Справа № 33-215/11 Головуючий у 1 інстанції: Крет А.І.
Категорія: ч. 1 ст. 41 КУпАП Доповідач: Вовк А. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2011 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Вовк А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 17.11.2010 року,

встановив:

Постановою судді Радехівського районного суду Львівської області від 17.11.2010 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 950 (девятсот пятдесят) гривень.

Як вбачається з вищеприведеної постанови та матеріалів справи, при перевірці діяльності директора ТзОВ Агро-Зоо ОСОБА_1, 14.10.2010 року, було виявлено правопорушення:

- порушено вимоги ст. 83 КЗпП України при звільненні працівників товариства 01.03.2010 р. (ОСОБА_2 за 16 к.д., ОСОБА_3 за 24 к.д., ОСОБА_4 за 24 к.д.) не забезпечив проведення компенсації;

- порушення вимог ч. 1 ст. 95, ч. 3 ст. 96 КЗпП України;

- порушено вимоги ст. 116 КЗпП України;

- порушено вимоги ст. 117 КЗпП України.

Не погоджуючись із рішення суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, поновити, як такий, що пропущений з поважних причин, строк на її подання, постанову Радехівського районного суду Львівської області від 17.11.2010 року скасувати, а провадження по справі закрити. Обґрунтовуючи наведене, покликається на те, що про час та дату розгляду справи повідомлений не був, участі у розгляді справи не брав, а тому визнавати свою вину в судовому засіданні не міг. Про наявність оскаржуваної постанови довідався в ВДВС Червоноградського міського управління юстиції, яким здійснюється провадження з виконання згаданої постанови суду.

Вказує на те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, будучи директором ТзОВ Агро-Зоо, не забезпечив проведення компенсації при звільненні працівників товариства 01.03.2010 р., в той час, постанова Радехівського районного суду Львівської області винесена суддею 17.11.2010 року, тобто всупереч вимогам ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення накладене більш як через 8 місяців після його вчинення.

Розглянувши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно вимог ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне порушення суд зобовязаний всебічно, повно та обєктивно зясувати всі обставини у справі та вирішити питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, та інші питання, які мають значення для правильного вирішення справи.

Обставини, що перешкоджали здійсненню права на апеляційне оскарження є поважними і за наведених обставин ОСОБА_1 не мав можливості своєчасно реалізувати своє право на апеляційне оскарження, тому строк оскарження підлягає поновленню. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення 21.04.11р. особисто ОСОБА_1 було вручено повідомлення про розгляд справи, однак він не зявився на апеляційний розгляд, про причини неявки не повідомив.

При апеляційному розгляді встановлено що при перевірці ОСОБА_1, 14.10.2010 року було виявлено правопорушення, а саме:

- порушено вимоги ст. 83 КЗпП України при звільненні окремих працівників Товариства ( ОСОБА_5 за 16 к.д., ОСОБА_3 за 24 к.д., ОСОБА_6 за 24 к.д., ОСОБА_7 за 19 к.д., ОСОБА_4 за 24 к.д., ОСОБА_8 за 8 к.д., ОСОБА_9 за 6 к.д., звільненим з Товариства 01.03.10) не забезпечено проведення компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

- порушення вимог ч. 1 ст. 95, ч. 3 ст. 96 КЗпП України оплата праці окремих працівників Товариства в період листопад 2009 року січень 2010 р. проведена з посадового окладу, який не відповідає мінімальному розміру заробітної плати гарантованому законодавством (нарахування заробітної плати ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_3, ОСОБА_14, ОСОБА_15 за період листопад 2009 січень 2010 року проведено з посадового окладу 650 грн., ОСОБА_8, ОСОБА_16, ОСОБА_9 проведено з посадового окладу 700 грн., в той час, як законодавством в період листопад-грудень 2009 року визначено розмір мінімальної заробітної плати 744 грн., в січні 2010 року 869 грн.).

- порушено вимоги ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України Про оплату праців Товаристві не забезпечено виплати заробітної плати не менше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує 16 к.д. (виплата заробітної плати проводиться з порушенням строків, заборгованість із заробітної плати, яка склалася за період вересень 2009 року серпень 2010 року станом на 01.09.2010 року в сумі 37, 3 тис. грн. виплачена працівниками).

- порушено вимоги ст. 34 Закону України Про оплату праці, ст. 2 Закону України Про компенсацію громадянам частини грошових доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ № 159 від 21.02.01 в Товаристві не забезпечено компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів виплати (не забезпечено проведення компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів виплати за березень 2009 р., квітень 2009 року, травень 2009 року, яка виплачена 03.08.2009 р. та інші періоди).

- порушено вимоги ст. 116 КЗпП України в Товаристві не забезпечено виплати сум, належних від Товариства звільненим працівникам в день звільнення працівникам (не забезпечено виплати в день звільнення сум належних від Товариства ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та іншим звільненим працівникам).

- порушено вимоги ст. 117 КЗпП України в Товаристві не забезпечено виплати середнього заробітку звільненим працівникам за час затримки виплати розрахункових коштів (сум належних до виплат працівнику Товариством при звільненні, не забезпечено виплати середнього заробітку за час затримки виплати розрахункових коштів ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та іншим звільненим працівникам.

Таким чином при апеляційному розгляді даної справи встановлено, що

постановою суду правильно визнано винним ОСОБА_1 за ч.1 ст. 41 КУпАП. Що ж стосується накладеного стягнення, то в цій частині апеляція також не підлягає задоволенню.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та акту перевірки №13-22-003/1697 від 14.10.10р. за вересень 2009 року-серпень 2010 року була заборгованість по заробітній платі і на момент винесення постанови строк накладення адміністративного стягнення не пройшов, крім цього, вказані правопорушення триваючі, тому постанова суду не підлягає скасуванню/зміні/.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Апеляцію ОСОБА_1 на постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 17.11.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 950 (девятсот пятдесят) гривень залишити без задоволення, постанову судді без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.С.Вовк