Дата документу Справа №
Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33-24/ 2011 Головуючий в 1 інстанції
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП ОСОБА_1
Доповідач Шаповал О.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2011 року м. Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Шаповал О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду за участю ОСОБА_2 та його захисника в особі адвоката ОСОБА_3, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який значиться як не працюючий, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2010 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Як вбачається з постанови, 06.11.2010 року о 03 годині 35 хвилин ОСОБА_2 керував транспортним засобом ОСОБА_4, державний номер НОМЕР_1, по проспекту Леніна вул. Грязнова в м. Запоріжжя з явними ознаками наркотичного спяніння, у звязку з чим був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення і притягнутий судом першої інстанції до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі на постанову ОСОБА_2, не оспорюючи доведеність його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, вказує на те, що суд застосував до нього надто суворе стягнення, просить врахувати помякшуючі обставини: характер його роботи, має на утриманні неповнолітню дитину, шкідливих наслідків не наступило, просить скасувати постанову та застосувати до нього менш суворе адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник підтримали апеляційну скаргу і просять її задовольнити, змінити постанову суду першої інстанції в частині виду стягнення, застосованого судом у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, яке на їх думку занадто суворе, на штраф при можливості у мінімальному розмірі. Також просять звернути увагу на те, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягався, з 20.12.2010 року влаштувався офіційно на роботу, повязану з керуванням транспортними засобами, позитивно характеризується за місцем роботи і за місцем проживання, має сімю та неповнолітню дитину. ОСОБА_2 додатково пояснив, що під час розгляду справи у суді першої інстанції він працював неофіційно і не міг надати відповідні документи стосовно даних про роботу, з 20.12.2010 року він офіційно працює у приватного підприємця і просить врахувати ці обставини та характеристику з місця роботи при розгляді його апеляційної скарги. Що стосується знаходження у наркотичному спянінні під час керування транспортним засобом, то цей випадок у його житті стався випадково і йому не притаманний, у скоєному він щиро розкаюється.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи, наведені у апеляційній скарзі, дослідивши додаткові докази, заслухавши пояснення апелянта та його захисника, вважаю, що апеляційна скарга має бути задоволена, а постанова суду змінена з наступних підстав.

При розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення суд першої інстанції дослідив всі обставини справи, дав їм правову оцінку і правильно дійшов до висновку про винність ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що в цій частині не є предметом оскарження.

За скоєння адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП для водіїв передбачені стягнення у вигляді: штрафу в визначених розмірах, позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, громадських робіт або адміністративного арешту.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Як свідчать матеріали справи, якими керувався суд першої інстанції, ОСОБА_2 значиться не працюючим та без постійного доходу, що унеможливлювало застосування до нього стягнення у вигляді штрафу.

В апеляційну інстанцію апелянтом надані додаткові матеріали, які свідчать про те, що ОСОБА_2 з 20.12.2010 року працює офіційно, має позитивну характеристику з місця роботи, яка за характером повязана з керуванням транспортними засобами.

З урахуванням отриманих від апелянта і його захисника додаткових доказів та даних, які містяться у справі стосовно обставин справи та у відношенні правопорушника, врахованих судом першої інстанції, щирого розкаяння винного, вважаю за необхідне змінити рішення суду і за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накласти на ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому частиною першої статті, замість позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

На підставі викладено і керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 130 ч.1 КУпАП в частині застосованого до нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, змінити.

Накласти на ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, штраф у розмірі 2550 /дві тисячі пятсот пятдесят/ гривень.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується штраф у подвійному розмірі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає, предявляється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_5