Справа № 3-30/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2011 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Панкеєв О.В., розглянув матеріали, що надійшли з ДАІ УМВС в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 130 ч.3 КпАП України,

в с т а н о в и в :

18.12.2010 року о 23-20 години, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Опель Вектра»держномер АР6877АЕ, по вул. Петемоги проти буд. 91 в м. Запоріжжя в порушення п. 2.9 ПДР у стані наркотичного спяніння (згідно протоколу медичного огляду).

Правопорушник в суд не зявився, згідно відмітки у протоколі про адміністративне правопорушення під розписку повідомлений, що справа розглядається 12.01.2011 року, тобто повідомлений про день розгляду справи своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечень проти протоколу не надав, в своїх письмових поясненнях з правопорушенням не згоден.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 ПДР, та що він знаходився у стані наркотичного спяніння підтверджена належним доказом висновком медичного огляду від 18.12.2010 року № 17834, згідно з яким у аналізах сечі ОСОБА_1 була виявлена марихуана.

Суд критично відноситься до письмових пояснень ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, де він свою вину не визнає та зазначає, що керував автомобілем в тверезому стані, бо спростування результатів медичного огляду згідно з п.3.8 інструкції «про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства юстиції України від 24 лютого 1995 р. N 114/38/15-36-18 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 березня 1995 р. за N 55/591 можливо шляхом проведення повторного медичного огляду у присутності працівника міліції, в 10 денний термін до контрольної комісії медичного огляду регіонального наркодіспансеру, або до Центральної контрольної комісії, або до суду.

Згідно з протоколом від 19.12.2010 року, під час складання протоколу винному було розяснено права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, однак він не оскаржував до суду протокол про адміністративне правопорушення, а також не звертався до суду з скаргою на незаконні дії працівників ДАІ.

У матеріалах, які надійшли з ВДАІ УМВС України, дії правопорушника кваліфіковані за ст. 130 ч. 3 КпАП України, як керування транспортним засобом у стані спяніння особою, яка протягом року двічі піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортним засобом в стані спяніння. Згідно довідки ДАІ та копії постанови суду від 22.06.2010 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт. Постановою суду від 10.12.2010 року адміністративна справа про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КпАП України за правопорушення скоєне 4.12.2010 р. була повернута до ДАІ для дооформлення, до суду повторно не надходила, тому суд не має можливості призначити йому покарання, передбачене санкцією ч.3 ст. 130 КпАП України, та кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст. 130 ч.2 КпАП України як повторне протягом року керування транспортним засобом у стані спяніння.

При призначенні покарання суд враховує наслідки вчинення правопорушення, те, що ОСОБА_1 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, в тому числі за ст. 130 ч.1 КУпАП, за керування транспортним засобом в стані спяніння, за які йому були призначені покарання у вигляді громадських робіт, що свідчить про те, що ОСОБА_1 є злісним порушником правил дорожнього руху, заходи адміністративних стягнень у вигляді штрафів та громадських робіт позитивного результату не надали, та він продовжує грубо порушувати правила дорожнього руху, керуючи автомобілем в стані спяніння. Відповідно до ст. 24, 130 КУпАП України після штрафу більш суворим, вважається стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, ще більш суворішим покаранням ніж позбавлення права керування, є відповідно громадські роботи та у виключних випадках адміністративний арешт. Оскільки на правопорушника було накладено адміністративне стягнення за ст. 130 ч.1 КпАП України у вигляді громадських робіт, але він продовжує керувати транспортним засобом у наркотичному стані, тому суд вважає, що ОСОБА_1 як водій носить суспільну небезпеку для учасників дорожнього руху та вважає за необхідним призначити покарання ОСОБА_1 у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки автомобіль йому не належить.

Керуючись ст. 130 ч.2, 221, 283, 287-294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги або протесту прокурора через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_2