Справа № 33-95/11 Головуючий у 1 інстанції: Едер
Провадження № Доповідач: Голубицький С. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2011 року м. Львів

Суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Голубицький С.С., за участю скаржника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію останнього на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 13 січня 2011 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, пенсіонера,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень

в с т а н о в и в :

Цією постановою ФЕДИНУ визнано винним у тому, що він, 12 січня 2011 року близько 20 год. 30 хв. перебуваючи в стані алкогольного спяніння, по місцю свого проживання у ІНФОРМАЦІЯ_4, вчинив насильство в сімї ображав свою колишню дружину ОСОБА_2 і невістку нецензурними словами, погрожував їм фізичною розправою та бив.

В апеляції ФЕДИНА ставить питання про скасування вказаної постанови і закриття провадження у справі через відсутність у його діях складу правопорушення. Зазначає, що районний суд однобічно й неповно дослідив докази у справі, неправильно встановив її фактичні обставини та помилково прийшов до висновку про наявність у його діях складу правопорушення.

Вислухавши виступ скаржника на підтримку доводів апеляції, його пояснення щодо обставин справи, дослідивши адміністративні матеріали, апеляційний суд встановив наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ЛВ №0091454 від 12. 01. 2011 року, складеного ДІМ Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області лейтенантом міліції ОСОБА_3, ФЕДИНА 12. 01. 2011 року близько 20 год. 30 хв. по місцю свого проживання, ІНФОРМАЦІЯ_5, вчинив скандал із колишньою дружиною ОСОБА_2, виражався у її адресу нецензурними словами, погрожував фізичною розправою.

Проте правдивість змісту протоколу є сумнівною, оскільки всупереч вимог ст. 256 КУпАП у ньому не зазначено потерпілих, свідків правопорушення та не вказано прізвищ і адреси місця проживання понятих, підписи яких містяться у протоколі ( а.с. 6 ).

За своїм змістом ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сімї, тобто умисне вчинення правопорушником будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру ( застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо ), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сімї.

Із змісту заяви ОСОБА_2 в Шевченківський РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області від 12. 01. 2001 року в матеріалах справи вбачається, що остання просить працівників міліції вжити заходів до її колишнього чоловіка ФЕДИНИ, який вдома вчиняє скандали, виражається в її адресу і адресу невістки нецензурними словами, погрожує фізичною розправою та бє ( а.с. 2 ).

Однак у заяві не конкретизовано де, коли ( дата, час, місце ) та при яких обставинах ФЕДИНА вчиняв дані дії і яка саме шкода була заподіяна фізичному чи психічному здоровю заявниці.

Із змісту рапорту інспектора БПС сержанта міліції ОСОБА_4 вбачається, що близько 20 год. 30 хв. 12. 01. 2011 року від чергового Шевченківського РВ було отримано виклик за адресою м. Львів, вул. Миколайчука, 2/36. Прибувши на виклик зі слів ОСОБА_2 їм стало відомо, що ФЕДИНА вчиняє вдома скандали, виражається в її адресу і адресу невістки нецензурною лайкою, погрожує їм фізичною розправою та бє, в звязку з чим останній ними був затриманий і доставлений у райвідділ міліції.

Разом із цим у даному рапорті не зазначено, що працівники міліції на місці бачили та чули як ФЕДИНА погрожував ОСОБА_2 та її невістці, чи виражався на їхню адресу нецензурною лайкою, бив та застосовував інше фізичне насильство.

В матеріалах справи відсутні пояснення ОСОБА_2 чи її невістки з даного приводу, а також пояснення сусідів чи інших свідків, які б свідчили про вчинення ФЕДИНОЮ даного правопорушення.

При розгляді апеляції ФЕДИНА свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, вказавши, що наведені в постанові районного суду події не мали місця взагалі, і в суді пояснив, що через спір на житло та намагання колишньої дружини ОСОБА_2 під будь яким приводом виселити його із займаної квартири, остання провокує його на конфлікти, оговорює та пише на нього заяви до міліції.

Як видно із матеріалів справи, заявниця ОСОБА_2 в судове засідання судом першої інстанції не викликалась і не допитувалась.

З постанови районного суду вбачається, що в ній не наведено конкретних доказів на доведеність вини ФЕДИНИ у скоєнні правопорушення. При цьому суд помилково, як на доказ, послався у постанові на пояснення ФЕДИНИ, оскільки таких в матеріалах справи немає.

Не виявив доказів у справі на підтвердження доведеності вини ФЕДИНИ у вчиненні правопорушення і апеляційний суд при розгляді апеляції.

Отже, при розгляді справи районним судом всупереч вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП не було всебічно, повно і обєктивно зясовано обставини справи, а наведені ним у постанові висновки є однобічними і не відповідають фактичним обставинам справи, внаслідок чого дана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Зважаючи на відсутність у справі належних доказів на підтвердження вини ФЕДИНИ апеляційний суд приходить до висновку про відсутність у його діях складу правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляцію ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 13 січня 2011 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасувати, а справу закрити через відсутність у його діях складу правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя : Голубицький С.С.