Справа № 33-262/2011 Головуючий у 1 інстанції Короїд Ю.М.
Категорія - ст. 130 ч.1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2011 року місто Чернігів

Суддя апеляційного суду Чернігівської області Акуленко С.О., з участю прокурора Школьної Л.О. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за протестом прокурора Козелецького району на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2011 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і до нього застосовано стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на два роки.

Як встановив суд, 18.05.2011 року, о 20 год. 50 хв., в смт. Десна, Козелецького району по вул. Довженка, ОСОБА_1, всупереч вимогам п.2.5 ПДР України, керував транспортним засобом мотоциклом „Іж-Юпітер без д.н.з., маючи ознаки алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду відмовився, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Козелецького району подав протест з пропуском встановленого законом строку на оскарження, який просив поновити, також просив скасувати постанову суду, як таку, що не відповідає вимогам закону, оскільки в матеріалах справи міститься довідка ВДАІ про те, що ОСОБА_1 відповідно до наявних компютерних даних посвідчення водія не має. Просив постановити нову постанову та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 2550 грн.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши прокурора, який просив задовольнити протест, дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи протесту, апеляційний суд вважає, що він підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, при обставинах, викладених у постанові суду, повністю підтверджується доказами, що досліджені по справі.

Однак в матеріалах справи мається довідка начальника Козелецького ВДАІ про те, що згідно бази даних АІПС „ДАІ-2000 ОСОБА_1Є не отримував посвідчення водія (а.с. 6).

Суд першої інстанції не звернув на це уваги і призначив ОСОБА_1Є адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки, якого він фактично не має.

Крім того, санкція ст. 130 ч.1 КУпАП, за якою притягнуто до відповідальності ОСОБА_1, є альтернативною, що дає можливість визначити стягнення на підставі ст. 33 КУпАП з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність. Але суд, прийшовши до висновку про застосування до ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів, належним чином не обґрунтував своє рішення та не дав оцінки тому факту, що правопорушник ніколи не мав посвідчення на право керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року, стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами не може застосовуватись, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

За таких підстав, призначене стягнення ОСОБА_1 не може бути визнано обґрунтованим і постанова суду підлягає зміні.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує обставини скоєного правопорушення, його суспільну небезпечність, дані про особу порушника, та вважає за необхідне накласти на правопорушника стягнення у вигляді штрафу на користь держави, що буде достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень.

Апеляційний суд вважає необхідним поновити прокурору строк на подачу протесту, оскільки він пропущений з поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити прокурору Козелецького району строк на оскарження постанови Козелецького районного суду.

Протест прокурора Козелецького району задовольнити частково.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2011 року щодо ОСОБА_2 в частині накладеного стягнення змінити.

Застосувати до ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 2550 грн.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернігівської області ОСОБА_3