Дата документу Справа №
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ ПОСТАНОВА
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
у справі ОСОБА_1
11 січня 2011 року м. Запоріжжя
Суддя апеляційного суду Запорізької області Шпонька В.П.,
за участю ОСОБА_1 - особи на яку накладено адміністративне стягнення,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1В ** на постанову судді Токмакського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2010 року.
Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд установив:
постановою суду, ОСОБА_1, який народився 7 листопада 1979 року, директора компанії ПАТ «РАЙЗ», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1, -
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч.3 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення
- штраф в сумі 510 грн.
Суддею суду першої інстанції встановлено, що:
22 жовтня 2010 року, приблизно о 11 год. 25 хв., на 243 км автодороги Харків
- Сімферополь, -
водій ОСОБА_1 під час керування автомобілем Мітсубісі (державний номер НОМЕР_1) при дії знаку 3.29 Правил дорожнього руху з обмеженням швидкості руху до 50 км/год рухався зі швидкістю 117 км/год, тобто з перевищенням на 67 км/год. Швидкість автомобіля, що рухався, встановлена пристроєм «Радік» №2088. Зазначеними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судове рішення. Посилається на порушення ст.ст. 245, 251 та 280 КУпАП, а саме завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення. Звертає увагу на те, що відносно нього не складався протокол про адміністративне правопорушення від 31 січня 2010 року за №244480, який суд прийняв у якості доказу вчинення ним правопорушення 22 жовтня 2010 року. Вважає, що доказом перевищення швидкості водієм можуть бути «лише показання технічних приладів та технічних
№ 3-1920/2010 Головуючий в суді І інст. - суддя Юрлагіна Т.В.
засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху» відповідно до ст.251 КУпАП. Перевищення швидкості він заперечував ще під час зупинки транспортного засобу пояснюючи те, що він рухався у потоці інших транспортних засобів, що ці ж обставини підтверджувала свідок ОСОБА_2, його дружина.
У судовому засіданні апеляційної інстанції здійснено апеляційний перегляд в межах апеляційної скарги, досліджено докази та заслухані пояснення особи, щодо якої винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і уточнив, що під потоком транспортних засобів він має на увазі й інші автомобілі, які рухалися в тому ж напрямку.
Перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу знаходжу такою, яка підлягає частковому задоволенню.
Згідно з Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306:
підп. б) п.12.9 водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.
Водій ОСОБА_1 не оспорює, що 22 жовтня 2010 року, приблизно о 11 год. 25 хв., на 243 км автодороги Харків - Сімферополь, він керував автомобілем в зоні дії знаку 3.29 Правил дорожнього руху з обмеженням швидкості руху до 50 км/год. При цьому, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ним уточнено, що серед інших автомобілів, які рухалися в попутному напрямку, саме його автомобіль було зупинено працівниками ДАІ, які пред'явили йому пристрій вимірювання швидкості, яким було зафіксовано швидкість його автомобілю - 117 км/год.
За даними протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 22 жовтня 2010 року ОСОБА_1 те зазначеному місці перевищив швидкість руху на 67 км/год. З даними цього протоколу співпадають дані рапортів працівників ДАІ. Згідно ним, перевищення водієм ОСОБА_1 швидкості руху зафіксовано відповідним приладом. Після зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 останній став заперечувати перевищення швидкості з посиланням на те, що його вину не можна бути вважати доведеною.
Дослідивши обставини справи та з урахуванням того, що технічний прилад, якого було використано працівниками ДАІ є допустимим доказом, апеляційний суд доходить до висновку про обґрунтованість висновків судді суду першої інстанції і тому відкидає доводи апеляційної скарги правопорушника, як необгрунтовані. Показання свідка ОСОБА_2, яка підтверджувала те, що ОСОБА_1 керував автомобілем лише в потоці транспортних засобів, на зазначені
висновки суду апеляційної інстанції не впливають. За її поясненнями швидкість транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не може бути встановленою.
Одночасно, апеляційний суд уточнює судове рішення суду першої інстанції тими доповненнями, що водій ОСОБА_1 за встановленими обставинами справи порушив не п.12.4, а підп. б) п.12.9 Правил дорожнього руху у зв'язку з чим щодо нього було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення не від 31 січня 2010 року, а від 22 жовтня 2010 року. Саме в цьому протоколі зазначено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги підп. б) п.12.9 Правил дорожнього руху.
При накладенні адміністративного стягнення на порушника суддею дотримані вимоги статей 33-36 КУпАП і в належній мірі враховані характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.
За зазначених обставин, доводи скарги про порушення судом вимог ст.ст. 245, 251 та 280 КУпАП є невідповідними фактичним обставинам справи. Зміст постанови судді, в цілому, відповідає вимогам статті 283 КУпАП, а тому підстав до скасування цього судового рішення не вбачається. Одночасно, за наявності викладених у цій постанові підстав, апеляційний суд вносить до постанови суду першої інстанції відповідні зміни.
Керуючись ст.ст. 294, 295 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
апеляційну скаргу ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.
Постанову судді Токмакського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2010 року щодо ОСОБА_1 змінити:
уточнити це судове рішення суду першої інстанції тими доповненнями, що -
*водій ОСОБА_1 за встановленими обставинами справи порушив не п.12.4, а підп. б) п.12.9 Правил дорожнього руху;
*відносно водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення не від 31 січня 2010 року серії АЕ1 №244480, а від 22 жовтня 2010 року.
В решті постанову суду першої інстанції залишити без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й

оскарженню не підлягає.

Копію рішення апеляційного суду направити особі, щодо якої винесено

постанову по справі про адміністративне правопорушення та потерпілому.

Суддя апеляційного суду

ОСОБА_4