Дата документу Справа №
Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33-351/ 2011 Головуючий в 1 інстанції
Категорія ст. 130 ч.2 КУпАП ОСОБА_1
Доповідач суддя Шаповал О.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Шаповал О.С., розглянувши 03 червня 2011 року за участю апелянта у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2011 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює зварювальником Автозаз, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 130 ч.2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2011 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки.

Як вбачається з постанови, ОСОБА_2, раніше притягнутий до адміністративної відповідальності 07.06.2010 р. за ст. 130 ч.1 КУпАП до 40 годин громадських робіт, 17.04.2011 р. о 00 годині 01 хвилині в м. Запоріжжя по вул. Радгоспній керував автомобілем ЗАЗ 110267, державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння.

В апеляційній скарзі на постанову ОСОБА_2, не оскаржуючи кваліфікацію його дій та доведеність вини у скоєнні правопорушення, просить врахувати те, що на його утриманні знаходиться мати та сестра, він є єдиним годувальником у сімї, добре характеризується за місцем роботи, вважає, що до нього застосоване надто суворе стягнення. Просить постанову суду скасувати, винести нову постанову, якою призначити покарання у вигляді штрафу.

У судовому засіданні апелянт підтримав апеляційну скаргу і, не оскаржуючи обставини справи та доведеність вини у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, просить постанову судді скасувати та прийняти нову постанову з накладенням за скоєне ним адміністративне правопорушення стягнення у вигляді штрафу у розмірі, передбаченому ч.2 ст.130 КУпАП.

Заслухавши апелянта, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи, наведені в апеляційні скарзі, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи зі змісту апеляції, фактично апелянтом постанова суду оскаржується в частині накладеного на нього стягнення без посилання на неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що дає підстави для скасування постанови судді районного суду з прийняттям нової постанови суддею апеляційної інстанції.

Відомості, які містяться у справі, а саме: у архіві порушень ОСОБА_2 /а.с.1/, протоколі про адміністративне правопорушення /а.с.2/, висновку медичного огляду на стан спяніння /а.с.3/, не спростовуються апелянтом, не оскаржуються в апеляційній скарзі, були перевірені і досліджені судом першої інстанції і не викликають сумніву у тому, що ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння при обставинах, викладених у постанові судді.

Таким чином не вбачаю підстав для скасування постанови судді та прийняття по справі нової постанови, на що вказано в апеляційній скарзі, яку в цій частині вважаю необгрунтованою.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до норм, передбачених і закріплених у ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, в якій фактично ставиться питання про зміну виду застосованого до апелянта стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

Скоєння водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП, тягне за собою: позбавлення права керування транспортними засобами на строк від двох до трьох років з оплатним вилученням транспортного засобу або без такого, або громадські роботи на певні години, або адміністративний арешт на строк від десяти до пятнадцяти діб. Таке стягнення, як штраф, за скоєне апелянтом правопорушення законом не передбачене.

Що стосується застосування до апелянта іншого виду стягнення в межах, передбачених санкцією статті правопорушення, то в апеляційній скарзі про це вимоги не заявлені.

Відповідно до правил, передбачених ст.294 КУпАП, апеляційний суд позбавлений права виходити за межі апеляційної скарги, а у разі наявності підстав для зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.130 КУпАП, посилювати стягнення.

Судом першої інстанції до апелянта було застосоване стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст.130 КУпАП, яке є найменш суворим у порівняні з іншими, передбаченими частиною статті закону.

Виходячи з норм вказаного закону, виду скоєного адміністративного правопорушення, всіх обставин справи, даних про особу правопорушника, який раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, у тому числі за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції правомірно і обґрунтовано застосував до апелянта стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2011 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 130 ч.2 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає, предявляється до виконання протягом 3 місяців.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_3