Дата документу Справа №
Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33-229/2011 р. Головуючий в 1-й інстанції Федоренко О.І.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя апеляційного суду Запорізької області Шаповал О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні 19 квітня 2011 року у присутності захисника ОСОБА_2, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 березня 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 березня 2011 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, притягнутий

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючий у ТОВ СМВ, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

- і на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Як зазначено в постанові, 07 березня 2011 року об 11 годині, ОСОБА_3 у м. Енергодар в районі будинку № 16 по вул. Курчатова, керував автомобілем марки Toyota Corollaномерний знак ІЕ 6257 в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не оскаржуючи факт керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння при обставинах, викладених в протоколі та постанові суду, і правомірність складання у відношенні нього протоколу про адміністративне правопорушення, вважає постанову суду незаконною внаслідок розгляду справи за його відсутності і позбавлення таким чином можливості надати докази, що помякшують його відповідальність, а саме, що він повністю визнав свою вину у вчинені правопорушення, розкаявся у скоєному, вперше притягується до адміністративної відповідальності, працює на ТОВ СМВна посаді головного інженера і за специфікою роботи постійно їздить у службові відрядження, тому позбавлення права керування призведе до звільнення його з роботи, а також є єдиним годувальником своєї сімї, оскільки дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дітьми, сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та донькою Дарєю, ІНФОРМАЦІЯ_3, просить постанову судді змінити та призначити йому адміністративне стягнення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В судове засідання апеляційної інстанції апелянт не зявився, подав клопотання, в якому просить розглядати апеляційну скаргу за його відсутності, а також допустити у якості його захисника адвоката ОСОБА_2

Клопотання апелянта відповідно до вимог ст.268 КУпАП підлягає задоволенню, справа розглядається по наявним в ній матеріалам в межах апеляційної скарги за участю захисника апелянта, тобто особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_3 та просить її задовольнити, постанову суду в частині виду адміністративного стягнення змінити і застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП. Додатково захисник пояснив, що ОСОБА_3 щиро розкаявся, таке стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його можливості виконувати належним чином роботу і утримувати матеріально сімю. Також захисник стверджувала, що ОСОБА_3 має реальну можливість, з урахуванням зарплати та додаткових доходів і без погіршення матеріального стану сімї, сплатити штраф. При цьому захисник не спростувала наявну в справі інформацію, згідно якої ОСОБА_3 на протязі року, тобто з 14.04.2010 року, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності і на нього накладалися стягнення у вигляді штрафу, які ним не сплачені до теперішнього часу у трьох випадках з чотирьох /а.с.1/.

Заслухавши захисника, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційні скарзі, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення /а.с.2/, працівником ДАІ було визначено, що справа відносно ОСОБА_3 буде розглядатися в суді м.Енергодара 24.03.2011 року о 16.00 годині, що у апеляційній скарзі підтвердив апелянт, у тому числі і про його явку в судове засідання у визначений протоколом час.

Суд справу призначив на 21.03.2011 року о 8 годині 45 хвилин, про що повідомив апелянта через поштовий звязок /а.с.5/. Матеріали справи не містять даних про отримання апелянтом виклику до суду, не підтверджені ці обставини у скарзі і захисником, у звязку з чим вважаю за необхідне перевірити постанову суду в частині правомірності застосування виду стягнення, накладеного на правопорушника.

Відомості, які містяться у справі, а саме: у архіві порушень ОСОБА_3 /а.с.1/, протоколі про адміністративне правопорушення /а.с.2/, медичному висновку /а.с.3/, поясненнях свідків /а.с.4/, не спростовуються захисником, не оскаржуються в апеляційній скарзі, були перевірені і досліджені судом першої інстанції і не викликають сумніву у тому, що ОСОБА_3 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння при обставинах, викладених у постанові суду, яка в цій частині в апеляційній скарзі також не оскаржується.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які помякшують і обтяжують відповідальність.

Виходячи з норм вказаного закону, виду скоєного адміністративного правопорушення, всіх обставин справи, даних про особу правопорушника, який неодноразово притягався до адміністративної відповідальності з накладанням на нього стягнення у вигляді штрафу, суми яких у більшості випадків не сплачені, майнового стану і складу сімї правопорушника, що підтверджується доказами, доданими до скарги, суд першої інстанції правомірно і обґрунтовано застосував до апелянта стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Наявні в справі відомості, у тому числі стосовно особливостей роботи, складу та майнового стану сімї, на що іде посилання в апеляційній скарзі, унеможливлюють застосування до ОСОБА_3 такого виду стягнення як штраф, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що сума штрафу, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є для нього посильною, спростовується матеріалами справи.

При цьому вважаю за необхідне, з урахуванням всіх обставин, у тому числі викладених у апеляційній скарзі, щирого розкаяння апелянта, змінити постанову суду в частині накладення стягнення з позбавленням ОСОБА_3 права керування транспортними засобами на мінімальний строк, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

В іншій частині постанова судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 березня 2011 року, якою ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, в частині позбавлення його права керування транспортними засобами на строк два роки, змінити.

Накласти на ОСОБА_3 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді позбавлення його права керування транспортними засобами на строк один рік.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1