Справа №33-463Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія132Доповідач у 2 інстанціїОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 липня 2011р. м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Гайдай Р.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вишгородського районного суду від 30.07.2010 року, якою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2

Вишгородського району

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 5 років з оплатним вилученням транспортного засобу мопеда б/н,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 29.05.2010р. близько 01.05 години керував транспортним засобом мопедом ,б/н по вул.. Д. Народів з явними ознаками алкогольного спяніння(різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук ), від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову щодо нього скасувати, провадження по справі закрити за спливом строків давності, оскільки вважає, що суддею неправильно було застосовано норми закону, а саме ч.3 ст. 130 КУпАП в той час коли ця стаття може застосовуватись лише до осіб які мають право на керування транспортними засобами, проте прав водія ОСОБА_3 ніколи не мав. А тому вважає, що суддя повинен був застосувати щодо нього ст. 126 КУпАП , санкція якої передбачає лише накладення штрафу.

Крім того, ОСОБА_3 заявив клопотання про поновлення йому строків для подання апеляційної скарги на вищевказану постанову, оскільки строк пропустив через те, що не був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому не був присутнім у судовому засіданні і не знав про наявність постанови щодо нього.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, котрий апеляційну скаргу підтримав, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Як видно з матеріалів справи ці вимоги закону судом не виконані, а тому клопотання ОСОБА_3 про поновлення йому строків на апеляційне оскарження вищевказаної постанови підлягає до задоволення, постанова скасуванню.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом неправильно застосовано до нього закон, а саме те, що оскільки він не мав посвідчення водія, то до нього необхідно було застосувати ст. 126 КУпАП, а не ч. 3 ст. 130 КУпАП є безпідставними, оскільки будь-яких доказів про відсутність у нього посвідчення водія немає.

Разом з тим вважаю, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.3 ст. 130 КУпАП не правильно.

Відповідно до ч.3 ст. 130 КУпАП правопорушенням є дії , вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння чи за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_3 був двічі притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст. 130 КУпАП відповідно 13.05.2009 року та 10.08.2009 року, останнє правопорушення він вчинив 29.05.2010 року. За таких обставин дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки протягом року до 29.05.2010 року він вчинив одне аналогічне правопорушення . ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечує, що 29.05.2010 року за декілька годин до його зупинення працівниками ДАІ вжив пиво, від медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння відмовився.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

ОСОБА_3 правопорушення вчинив 29.05.2010 року, а тому на даний час строки накладення адміністративного стягнення на нього закінчились.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293,294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Вишгородського районного суду від 30.07.2010 року щодо нього.

Постанову Вишгородського районного суду від 30.07.2010 року щодо ОСОБА_3 скасувати.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_3 закрити в звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Київської області

ОСОБА_2