Апеляційний суд Полтавської області
Справа №33-113/11 Головуючий у 1 інстанції: Герасименко В.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Гонтар А.А.
П О С Т А Н О В А

ІМ Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2011 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1 з участю ОСОБА_2 розглянула апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3,-

на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2011 року

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою на ОСОБА_2 накладено стягнення у виді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно із постановою, ОСОБА_2 05.03.2011 року о 05-30 год. в м. Полтава по вул. Фрунзе керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Про розгляд справи дізнався лише 13 квітня 2011 року, після отримання постанови суду. Не оспорюючи встановлених суддею місцевого суду фактичних обставин справи просить змінити постанову судді в частині накладення адміністративного стягнення, призначивши стягнення у вигляді громадських робіт, посилаючись на те, що справа розглянута у його відсутність із порушенням вимог ст..268 КУпАП, а також на те, що при накладенні адміністративного стягнення не враховано, що він раніше не скоював аналогічних правопорушень, працює приватним підприємцем, в звязку з чим його робота повязана з постійним керуванням транспортного засобу, що є єдиним засобом поповнення доходів, притягується до адміністративної відповідальності вперше, щиро розкаюється.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, заслухавши апелянта, який підтримав доводи своєї апеляції вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що вона розглянута у відсутності правопорушника 01.04.2011 року. Перевірити твердження ОСОБА_2 про те, що на повідомленні про вручення судової повістки стоїть не його підпис не можливо та недоцільно. В той же час, в матеріалах справи є розписка ОСОБА_2 про те, що копію постанови він одержав 12.04.2011 року. Апеляційна скарга зареєстрована 20.04.2011 року. За таких обставин вважаю можливим поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді від 01.04.2011 року.

В апеляції не оспорюються висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за обставин зазначених в постанові. Такі висновки ґрунтуються на зібраних в установленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах. Зокрема, вони ґрунтуються на даних протоколу про адміністративне правопорушення від 05.03.2011 року , власноручними поясненнями ОСОБА_2 та поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.1-3).

Дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, що також не оспорюється в апеляції.

Таким чином, хоча суддею місцевого суду справа розглянута у відсутності ОСОБА_2, однак фактичні обставини справи ним встановлено правильно, а кваліфікація дій правопорушника за ч.1 ст.130 КУпАП є вірною, що не заперечував і сам ОСОБА_2 під час апеляційного перегляду справи. Разом з тим, доводи апелянта про неправильне призначення йому адміністративного стягнення заслуговують на увагу.

При накладенні стягнення, суддя не врахував обставини справи, дані про особу правопорушника, який раніше не скоював аналогічних правопорушень, щиро розкаюється у вчиненому. При наявності альтернативних стягнень, передбачених у ч.1 ст.130 КУпАП суддя належним чином не мотивував накладення на ОСОБА_2 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

В апеляційній інстанції ОСОБА_2 пояснив, що працює приватним підприємцем, в звязку з чим його робота повязана з постійним керуванням транспортного засобу, що є єдиним засобом поповнення доходів. Крім того він має зобовязання майнового характеру, а саме погашення кредиту на квартиру, а також орендує магазин. Зазначив, що в разі позбавлення його права керування транспортними засобами він фактично втратить можливість заробляти собі та своїй родині на прожиття.

Разом з тим, згідно ч.9 ст.294 КУпАП, у разі зміни постанови місцевого суду в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилене.

За змістом ст.24 КУпАП, громадські роботи є більш суворим видом адміністративного стягнення ніж позбавлення права керування транспортними засобами.

Таким, чином, апеляційні вимоги правопорушника про посилення адміністративного стягнення не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню.

Враховуючи вище викладене, апеляція ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення, а оскаржувана ним постанова зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням щирого розкаяння ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважаю, що застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП буде необхідним та достатнім для його виправлення, виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 01.04.2011 року.

Апеляцію ОСОБА_2 задовольнити частково, змінити постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 01.04.2011 року в частині накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення та вважати, що цією постановою ОСОБА_2 підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 2550 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: А.А.ГОНТАР