Справа № 0417/3-2754/2011
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, приватний підприємець, що мешкає по вул. Поштова, буд. 94 в м. Дніпропетровську, притягнутої за ч. 1 ст. 41 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, приватний підприємець, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Поштова, 94, допустила порушення вимог законодавства України про працю щодо терміну виплати заробітної плати, а саме: Аналіз розрахункових та платіжних відомостей за 2011 рік показав, що виплата заробітної плати працівникам в зазначений період відбувалася один раз на місяць, а не двічі, чим порушено вимоги ст.. 115 КЗпП України, ст.. 24 ЗУ Про оплату праці. Порушуються вимоги наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року № 260 щодо дотримання встановленої форми трудового договору між працівником та фізичної особою, а саме: п. 3 кожного трудового договору між працівником і фізичною особою не передбачено встановлення конкретного розміру оплати праці працівника, чим порушено вимоги наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року № 260, разом з тим визначено, що заробітна плата працівника встановлюється не нижче мінімальної згідно законодавства. Згідно ст.. 3 ЗУ Про оплату працімінімальна заробітна плата це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту не кваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, погодинну норму праці. Разом з тим ст.. 96 КЗпП України визначено, що тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Перевіркою відомостей нарахування заробітної плати працівникам за 2011 рік встановлено, що всі наймані працівники, не зважаючи на займану посаду (бармена), кваліфікацію та складність виконуваної роботи отримували заробітну плату у розмірі законодавчо встановленої мінімальної заробітної плати в цей період, чим порушено вимоги ст.. 96 КЗпП України та ст.. 6 Закону України Про оплату праці. На час проведення перевірки встановлено відсутність ведення табелів використання робочого часу, чим порушено вимоги наказу Держкомстату України від 09.10.95 року № 253. П. 4 кожного трудового договору між працівником і фізичною особою встановлюється час виконання робіт з 11.00 до 23.00 при цьому не визначено час відпочинку працівника, чим порушено вимоги ст.. 66 КЗпП України. Згідно розрахункових та платіжних відомостей за 2011 рік робота у нічній час працівника не оплачувалася, чим порушено вимоги ст. 108 КЗпП України, до визначено, що робота у нічний час оплачується у підвищеному у розмірі, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) кожну годину роботи у нічний час. Ст. 55 КЗпП України визначено, що забороняється залучення до роботи у нічний час зокрема, вагітних жінок. Разом з тим, трудовим договором ОСОБА_2, яка на час перевірки знаходиться у відпустці по вагітності та пологах, передбачено роботу у нічний час, що не відповідає вимогами ст. 55 КЗпП України. П. 6 затвердженої форми трудового договору передбачено зазначити тривалість щорічної оплачуваної відпустки та час її надання, тобто указуються тривалість, початок закінчення відпустки, але у трудових договорах представлених до перевірки вказано лише тривалість відпустки 24 дня за графіком. Зазначений графік до перевірки не представлено, що порушенням вимог ст. 79 КЗпП України та ст.. 10 Закону України Про відпустки, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд на підставі ч. 1 ст. 268 КпАП України розглядає адміністративний матеріал за її відсутністю.

Винність ОСОБА_1 у скоєнні вказаного правопорушення підтверджується актом перевірки № 04-01-123/409 від 18.11.2011 та обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення № 04-01-123/341 від 18.11.2011 року, відповідно до яких останній дійсно вчинив вищезазначене правопорушення за вищевикладених обставин.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку про винність ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КпАП України.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти за ч.1 ст.41 КпАП України на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі однієї тисячі сімсот гривень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.П.Слюсар