А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д Х А Р К І В С Ь К О І О Б Л А С Т І
_____________________________________________________________________________________________
Справа № 33- 339 2011 рік Суддя першої інстанції Зуб Г.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2011 року Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області Плетньов В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 15 жовтня 1967року народження, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2010 року на ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст.130ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2550гривень.

Як встановив суддя, 07.10.2010 р. приблизно о 07.30 годині ОСОБА_1, керував автомобілем «Мустанг»по вул. К. Уборевича у м. Харкові, з явними ознаками сп'яніння, від медичного освідоцтва відмовився в присутності двох понятих, чим порушив пп.2.9а та 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням судді, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення процесуального строку на подачу апеляційної скарги, скасування постанови від 29 грудня 2010 року та закриття провадження у справі у звязку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, посилаючись на те, що про винесену постанову Київського районного суду м. Харкова від 29.12.2010 року йому стало відомо тільки 28 березня 2011 року, коли він звернувся до УДАІ, щоб з'ясувати, як отримати право водія категорії «А». Там йому було повідомлено, що його притягнуто до адміністративної відповідальності. В той же день він приїхав до Київського районного суду, де отримав постанову суду. Про те, що протокол та постанова про вчинення адміністративного правопорушення були направлені до суду, його ніхто не повідомляв. Оскаржувана постанова йому не вручалась. Київський районний суд жодного разу йогое не сповіщав про виклик до суду та про місце і час розгляду справи, тому він не міг знати, що відносно нього розглядалася адміністративна справа. Він вважає, що строк на звернення до апеляційного суду про скасування постанови Київського районного суду м. Харкова від 29.12.2010 року пропущено з поважних причин. Саму постанову Київського районного суду м. Харкова від 29.12.2010 року вважає незаконною, та такою, що винесена з порушенням вимог ст.ст. 268, 285 КпАП України і яка не відповідає фактичним обставинам, з наступних підстав: Оскаржувана постанова не містить обставин, які б встановлювали ознаки спяніння, не міститься опис цих ознак, які підтверджують наявність події скоєння адміністративного правопорушення. В зазначеній постанові вказано, що 7.10.2010р. ОСОБА_1 керував автомобілем «Мустанг»по вул. Ком. Корка у м. Харкова, з явними ознаками сп'яніння, від медичного огляду відмовився в присутності двох понятих, чим порушив п.п. 2.9, 2.5 Правил дорожнього руху. В дійсності, 07.10.2010 року він керував мопедом «Мустанг», а не автомобілем, як вказано в постанові суду, був зупинений співробітником УДАІ БДПС старшиною ОСОБА_2, на запитання апелянта, з якої причини він зупинений, працівник ДАІ відповів, що для перевірки документів. Після

цього став звинувачувати, що він керує механічним засобом з

ознаками алкогольного сп'яніння і склаа протокол про адміністративне правопорушення. Дійсно ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол, і відмовився їхати на медичний огляд в присутності понятих, але не тому що у нього були ознаки сп'яніння, а

тому, що в дійсності він нічого не порушував, а також з тієї причини, що співробітник ДАІ запропонував їхати на медичний огляд на його автомобілі, а мопед залишити на місці зупинки без догляду. Судом при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не вказано, які ознаки спяніння у апелянта були виявлені. Він був обмежений в правах наданих ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, позбавлений можливості бути присутнім в суді та давати свої пояснення, а також завити клопотання про виклик понятих до суду, щоб з'ясувати дійсні обставини справи та захистити свої права. Справа була розглянута за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши апелянта ОСОБА_1, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що підстави для її задоволення відсутні, виходячи з наступного:

Згідно вимог ч.7 ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 7.10.2010 р. приблизно о 07.30 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом - скутером «Мустанг»на вул. К. Уборевича у м.Харкові, з явними ознаками сп'яніння, від медичного дослідження відмовився в присутності двох понятих, чим порушив пп.2.9а та 2.5 Правил дорожнього руху України.

Що стосується вимоги про поновлення процесуального строку на подачу апеляційної скарги, цей строк має бути поновлений, оскільки матеріали справи не містять даних про своєчасне повідомлення апелянта про ухвалене у справі рішення та про вручення йому копії постанови судді.

Разом з тим, матеріалами справи доведено факт керування скутером у стані спяніння. Та обставина, що у постанові судді помилково зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Мустанг», а не скутером, правового значення у справі не має, оскільки згідно п.1.9 Правил дорожнього руху України транспортними засобами є пристрої, що призначені для перевезення людей або вантажу, а також ті, на яких встановлено спеціальне обладнання або механізм, до яких відносяться і автомобілі, і скутери.

Крім того, апелянт підтверджує свою відмову від проходження медичного огляду на стан спяніння. Причини відмови, на які він посилається, не є повжними. Диспозиція ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносить до правопорушення, за яке передбачено відповідні стягнення, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відсутність ОСОБА_1 при розгляді справи суддею жодним чином не вплинуло на висновки судді, оскільки до нього було застосовано найменше за суворістю стягнення з числа тих, що передбачані санкцією ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В частині призначеного адміністративного стягнення апелянт рішення суду не оспорює. Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм

процесуального права при розгляді справи не вбачається, у звязку з чим немає підстав для того, щоб вийти за межі апеляції.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2010 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя