Справа №33-109/11 23.03.2011
Справа 33-109/11 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: ст.130 ч.1 КУпАП ОСОБА_1
Головуючий апеляційного суду:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2011 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді: Хоміка І.М.

при секретарі судового засідання: Пінчуку О.І.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності: ОСОБА_3

розглянув справу за апеляцією ОСОБА_3 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.03.2011 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді позбавлення керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Згідно постанови суду водій ОСОБА_3 09 січня 2011 року близько 04-00 год. в м. Сміла керував автомобілем «Мітсубісі», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не оскаржуючи обставини справи, просить змінити постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва в частині накладеного стягнення та призначити більш мяке, а саме штраф на користь держави. Посилається на те, що суд не врахував тієї обставини, що апелянт повністю визнав свою вину, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні сімю, а автомобіль є засобом заробітку.

Заслухавши ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляції, вважаю, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 09.01.2011 р., ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Мітсубісі», номерний знак НОМЕР_2, з ознаками наркотичного спяніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння у присутності 2 свідків.

У вказаному протоколіє власноручний запис ОСОБА_3 про відмову від медичного огляду на стан спяніння з вказівкою на вживання наркотичного засобу.

В апеляційному суді ОСОБА_3 цей власноручний запис не оспорює. Висновок суду про винність ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення за обставин, викладених у постанові суду, ґрунтується на доказах, досліджених і належним чином оцінених судом.

Тому вважаю, що його вина в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП., є доведеною.

Що стосується стягнення, яке накладене на правопорушника, то воно відповідає вимогам ст.33 КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, та у межах, установлених санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доцільність накладення на ОСОБА_3 саме такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, оскільки він вчинив грубе порушення правил дорожнього руху, повязане з незаконним обігом наркотичних засобів.

Доводи апелянта про те, що автомобіль є єдиним засобом заробітку для його родини вважаю необґрунтованими через їх невідповідність матеріалам справи про адміністративне правопорушення.

З урахування вищевикладеного, підстав для скасування або зміни постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2011 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_2