Справа № 33-69 Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Категорія 132 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 січня 2011р. м. Київ

Суддя судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи за апеляцією

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, хутір Тетянівка, Білоцерківський район, Київської області

на постанову судді Києво-Святошинського району суду Київської області від 13.12. 2010 року

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Києво-Святошинського районого суду Київської області від 13.12. 2010 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу у розмірі 400 гривень.

В постанові судді зазначено що 20.10.2010 р. о 07.10 год. в м. Боярка на пл. Перемоги, водій. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, буксируючи боковим краєм, при виникненні перешкоди для руху не вжив заходів для безпечного об'їзду її, або зупинки транспортного засобу, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який стояв поруч. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП

ОСОБА_2І в апеляційній скарзі зазначає, що постанова прийнята без всебічного, повного і обєктивного врахування всіх обставин справи. 20.10.2010 року о 07 год.10 хв. в м. Боярка на пл. Перемоги, він рухався автомобілем НОМЕР_3, яким буксирував баштовий кран. Для забезпечення безпечного проїзду, ВАІ зупинила проїзд автомобілів, однак автомобіль ВАЗ д.н.з. АМ 5585АТ, не виконав вимоги ВАІ, і продовжував рухатись, внаслідок чого в'їхав в автомобіль КРАЗ. Він не вчиняв порушення правил дорожнього руху (п.12.3 ПДР), і як наслідок не вчиняв адміністративного правопорушення.

Просить скасувати постанову суду та справу закрити.

В судовому засіданні апелянт підтримав свою апеляцію та показав, що відповідно до вимог закону буксирування негабаритного вантажу не було погодженао з органами ДАЇ. Керівництво ПП запросило працівників ВАЇ, які супроводжували його та вантаж. Рухаючись у темну пору доби по головній дорозі- вул.Молодіжній він не бачив автомобілів зліва, тільки бачив автомобілі справа. Автомобіль ВАЗ виїхав із другорядної дороги на головну, коли розминувся з його кабіною. Але по зустрічній полосі руху рухався негабаритний кран, який не мав освітлюваних приборів , тому автомобіль ВАЗ в»їхав в нього. Вважає, що в цьому зіткненні автомобілів його вини немає.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає .

Із змісту постанови вбачається, що суддя вірно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

Незважаючи на те, що ОСОБА_2І заперечує свою причетність до зіткнення транспортних засобів, його винуватість підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення від 20.10 2010 року, схемою ДТП від 20.10 2010 року, які підписані правопорушником;

показаннями свідка ОСОБА_3 в тому, що буксирування негабаритного вантажу не було погоджено відповідно до вимог чинного законодавства керівництвом ПП «Еркер»з органами ДАЇ. Освітлювальних приборів на вантажу, який рухався по зустрічній полосі руху не було, у наявності були лише прапорці. Водій автомобіля ВАЗ виїхав на головну дорогу в той момент, коли буксирування не було закінчено на даній ділянці дороги та в»їхав у виступаючі частини вантажу;

показаннями свідка ОСОБА_4 тому, що він складав протоколом щодо ОСОБА_2, схему ДТП, брав пояснення в учасників ДТП. Водій ОСОБА_5 йому пояснив про те, що вранці виїхав на головну дорогу в напрямку залізничного переїзду. Працівник ВАЇ його зупинив і сказав, щоб не рухався оскільки від переїду їде КРАЗ і тягне кран. Він прийняв правіше, включив світло фар і чекав. Під час роз»їзду, сталось зіткнення на його полосі руху. Працівники ВАЇ не мали права і повноважень супроводжувати цей вантаж. Власник негабаритного вантажу зобов»язаний був погодити з органами ДАЇ безпечний супровід крану. В діях водія ОСОБА_5Б не вбачає порушень ПДР,

показаннями потерпілого ОСОБА_5 О в тому, що 20.10.2010 року на початку 8 години виїхав на вул. Молодіжну в напрямку залізничного переїзду. Його зупинив працівник ВАЇ і запропонував зупинитись та не їхати, оскільки рухається негабаритний вантаж і він може з ним не розминутися. Він включив світло фар у авто і чекав на своїй полосі руху під бордюром поки проїде цей транспорт. Коли кабіна КРАЗУ проїхала повз нього , він у темряві побачив, що по його полосі руху рухається виступаюча частина вантажу. Він різко став здавати назад щоб уникнути зіткнення, але все одно воно сталось на його полосі руху, а потім відкинуло в бік другорядної дороги. На виступаючій частині вантажу не було освітлюваних приборів. Водій зобов»язаний був бачити його автомобіль з включеним світлом фар, переконатись у безпечному роз»їзді, коли він стояв зліва від водія в притул до бардюра.

Показання свідка ОСОБА_3 та водія ОСОБА_2І , які зацікавлені у розгляді справи , в тій частині, що водій ОСОБА_5 через свою необачність в»їхав у виступаючу частину негабаритного вантажу , не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і розцінюю як намагання уникнути адміністративної та цивільної відповідальності водію ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 294 , 280 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.12. 2010 року щодо ОСОБА_2 без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя