Справа № 3-к - 4- 2011 року
Ленінський районний суд
_______________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2011 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Олефір М.В.,

при секретарі судового засідання Семеновій О.О.,

за участю прокурора Бевзи А.К., захисника ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли з транспортної прокуратури Миколаївської області, про вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172 2 КУпАП відносно:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, працюючого військовим комендантом комендатури військових сполучень залізничної станції та аеропорту Миколаїв, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 / б кв. 40 в м. Миколаєві,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу від 12 вересня 2011 року: Наказом заступника міністра оборони з тилу - начальника тилу Збройних сил України № 045 від 23 липня 1998 ОСОБА_2 призначено на посаду коменданта комендатури військовий сполучень залізничної станції та аеропорту Миколаїв.

14 травня 2002 року наказом Головнокомандуючого сухопутних військ Збройних Сил України № 87 ОСОБА_2 присвоєно чергове звання - підполковник.

Контрактом про проходження військової служби у Збройних Силах України від 21 грудня 2006 року строк проходження військової служби у Збройних Силах України коменданту комендатури військовий сполучень залізничної станції та аеропорту Миколаїв ОСОБА_2 продовжено на п'ять років (з 21.12.2006 року до 21.12.2011 року).

Відповідно до п. 1.4 Правил перевезень військових пасажирів, багажу та вантажобагажу залізничним транспортом, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 346 від 05.07.1999 року (далі - Правила), ОСОБА_2 являється особою уповноваженою на виконання функцій держави - а саме представником Міністерства оборони України, уповноваженим вирішувати у межах свого відання з військовим командуванням і органами залізничного транспорту всі питання, що стосуються військових перевезень на залізничній станції Миколаїв.

Відповідно до Посадових обов'язків військового коменданта комендатури військовий сполучень залізничної станції та аеропорту Миколаїв, затверджених 25 листопада 2010 року начальником військових сполучень Управління військових сполучень на Одеській залізниці та Положення про комендатуру військових сполучень залізничної станції та аеропорту Миколаїв, затверджених 25 листопада 2010 року начальником військових сполучень Управління військових сполучень на Одеській залізниці, ОСОБА_2, окрім всього іншого, зобов'язаний здійснювати контроль за правильністю використання військових перевізних документів військовими частинами та установами, поводження з ними та наявністю коштів військових відправників на рахунках технологічних центрів з обробки документів та ведення обліку виконання військових перевезень і подання звітності в установлені строки.

Таким чином, відповідно до вимог п.п. 8 та 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України» та п. «г» ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» ОСОБА_2, обіймаючи посаду коменданта комендатури військовий сполучень залізничної станції та аеропорту Миколаїв, являється особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме - військовою посадовою особою Збройних сил України, тобто являється суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Так, 22 серпня 2011 року ОСОБА_2 діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди від використання наданих йому службових повноважень та пов'язаних з цим можливостей, достовірно знаючи про те, що військовим пасажиром, згідно п. 1.4 Правил є особа, яка оформила проїзд в обмін на військовий провізний документ, а також особа, що придбала проїзні документи за готівку, але має розпорядження або відпустковий квиток відповідних міністерств та інших центральних органів виконавчої влади України, а також члени її сім'ї, вписані в ці документи, вступив в позаслужбові стосунки з мешканцем Миколаївської області - ОСОБА_3

Достовірно знаючи про нагальну потребу ОСОБА_3 в чотирьох квитках на потяг сполученням «Миколаїв-Москва» на 28 серпня 2011 року, ОСОБА_2, використовуючи надані йому службові повноваження та пов'язані з цим можливості, вирішив розбронювати та придбати для ОСОБА_3, який не являвся військовим пасажиром, в касі пасажирського вокзалу ст. Миколаїв Одеської залізниці чотири проїзні документи на потяг № 066 сполученням «Миколаїв-Москва» за рахунок виділених згідно наказу начальника ДП «Укрзалізниці» № 226-Ц від 22.04.2011 року «Щодо бронювання місць в пасажирських поїздах» з додатками та відповідними змінами, внесеними до нього наказом начальника ДП «Укрзалізниці» № 170-Ц від 28.04.2011 «Про внесення змін до наказу від 22 квітня 2008 року № 226-Ц «Щодо бронювання місць в пасажирських поїздах»», місць для забезпечення перевезень військовослужбовців та членів їхніх сімей, осіб, звільнених в запас чи відставку, та членів їх сімей, призовників, маючи намір отримати за це неправомірну вигоду - грошові кошти, про що повідомив ОСОБА_3, який на вказану пропозицію погодився.

