Справа № 3-506/11 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2011 року смт. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сибільова О.В.,

при секретарі Самілик Н.М.,

за участю прокурора Верещагіна Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від УБОЗ УМВС України в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 08 жовтня 1962 року народженням уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр-на України, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, маючого спеціальність - вчитель фізичної культури, працюючого сільським головою Московської сільської ради Липоводолинського району, Сумської області, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи обраним 11 листопада 2010 року на посаду сільського голови Московської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, з присвоєнням 9 рангу посадової особи місцевого самоврядування в межах 4 категорії, відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», р субєктом відповідальності за корупційне правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції^, ОСОБА_1, як голові селищної ради забороняється займатися іншою оплачуваною або підприємницькою діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) безпосередньо або через інших осіб, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про державну службу», на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом України "Про засади Запобігання і протидії корупції"

Ч. 4 ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого Самоврядування»! передбачено, що обмеження, повязані із проходженням служби в органах місцевого самоврядування, встановлюються виключно законами України.

Згідно ст. 7 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про вибори; депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів", цим та іншими законами України.

Посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і Законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів .місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Ст. 12 Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Сільський, селищний, міський голова не може бути депутатом будь-якої ради, суміщати свою службову діяльність з іншою посадою, в тому числі на громадських засадах (крім викладацької, наукової та творчої роботи у позаробочий час),, займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток.

Так, на території с. Московське, Липоводолинського району, Сумської області, зареєстроване фермерське господарство «Січ» (код СДРПОУ 23635853), що діє на підставі статуту, зареєстрованого 24 січня 2008 року.

Згідно ч. 1, ч. ї ст. З ГК України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Ст. 45 ГК України передбачено, що підприємництво в Україні здійснюється в будь-яких організаційних формах, передбачених законом, на вибір підприємця.

Порядок створення, державної реєстрації, діяльності, реорганізації та ліквідації суб'єктів підприємництва окремих організаційних форм визначається цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ст. 114 ГК України, фермерське господарство є формою підприємництва громадян з метою виробництва, переробки та реалізації товарної сільськогосподарської продукції.

Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом, угодою).

Відносини, пов'язані із створенням та діяльністю фермерських господарств, регулюються цим Кодексом, а також законом про фермерське господарство, іншими законами.

Згідно ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

Фермерське господарство має своє найменування, печатку і штамп.

Фермерське господарство діє на основі Статуту. У Статуті зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, ;порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Ст. З цього Закону передбачено, що членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім'ї, родичі, які об'єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень Статуту фермерського господарства. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом).

При створенні фермерського господарства одним із членів сім'ї інші члени сім'ї, а також родичі можуть стати членами цього фермерського господарства після внесення змін до його Статуту.

Для цілей цього Закону до членів сім'ї та родичів голови фермерського господарства відносяться дружина (чоловік), батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок, рідні та двоюрідні брати та сестри, дядько, тітка, племінники як голови фермерського господарства, так і його дружини (її чоловіка), а також особи, які перебувають у родинних стосунках першого ступеня споріднення з усіма вищезазначеними членами сім'ї та родичами (батьки такої особи та батьки чоловіка або дружини, її чоловік або дружина, діти як такої особи, так і її чоловіка або дружини, у тому числі усиновлені ними діти).

Таким чином, ФГ «Січ», згідно наведених норм закону є формою підприємницької діяльності, а його засновники (учасники) є членами цього господарства та особами, що здійснюють підприємницьку діяльність.

Згідно п. 2.3 Статуту ФГ «Січ», господарство має на меті отримання прибутку від господарської діяльності.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, одним з видів діяльності ФГ «Січ» є рибництво, надання послуг у рибництві.

Відповідно до п.п. 4 п. 1.1 свого Статуту, ФГ «Січ» створено у відповідності з Законом України «Про фермерське господарство», на основі приватної власності громадян України і одним 1 цих засновників (учасників) є ОСОБА_1

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, станом на 25 жовтня 2011 року, також вбачається, що ОСОБА_1 1 засновником (учасником) ФГ «Січ» а отже і однією із осіб (членів господарства)) що займалась підприємницькою діяльністю і, станом на 25 жовтня 2011 року, ОСОБА_1, будучи головою сільської ради (субєктом корупційного правопорушення), здійснював підприємницьку Діяльність, як учасник ФГ «Січ», а саме в період з серпня по вересень 2011 року приймав участь у одному з видів діяльності господарства - рибництві, що виразилось у виловлюванні риби в орендованому підприємством ставку, яку в подальшому реалізовувало господарство, від чого отримував винагороду у натуральній формі (рибою).

