодо державних службовців та інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, спрямовані на попередження корупції, зокрема виконувати роботу на умовах сумісництва (крім наукової, викладацької, творчої діяльності, а також медичної практики).

Незважаючи на це, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Іллічівського РВ Маріупольського МУ ГУВМС України в Донецькій області, маючи спеціальне звання капітана міліції, усвідомлюючи, що він є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, з 14 грудня 2010 року по 04 січня 2011 року виконував іншу роботу на умовах сумісництва, а саме, у вільний від основної роботи час працював водієм у приватному підприємстві «Кінний завод «Міленіум», отримавши при цьому заробітну плату за грудень 2010 року в розмірі 827грн.22 коп.

Відповідно до протоколу складеного прокурором м. Маріуполя про вчинення корупційного діяння ОСОБА_1, дії останнього додатково кваліфіковані за п.г ч. 1 ст. 5 Закону України Про боротьбу з корупцією, оскільки він працюючи на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Іллічівського РВ Маріупольського МУ ГУВМС України в Донецькій області, маючи спеціальне звання капітана міліції при розгляді Жовтневим районним судом м. Маріуполя кримінальної справи за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 122 КК України, надав 31.12.2010 року до Жовтневого районного суду м. Маріуполя недостовірну та неповну інформацію у

вигляді клопотання та витягу з протоколу зборів трудового колективу ПП «КЗ Міленіум» від 29.12.2010 року про взяття на поруки трудового колективу у підтвердження факту того, що на час розгляд у справи у суді ОСОБА_1 працює водієм в ПП «КЗ Міленіум», коли у той час працював на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку вищевказаного райвідділу міліції

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав себе винним у скоєнні корупційного діяння - адміністративного правопорушення та пояснив, що на час його поновлення на посаді оперуповноваженого карного розшуку Іллічівського РВ, він працював водієм у ПП «КЗ Міленіум», де отримував заробітну плату. Перебуваючи на посаді оперуповноваженого карного розшуку, він притягався до кримінальної відповідальності за ст. 122 ч.2 КК України. Так, 31.12.2010 року під час розгляду кримінальної справи Жовтневим районним судом м. Маріуполя ним було надано клопотання та витяг з протоколу зборів трудового колективу ПП «КЗ Міленіум» про передачу його, як водія підприємства на поруки трудовому колективу зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності. Проте, що на той час, він одночасно обіймав посаду оперуповноваженого кримінального розшуку, ані суд, ані трудовий колектив ПП ЗКЗ Міленіум» до відома на ставив. Щиро кається в скоєному, просить врахувати викладені обставини та обмежитися мінімальним адміністративним стягненням. Підтвердив пояснення дані в ході перевірки прокуратури з факту виявлення корупційного діяння.

Прокурор вважає, що ОСОБА_1 повинен бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 5 ч. 1 п. б Закону України Про боротьбу з корупцією підтверджується такими доказами.

Згідно витягу з наказу ГУ МВС України в Донецькій області № 480 о/с від 14.12.2010р„ скасовано пункт наказу ГУМВС Донецької області від 03.08.2010 року №285 о/с та визначено вважати капітана міліції ОСОБА_1 залишеним на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Іллічівського райвідділу Маріупольського міського управління з 04 серпня 2010 року, а не звільненим з органів внутрішніх справ за п.64 «Д» (через службову невідповідальність), встановивши посадовий оклад у розмірі 600 грн. /а.м.5/

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2010 року позов ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області та Маріупольського міського управління ГУМВС України в Донецькій області задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ ГУМВС України в Донецькій області №285о/с від 03.08.201 року в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ з п.64 «д» «через службову невідповідність» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Зобовязано ГУМВС України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінального розшуку Іллічівського РВ ММУ з 04.08.2010 року.

Інформацією завідуючої сектором фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку від 24.03.2011 року встановлено, що наказ №480 від 14.12.2010 року про залишення ОСОБА_1 на посаді було отримано Сектором ФОБУ Маріупольського МУ 27.12.2010 року. Грошове утримання за грудень 2010 року та січень 2011 року, а також середній заробіток за рішенням суду ОСОБА_1 було виплачено у січні 2011 року.