26 серпня 2011 року, близько 10 год. 51 хв. ОСОБА_2, знаходячись на робочому місці: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 5 (Ленінський район м. Миколаєва), діючи умисно, з корисливих спонукань - з метою отримання неправомірної грошової винагороди, використовуючи надані йому службові повноваження та пов'язані з цим можливості, діючи в порушення вимог 2.1 та 2.3 Правил, розбронював та придбав для ОСОБА_3, який не являвся військом пасажиром, за рахунок наданих тим грошових коштів в касі пасажирського вокзалу ст. Миколаїв Одеської залізниці чотири проїзні документи серії ТС № 056708, ТС № 056709, ТС № 056710 та ТС № 056711 на потяг № 066 сполученням «Миколаїв-Москва» за рахунок виділених місць для забезпечення перевезень військовослужбовців та членів їхніх сімей, осіб, звільнених в запас чи відставку, та членів їх сімей, призовників.

В зв'язку з вчиненням зазначених протиправних дій в інтересах ОСОБА_3 - ОСОБА_2 отримав для себе неправомірну грошову винагороду в сумі 100 гривень, що не перевищує п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Таким чином, за викладених вище обставин ОСОБА_2 скоєно корупційне правопорушення передбачене ч.1 ст. 6 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 1722 Кодексу України про адміністративні правопорушення - порушення особою встановлених законом обмежень щодо використання службових повноважень та пов'язаних з цим можливостей з одержанням за це неправомірної вигоди для себе у розмірі, що не перевищує п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

09 вересня 2011 року Миколаївською транспортною прокуратурою за наслідками проведеної за вищевказаним фактом в порядку ст. 97 КПК України перевірки на підставі ч. 2 ст. 11 КК України та п. 2 ст. 6 КПК України відносно коменданта комендатури військовий сполучень залізничної станції та аеропорту Миколаїв ОСОБА_2 прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, в зв'язку з відсутністю в його діях, в силу малозначності скоєного, ознак складу злочинів, передбачених ст.ст. 368, 423 та 424 КК України.

ОСОБА_2 до суду зявився, факт вчинення правопорушення не визнав, суду пояснив, що він запідозрив відносно себе, що його хтось перевіряє, тому 22 серпня 2011 року коли до нього звернувся чоловік на імя «Ігор», який повідомив, що в минулому році він купував у нього квитки на потяг, на цей раз йому було потрібно придбати чотири квитки на потяг сполученням Миколаїв Москва на 28 серпня 2011 року. Так як він має право знімати бронь при придбанні квитків військовослужбовцями, а вказаний чоловік повідомив, що раніше купував квитки у нього, тому він не перевірив у нього документи, які б підтверджували його належність до військовослужбовців. При цьому він повідомив чоловіку, що можливо буде купити лише купейні квитки, на аркуші паперу він написав йому номер свого мобільного телефону, він зателефонував 25 серпня 2011 року та вони домовилися зустрітись наступного дня. 26 серпня 2011 року до нього в кабінет постукав ОСОБА_3 та він, взявши в нього гроші в сумі 6400 гривень, взяв в касі № 8 залізничного вокзалу 4 квитки на потяг сполученням «Миколаїв Москва» на 28 серпня 2011 року, заплативши за квитки 5826 грн. та 60 гривень за відкриття броні. Після цього він віддав ОСОБА_3 квитки, корінці про відкриття броні та здачу, при цьому вголос повідомив його, що бере 100 гривень, як винагороду за придбані квитки. Але в дійсності він ніяких грошей у вказаної особи не брав. Після цього повернувся до свого робочого кабінету, але через декілька хвилин прийшли працівники Лінійного відділу міліції та склали відносно нього протокол за розпиття пива на робочому місці. При просвічуванні УФ лампою, його руки світились жовтим кольором, а за шафою в його кабінеті було виявлено 100 грн., які також світились жовтим кольором. Звідки в кабінеті взялись вказані гроші йому невідомо, що стосується світіння рук, то він вважає, що спеціальною фарбою були помічені гроші які він брав у ОСОБА_3 для придбання квитків.

