Справа № 3-312/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2011 р. м. Бережани

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Музика Я.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного державного інспектора праці ТДІП у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, працюючу приватним підприємцем, жительку АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 19-02-024/0259-0188 від 18.03.2011 року вбачається, що ОСОБА_1, будучи фізичною особою-підприємцем, що використовує найману працю та здійснює підприємницьку діяльність у магазині Я і Ти у м. Бережани по вул. Руська,9 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП, згідно цього протоколу ОСОБА_1 допустила порушення вимог законодавства про працю, зокрема: в порушення вимог ст.21 КЗпП України та п.6 ч.1 ст.24 КЗпП України підприємець ОСОБА_1 фактично допустила до роботи в магазині Я і Ти у період з 09.03.2011 р. по 15.03.2011 р. без укладення трудового договору у письмовій формі, передбаченій наказом Мінпраці України та соціальної політики України від 08.06.2001 р за №554/5745 найманого працівника ОСОБА_2 Всупереч вимог ст.24-1 КЗпП України підприємець ОСОБА_3 у тижневий строк з моменту фактичного допуску працівника ОСОБА_2 до роботи, не зареєструвала укладений в письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання. В порушення вимог ч.2 ст.48 КЗпП України та п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та Мінюсту України №58 від 29.07.1993 р. підприємець ОСОБА_1 протягом 5-ти днів з моменту фактичного допуску до роботи працівника ОСОБА_2, не внесла у трудову книжку працівника запису про її прийняття на роботу. Всупереч вимог ч.4 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.21 Закону України Про відпустки заробітна плата найманим працівникам за час відпустки не виплачується не пізніше, ніж за три дні до початку відпустки, а виплачується підприємцем із затримаками. Продавцю ОСОБА_4 надано щорічну відпустку тривалістю 24 к.д. з 01.07.2010 р. нарахована до виплати заробітна плата за час відпустки у сумі 599грн.35коп., яка виплачена лише 25.07.2010 р.- термін затримки становить 28 к.д. В порушення вимог ст.116 КЗпП України остаточний розрахунок із звільненими працівниками вдень звільнення не проводиться, а проводиться, із затримками. Звільненому 13.09.2010 р. продавцю ОСОБА_5 належало до виплати у день звільнення остаточний розрахунок в сумі 436 грн.57 коп., який виплачено у період з 22.09.2010 р. по 08.10.2010 р., термін затримки виплати розрахунку при звільненні становить 25 к.д. Аналогічне порушення терміну виплати остаточного розрахунку мало місце при звільненні продавця ОСОБА_6

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення визнала, та пояснила, що надалі забезпечить ведення відповідної документації, забезпечить надання додаткових соціальних відпусток працюючим жінкам матерям, що мають 2-х і більше дітей віком до 15 р. відповідно до вимог Закону України Про відпустки, а також зазначила, що більше таке не повториться.

Крім визнання вини самою правопорушницею її вина у вчиненні правопорушення доведена наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення №19-02-024/0259-0188 від 18 березня 2011 року; актом перевірки №19-02-024/0259 від 18 березня 2011 року; додатком до акту перевірки №8 від 18 березня 2011р., довідкою про проведення остаточного розрахунку при звільненні працівників від 18 березня 2011р.

Проаналізувавши, зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і кваліфікує вчинене нею правопорушення за ч.1 ст. 41 КУпАП, як порушення вимог законодавства про працю.

При призначенні адміністративного стягнення правопорушниці, суд враховує її особу, характер вчиненого правопорушення, і вважає за доцільне накласти на неї стягнення у вигляді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 35, ч.1 ст. 41, 221, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в ромірі 30-ти неоподаткованих доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Я.М.Музика