Відповідно до відомостей наданих ПП «КЗ «Міленіум» підтверджено, наявність трудових відносин між підприємством на ОСОБА_1

Так, згідно до наказу по ПП «КЗ «Міленіум» №12 від 01.12.2010 року ОСОБА_1 прийнято на роботу водієм з 01.12.2010 року. Підстава винесення наказу, заява ОСОБА_1, копія якої надано до матеріалів справи. /а.м.22/

Платіжною відомістю по ПП «КЗ «Міленіум» за грудень 2010 року, підтверджено отримання заробітної плати ОСОБА_1, про що свідчить підпис останнього.

Витягом з протоколу зборів трудового колективу ПП «КЗ «Міленіум» №1 від 29.12.2010 року встановлено, трудовий колектив одностайно вирішив клопотати перед Жовтневим районним судом м. Маріуполя про взяття ОСОБА_1 на поруки. /а.м.24/

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 31.12.2010 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ст.122 ч.2 КК України з передачею останнього на поруки трудовому колективу ПП «КЗ «Міленіум», провадження по кримінальній справі - закрито. /а.м. 12/

Наказом ПП «КЗ «Міленіум» № 11 від 04.01.2011 року ОСОБА_1 звільнено з посади водія за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗоТ України. /а.м.19/

Опитаний під час перевірки прокуратури м.Маріуполя, ОСОБА_1 пояснив, що не встиг звільнись з підприємства на час поновлення на посаді в органах міліції. Підтвердив, що дійсно працював в ПП «КЗ Міленіум», отримуючи заробітну плату, одночасно з виконанням обовязків працівника міліції за, що також отримував заробітну плату, безпосередньо у грудні 2010 року. Запевняв, що до суду надав правдиву інформацію, а саме витяг з протоколу загальних зборів трудового колективу ПП «КЗ Міленіум», яке відбулось 29.12.2010 року. Трудовому колективу підприємства не повідомляв проте, що на той час був поновлений на посаді працівника міліції.

12.05.2011р. прокурором міста Маріуполя винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи у відношенні ОСОБА_1 за фактом надання завідомо неправдивих відомостей до Жовтневого районного суду м. Маріуполя за ст.358, 364,366 КК України, на підставі ст.6 п.2 КПК України.

Згідно «Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.06.1993р. за №76 сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної роботи, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25.08.1998 року / зі змінами, внесеними постановою від 3 березня 2000 року №5 / «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією», за змістом п. «б» ч. 1 ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією» під виконанням роботи на умовах сумісництва слід розуміти виконання працівником, крім основної, ще й іншої оплачуваної роботи.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив спеціальне обмеження, встановлене для осіб, уповноважених на виконання функцій держави, передбачене п.б ч.І ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», та відповідальність за яке встановлена ст.8 зазначеного Закону, тобто перебуваючи на державній службі, безпосередньо виконував роботу на умовах сумісництва.

Вирішуючи питання, щодо наявності вини ОСОБА_1 вчиненні корупційного діяння передбаченого п. «г» ч.І ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією» суд виходить з наступного:

Як зазначено в п."г" ч.І ст.5 Закону України „Про боротьбу з корупцією", державному службовцеві, який є посадовою особою, забороняється відмовляти фізичним або юридичним особам в інформації, надання якої передбачено правовими актами, умисно затримувати її, надавати недостовірну чи неповну інформацію. В результаті вчинення цього корупційного правопорушення шкода завдається такому виду інформаційної діяльності, як одержання інформації, під яким розуміється набуття, придбання, накопичення відповідно до чинного законодавства України документованої або публічно оголошуваної інформації громадянами, юридичними особами або державою. Тому, предметом корупційного правопорушення, передбаченого п. „г" ч. 1 ст. 5 Закону, може бути лише, інформація надання якої передбачено нормативно - правовими актами.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25.05.1998 р. „Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов язанні з корупцією , вирішуючи питання щодо винності особи в ненаданні, затриманні або наданні недостовірної чи неповної інформації, суди мають керуватись вимогами Закону України „Про інформацію", а також відповідними правовими актами, які регулюють інформаційні відносини в державі.