Незважаючи на невизнання своєї вини, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-2 ч.1 КУпАП, що підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків:

- ОСОБА_3, який суду пояснив, що в серпні 2011 року у нього виникла потреба у придбанні квитків на 28 серпня 2011 року, але в звязку з тим, що в касі квитків не було, йому порекомендували дівчата звернутись до ОСОБА_2, по питанню придбання квитків на потяг сполученням «Миколаїв Москва», підійшовши до нього вони домовилися про придбання білетів та ОСОБА_2, на шматочку папера написав йому свій номер телефону. Вказану розмову він записав на диктофон з тією метою, щоб ОСОБА_2 його не обдурив. Після попереднього дзвінка, вони домовились зустрітись 26 серпня 2011 року в кабінеті останнього, але в приміщенні залізничного вокзалу до нього підійшли працівники міліції, які зясували у нього причину візиту до ОСОБА_2 та запропонували посприяти правоохоронним органам, з цією метою він надав свої гроші, які були помічені за допомогою спеціального аерозолю. В подальшому вказані гроші він передав ОСОБА_2 для придбання квитків, після цього ОСОБА_2 передав йому чотири квитки, корінці про зняття броні та здачу, повідомивши, що 100 гривень він залишив собі як винагороду;

-ОСОБА_4, яка суду пояснила, що 26 серпня 2011 року біля 12.00 години, вона була запрошена працівниками міліції бути понятою при огляді службового кабінету військового коменданта ОСОБА_2, при огляді кабінету за шкапою було знайдено одну купюру 100 грн. яку в подальшому просвітили та помістили в пакет, на пакеті вона особисто поставила свій підпис;

-ОСОБА_5, яка суду пояснила, що 26 серпня 2011 року в обідню перерву вона була запрошена працівниками міліції бути понятою при огляді кабінету військового коменданта ОСОБА_2, при огляді кабінету було знайдено одну купюру 100 грн., яку поклали на стіл, а в подальшому просвітили її лампою, помістили в пакет та вона розписалася на пакеті і в протоколі огляду.

Та письмовими матеріалами справи, а саме:

-Протоколом огляду службового кабінету коменданта військових сполучень залізничної станції та аеропорту «Миколаїв» ОСОБА_2 від 26 серпня 2011 року /а.с. 24/, відповідно до якого в ході огляду кабінету, за шкапою, виявлено грошову купюру номіналом 100 грн. серії ЗЕ 4106236, яка при просвічуванні променями приладу «УФЛ» світиться яскраво-жовтим кольором;

-протоколом огляду наданих ОСОБА_3 проїзних документів та фіскальних чеків від 26 серпня 2011 року /а.с.28-29/, відповідно до якого оглянуто проїзні документи серії ТС № 056708, ТС № 056709, ТС № 056710 та ТС № 056711 на потяг № 066 сполученням «Миколаїв-Москва» та фіскальні чеки про сплату коштів за зняття броні, придбані ОСОБА_2 за рахунок виділених місць для забезпечення перевезень військовослужбовців та членів їхніх сімей, осіб, звільнених в запас чи відставку, та членів їх сімей, призовників.

Тому суд вважає, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, та як він вчинив порушення встановлених законом обмежень щодо використання службових повноважень та повязаних з цим можливостей з одержанням за це неправомірної вигоди у розмірі, що не перевищує 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому по даній статті він і повинен нести адміністративну відповідальність.

Що стосується тверджень самого ОСОБА_2 та його захисту суд їх оцінює критично, як природну захисну реакцію на вчинене правопорушення з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Крім того, покази ОСОБА_2 не відповідають дійсності, обставинам справи та повністю спростовуються показами свідків наведених вище та матеріалами справи.

Суд також не може взяти до уваги і покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які в той день прибули до ОСОБА_2, як свого давнього знайомого і також з питань придбання білетів.

При призначенні ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суд враховує відомості про особу правопорушника, а саме те, що він працює, на утриманні має неповнолітню дитину, виключно з позитивної сторони характеризується, обставини, що обтяжують та помякшують адміністративне стягнення не встановлені. А тому вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією незаконно одержаної неправомірної вигоди.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 252, 280, 283, КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ст. 172-2 ч.1 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді 850 /вісімсот пятдесяти/ гривень з конфіскацією незаконно одержаної неправомірної вигоди матеріального характеру в сумі 100 гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб з моменту винесення до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя: М.В. ОЛЕФІР