Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33-705/2011 р. Головуючий в 1 інстанції Іжевська Н.Г.
Категорія ст. 172-4 ч.1 КУпАП Доповідач Озарянська Л.О.
П О С Т А Н О В А

І М Я М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2011 року м. Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Озарянська Л.О., у відкритому судовому засіданні розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області скаргу ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2011 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, українку, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружену, що мешкає в АДРЕСА_1, яка працює на посаді завідуючій відділенням гігієни праці ДЗ «Шевченківська епідеміологічна станція м. Запоріжжя» МОЗ України, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-4 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Як вказано в постанові, відповідно ОСОБА_1 був зібраний та направлений до суду адміністративний матеріал, у якому зазначено, що вона, працюючи завідуючою відділенням гігієни праці Державного закладу «Шевченківська районна санітарно-епідеміологічна станція м. Запоріжжя» Міністерства охорони здоров'я , як посадова особа органу державної влади , відповідно до ст.. 7 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 7.04.2011р. має обмеження щодо сумісництва і суміщення з іншими видами діяльності, оскільки отримає заробітну плату з загального фонду державного бюджету.

Відповідно до Посадової інструкції в обов'язки ОСОБА_1 входить аналізування санітарно-епідеміологічної ситуації на промислових підприємствах району, санітарне обстеження підприємств промисловості в формі попереджувального і поточного санітарного нагляду, здійснює керівництво, координацію і контроль за роботою відділення гігієни праці рай СЕС, та ін.

29 липня 2011р. ОСОБА_1 від свого імені всупереч вказаному Закону уклала договір № 9 на виконання разових робіт к КП «Запорізький обласний центр охорони праці», за яким зобов'язалась надати висновки по результатах дослідження умов праці в ТО «Азовтурінвест», ПАО «ЗМЖК», ФХ «Форт», ТОВ «Макс», ТОВ «Пожтехніка», з отриманням за роботу за договором 850 гр.

За виконану роботу ОСОБА_1 отримала 700 гр., чим вчинила дії, передбачені ч.1 ст. 172-4 КУпАП, а саме: порушила вимоги ст. 7 Закону України «Про засади запобігання протидії корупції» щодо обмеження зайняття іншою оплачуваною діяльністю.

В скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду у звязку з тим, що висновки суду не відповідють фактичним обставинам справи, так як вона не вчиняла адміністративного правопорушення. Просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне порушення та доводи скарги, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Доводи, викладені у апеляції і наведені у суді апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_1 не є субєктом відповідальності за корупційні -правопорушення, може займатися медичною практикою, вважаю необгрунтованими.

Суд першої інстанції всебічно, повно та обїєктивно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку по те що ОСОБА_1, як завідуюча відділенням гігієни праці Державного закладу Шевченківської районної санітарно-епідеміологічної станції ОСОБА_2 МОЗ України є посадовою особою органів державної влади, тобто субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, відповідно до п.І ч.І ст.4 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції».

Що стосується заняття медичною практикою, то для її здійснення необхідно виконання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя України від 02.02.2011 року № 49.

Підтвердження оформлення вищезазначених ліцензійних умов

ОСОБА_1 не надала, у суді пояснила, що ліцензійні умови не

оформляла.

Таким чином, вважаю, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-4 ч.1 КупАП, тобто порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття підприємницькою чи іншою оплачуваною діяльністю.

Але вважаю, що при призначенні адміністративного покарання, суд першої інстанції не в повній мірі виконав вимоги ст. ст. 33, 34 КУпАП, не врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що помякшують відповідальність.

Суд не врахував, що ОСОБА_4 більш ніж 30 років працює в даному Держаному закладі, має вищу кваліфікаційну категорію лікаря гігієни праці, позитивно характеризується по місту роботи, має пенсійний вік - 64 роки і продовжує працювати, у скоєному розкаюється, пояснює тим, що у звязку із зміною законодавства у квітні 2011 року, їх ознайомили з новим законом, але дали хибні розяснення про те що вони мають право займатися медичною практикою, не пояснив про необхідність оформлення ліцензій.

Тому вона не приховувала, що виконує іншу роботу, відкрито укладала договір, сплачувала податки, виконувала цю роботу у свій вільний час. Тяжких наслідків від її дій на настало.

Враховуючи все вищезазначене, вважаю можливим, постанову суду першої інстанції скасувати, на підставі ст. 22 КУпАП, визнати малозначним вчинене адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2011 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 172-4 ч.1 КУпАП скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її внесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_6