Інформацією, за ненадання якої настає відповідальність за вищезазначеним Законом, відповідно до ст. 1 Закону України „Про інформацію", є документовані або публічно оголошенні відомості про події та явища, що відбуваються в суспільстві, державі та навколишньому середовищі, а згідно зі ст.ст. 17-26 цього ж Закону, відомості у вигляді клопотання та витягу з протоколу зборів трудового колективу ПП «КЗ «Міленіум» від 29.12.2010 року, що наданні до Жовтневого районного суду м. Маріуполя, не є видом та джерелом інформації ненадання, затримання або надання недостовірної чи неповної інформації тягне

адміністративну відповідальність за п."г" ч.І ст.5 Закону України „Про боротьбу з корупцією", тому

дії ОСОБА_1 не підпадають під ознаки корупційного правопорушення.

Суть корупційного правопорушення, передбаченого п. «г» ч.І ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією» полягає в тому, що особа уповноважена на виконання функцій держави, відмовляє фізичній

або юридичній особі в інформації, надання якої передбачено правовими актами, умисно затримує її, надає недостовірну або неповну інформацію, керуючись при цьому власними корисливими чи іншими інтересами, або діє в такій спосіб у інтересах третіх осіб.

Як убачається зі справи, у мотивувальній частині постанови, не міститься жодного доказу чи посилання на те, що на виконанні у ОСОБА_1 як державного службовця знаходився запит чи вимога про надання інформації в тому числі з Жовтневого районного суду м. Маріуполя, також відсутні данні щодо надання останнім недостовірної інформації.

Не вжиття заходів, щодо надання повних анкетних даних з зазначенням всіх місць роботи підсудним при розгляді кримінальної справи судом виключає відповідальність за вчинення корупційного правопорушення, оскільки на останнього, як на підсудного по справі, навіть за умов обіймання посади державного службовця, розповсюджуються вимоги ст.63 Конституції України.

Наведений висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого п.«г» ч. 1 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», є слушним також з огляд у на те, що клопотання та витяг з протоколу зборів трудового колективу було підготовлено адміністрацією підприємства, а не ОСОБА_1 особисто, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.

Дії інших зацікавлених осіб направленні на введення в оману суд при розгляді кримінальної справи відносно ОСОБА_1, виходять за межі корупційних діянь останнього, та у випадку їх підтвердження, винні особи можуть бути притягнуті до відповідальності.

Приймаючи до уваги, що факт дання завідомо неправдивих відомостей до Жовтневого районного суду м. Маріуполя, перевірявся прокуратурою в порядку ст. 97 УПК України, за результатами якої 12.05.2011 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, то судом робиться висновок про недоведеність вини інших осіб у наданні недостовірної або неповної інформації.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого п.«г» ч.І ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», одночасно суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 корупційного діяння, передбаченого п.«б» ч.І ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», оскільки ним порушено спеціальне обмеження, встановлене для осіб, уповноважених на виконання функцій держави, а саме перебуваючи на державній службі, безпосередньо виконував роботу на умовах сумісництва.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 порушив спеціальні обмеження, встановлені особам, уповноваженим на виконання функцій держави, однак, він визнав свою провину, вперше скоїв правопорушення, яке не потягло за собою тяжких наслідків.

Враховуючи вказані обставини у сукупності, суд вважає можливим накласти на ОСОБА_1 мінімальне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 8 Закону України Про боротьбу з корупцією.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 5 ч. 1 п. б, ст. 8 ч. 1 Закону України Про боротьбу з корупцією , суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. б ч. 1 ст. 5 Закону України Про боротьбу з корупцією , на накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу або внесений протест прокурора в Апеляційний суд Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Л. Соловйов