В судове засідання ОСОБА_1 зявився, факт скоєного ним правопорушення визнав повністю та дав суду пояснення, підтвердивши скоєння зазначеного правопорушення, в тому числі наявність його особи в учасниках (засновниках) ФГ «Січ», а також його участь в вилові риби в орендованому господарством ставку, яку в подальшому реалізовувало господарство та отримання за це винагороди в натуральній формі (рибою).

Вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП підтверджується:

- протоколом № 7 про адміністративне правопорушення^ складеним відносно нь|Ц 27 жовтня 2011 року (а.с. 5), в якому містяться пояснення порушника з визнанням своєї провини;

-поясненнями ОСОБА_1, доданих до протоколу та підтверджених в судовому засіданні, згідно яких він визнав свою провину та підтвердив скоєння ним дій, повязаних із вчиненням корупційного правопорушення (а.с. 6-7);

-довідкою про взяття на облік платника податків ФГ «Січ», а також довідкою про сплату податків господарством та копією останньої квитанції про сплату фасованого податку за 2011 рік, що підтверджує діяльність цього господарства (а.с. 11-13, 57, Д8);

-копією статуту ФГ «Січ»!, згідно якого ОСОБА_1 1І.С. є засновником (учасником) цього господарства (а.с. 26), а отже особою що займається підприємницькою діяльністю!

-витягом з реєстру юридичних осіб, згідно якого учасником ФГ «Січ» станом на 25 жовтня 2011 року є ОСОБА_1, одним з видів діяльності цього підприємства є рибництво, що свідчить про те, що безпосередня участь порушника в вилові риби з послідуючим отриманням за це винагороди є підприємницькою діяльністю, а отже порушенням обмежень щодо сумісництва, згідно Закону України: «Про засади запобігання і протидії корупції» (а.с. 35-36);

-документами щодо обрання ОСОБА_1 на посаду сільського голови Московської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 20-24).

Крім цього, визнавши свою вину в повному обсязі за скоєне правопорушення, ОСОБА_1 водночас послався на ту обставину, що подавав заяву про вихід з господарства, про що було прийнято відповідне рішення протоколом загальних зборів, але не надав суду документу на підтвердження цього та зазначив, що такий документ ніде офіційно зареєстрований не був, до компетентних органів з метою його виключення і числа засновників господарства станом на 25 жовтня 2011 року він не звертався.

Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 в цій частині і не вважає їх такими, що виключають в його діях наявність складу адміністративного правопорушення, оскільки, у разі наявності такого звернення і протоколу загальних зборів господарства, відсутні докази на підтвердження прийняття такого рішення саме на момент обрання порушника на посаду голови селищної ради. Крім цього, ці пояснення спростовуються витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також статутом ФГ «Січ», згідно яких, станом на 25 жовтня 2011 року ОСОБА_1 є засновником (учасником) цього господарства. З цих же підстав суд не вважає доказом відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, і пояснення його брата - ОСОБА_2 (а.с. 8).

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 цього триваючого правопорушення суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, оскільки він, працюючи на посаді голови Московської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, в період з 01 липня 2011 року по 25 жовтня 2011 року здійснював підприємницьку діяльність в якості засновника (учасника) ФГ «Січ», а саме, займався одним з видів діяльності підприємства - рибництвом, тобто порушив обмеження, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», щодо зайняття підприємницькою діяльністю.

Обставиною, що помякшує відповідальність ОСОБА_1, суд вважає визнання своєї провини та щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1, суд не вбачає.

Дослідженням особи порушника встановлено, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, працює, одружений, позитивно характеризується за місцем роботи.

При визначенні виду та міри стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують відповідальність.

З урахуванням викладеного, враховуючи особу порушника, його майновий стан, характер скоєного правопорушення, щире каяття винного та визнання своєї провийи, а також ту обставину, що суттєвої шкоди вчиненим правопорушенням не завдано, на момент розгляду справи порушник ініціював процедуру свого виходу з учасників господарства,- суд вважає, що відносно ОСОБА_1 належить призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

Оскільки отриманий дохід від підприємницької діяльності (в натуральній формі у вигляді риби), що отримував ОСОБА_1, на момент розгляду справи відсутній і не вилучений, суд вважає за можливе не застосовувати його конфіскацію.

Керуючись пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ч. 1 ст. 172-4, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 гривень без конфіскації отриманого доходу від підприємницької діяльності.

Про прийняте рішення повідомити Прокурора Липоводолинського району Сумської області та Московську сільську раду Липоводолинського району Сумської області.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області

Суддя О.В. Сибільов