Апеляційний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

„16 листопада 2011 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Котік В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.08.2010 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого начальником ДРП-1 філії Бердичівська ДЕД,-

про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 140 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АМ №139018 ОСОБА_1 26.06.2010 року будучи відповідальним за утримання автодороги Бердичів Хмільник, порушив правила, норми, стандарти, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, тобто не вжив заходів по ліквідуванню зелених насаджень на узбіччі, укосах земляного полотна на 19 км., що погіршило видимість дорожнього знаку, що стало супутньою причиною дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ст. 140 ч. 4 КУпАП.

Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.08.2010 року ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 140ч.4 КУпАП визнано винним та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

12 жовтня 2011 року на постанову судді правопорушником було подано апеляційну скаргу. В своїй скарзі ОСОБА_1, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити.

В обгрунтування свого прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначив, що про розгляд справи в суді він не повідомлявся, будь-які докази направлення йому судової повістки в матеріалах справи відсутні. Про винесену постанову йому стало відомо лише в жовтні 2011 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. На підтвердження своїх слів додав виклик до відділу ДВС датований 05.10.2011 року та копію постанови про відкриття виконавчого провадження з відміткою про отримання постанови правопорушником 12.10.2011 року.

В обгрунтування свого прохання, по суті апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначив, що в постанові суду доказом є лише протокол про адміністративне правопорушення, інших доказів не наведено.

Додатково зазначив, що Законом України «Про автомобільні дороги» надано чітку класифікацію автомобільних доріг в Україні, визначено власників доріг, встановлено права, обовязки та відповідальність власників автомобільних доріг, в тому числі уповноваженого органу, що здійснює державне управління автомобільними дорогами загального користування Украавтодору та органів управління на місцях. На підставі вказаного закону субєктом адміністративного правопорушення за ст. 140 ч. 4 КУпАП в частині незабезпечення приведення у відповідність до діючих норм і стандартів автомобільних доріг загального користування у Житомирській області є посадові особи Служби автомобільних доріг у Житомирській області.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав своє прохання, приходжу до висновку, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У відсутності цієї особи справа може бути розглянута лише за умов, що є дані про її своєчасне повідомлення про місце і час судового зсідання і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Суд, цих вимог закону при розгляді даної справи не дотримався. Справа розглянута без участі правопорушника, будь які докази в матеріалах справи про те, що він у встановленому законом порядку сповіщався про час і місце слухання справи у суді, відсутні.

З наданих матеріалів вбачається, що зясування обставин у даній справі щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 140 ч. 4 КУпАП проведено неповно та однобічно.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, звязані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоровя населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обовязків.

Так, у справі відсутні належні дані щодо місця роботи та конкретних службових обовязків правопорушника, а тому висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_1 є відповідальною особою за утримання вказаної ділянки дороги не ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги», державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, яка є фактичним власником доріг, а філії Служби - підрядні організації, які не є юридичними особами, а лише на замовлення власника виконують конкретно обумовлені роботи, під які виділяються кошти. Судом ці обставини не зясовані.

За таких обставин, приймаючи до уваги викладені обставини справи, апеляційний суд вважає, що постанова Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.08.2010 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю з відсутністю в діях ОСОБА_1 подій і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 140 ч. 4 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.08.2010 року.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.08.2010 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.4 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_2