А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д Х А Р К І В С Ь К О І О Б Л А С Т І
______________________________________________________________________________________________
Справа № 33- 477 /2011 рік. Суддя першої інстанції: Адамов І.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2011 року Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області Плетньов В.В., за участю:

особи, яку звільнено від адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

на постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 травня 2011 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 травня 2011 року було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, Росія, громадянина України, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_5, працюючого заступником директором ТОВ «Європейський фонд розвитку», мешкає за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Куйбишева буд. №24,

за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням судді, потерпілий у справі ОСОБА_2 подав на постанову апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування та ухвалення нової постанови по суті протоколу.

За викликом Апеляційного суду апелянт ОСОБА_2 не явився.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, виходячи з наступного:

Матеріалами справи доведено, що ОСОБА_3 22 квітня 2011 року о 19 годині 15 хвилин, на на 178 км. автошляху «Київ-Овруч», керуючи автомобілем «Шевролет-Нива», номерний знак НОМЕР_1, здійснив обгін автомобіля на перехресті та не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого автомобіль здійснив зіткнення з іншим автомобілем «Фольксваген», номерний знак 43400ВВ з причепом «Фермер», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та обидва автомобіля отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. п. 12.1. 14.6 «а»Правил дорожнього руху України.

Суддя, розглядаючи справу по суті, вважав, що, оскільки правопорушник не визнає

своєї вини та відсутні будь-які інші докази порушення ним правил дорожнього рух, необхідно закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу правопорушення, з тих підстав, що пояснення ОСОБА_3 підтверджуються матеріалами адміністративної справи. Так, з протоколу огляду транспортного засобу вбачається, що на причепі ОСОБА_2 не горів лівий показник повороту, а згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху перед будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам руху. ОСОБА_2, повертаючи ліворуч не ввімкнув лівий поворот, а тому водій автомобіля «Шевролет-Нива»ОСОБА_3 з вини саме ОСОБА_2 не зміг уникнути зіткнення транспортних засобів. Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що у діях водія ОСОБА_3 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проте, з такими висновками судді погодитися неможна, оскільки вони зроблені внаслідок неповного й однобічного дослідження всіх обставин справи.

Так, вина саме ОСОБА_3 у правопорушенні доведена протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями потерпілого ОСОБА_2, який стверджував, що на перехресті він здійснював маневр повороту ліворуч, і в цей час з його автомобілем зіткнувся автомобіль під керуванням ОСОБА_3, який здійснював його обгін на перехресті.

З матеріалів огляду місця події /протоколу, схеми/ вбачається, що перед зазначеним перехрестям, проїжджа частина дороги, по якій рухалися обидва автомобілі, має по одній смузі в кожному напрямку. Само перехрестя має Т-подібну форму і про нього учасників руху завчасно попереджено дорожнім знаком 1.23.2 «Прилегання другорядної дороги», після якого до самого вїзду на перехрестя на дорожньому покритті нанесено суцільну смугу дорожньої розмітки.

Виходячи з цих обставин, водій ОСОБА_3 мав рухатися за автомобілем ОСОБА_2 позаду нього і проїхати перехрестя після автомобіля ОСОБА_2 Невмикання показника повороту на автомобілі або причепі ОСОБА_2 ніякого впливу на розвиток події не здійснювало, оскільки, виконуючи вимоги обєктів дорожнього регулювання, водій ОСОБА_3 не мав права обганяти або обїжджати автомобіль ОСОБА_2, а у випадку виникнення небезпеки для руху /зупинки автомобіля ОСОБА_2, здійснення іншого маневру / був зобовязаний виконати вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України. Посилання ОСОБА_3, на те, що поворот ліворуч ОСОБА_2 здійснював з правої смуги, є неправдивими, оскільки в місці ДТП є лише по одній смузі для руху в кожному напрямку. Також такі посилання протирічать слідовій інформації, яка вказує місце початку і напрямок гальмування автомобіля ОСОБА_3

Підстав для дослідження нових доказів у справі не вбачається, оскільки досліджених доказів достатньо для висновку про порушення ОСОБА_3 вимог пп.12.1 та 14.6 «а»Правил дорожнього руху України.

В діях ОСОБА_4 порушень вимог Правил дорожнього руху України, які б знаходилися у причинно-наслідковому звязку з подією, не вбачається.

Таким чином, суддя 1-ї інстанції необґрунтовано дійшов висновку про невинуватість ОСОБА_3 у правопорушенні, передбаченому ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням його вини, ОСОБА_3 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Обираючи вид адміністративного стягнення ОСОБА_3, враховую характер правопорушення, дані про особу, а саме, - що у матеріалах справи відсутні дані про те, що він раніше притягався до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, сам правопорушник займається суспільно корисною працею.

Керуючись ст.ст.293 та 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 травня 2011 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати.

Прийняти нову постанову.

ОСОБА_3 визнати винним у правопорушенні, передбаченому ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 400гривень.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя