Справа № 3-471/2011 р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.09.11року

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Тихоненко М.І., розглянувши матеріали, які надійшли від ІДПС Первомайської роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

За скоєння правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 30.06.2011 року серії ВЕ1 №224787 вбачається, що 30.06.2011 року приблизно о 07 год. 15 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом „Сузукі з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах ( різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), при цьому відмовився в присутності двох свідків від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан спяніння чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину в скоєнні правопорушення не визнав та пояснив, що він 30.06.2011 року приблизно о 07 год 15 хв., в дійсності здійснював рух на своєму моторолері „Сузукі в смт. Врадіївка по вул. Калініна коли на той час його зупинив інспектор ДАІ і звинуватив його в тому, що він керує транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Однак, він зазначив інспектору ДАІ, що він спиртних напоїв зовсім не вживає і здійснює керування в тверезому стані, а якщо у них є будь який сумнів щодо його стану то він готовий пройти на стан спяніння на місті з допомогою дихання в трубку індикатор на підставі чого можна встановити чи вживав він спиртні напої. Незважаючи на його пропозицію інспектор ДАІ не погодився з його пропозицією пройти обстеження на стан алкогольного спяніння на місці, а став на протязі 1 години переконувати його в тому, що він хоча не сильно однак трохи знаходиться в стані алкогольного спяніння. Зважаючи на те, що йому необхідно було їхати терміново додому щоб відвезти свого хворого батька ОСОБА_2 до лікарні то він в протоколі за вказівкою працівника ДАІ зазначив, що в лікарню на освічення їхати відмовляється після чого його відпустили і він повернувся додому та відвіз свого хворого батька до лікарні. При цьому він на час зупинки його інспектором ДАІ був за кермом свого мопеда тверезим і в лікарню на медичне обстеження щодо вживання ним алкоголю не відмовлявся.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 в суді пояснили, що в дійсності 30.06.2011 року приблизно о 07 год. 15 хв., вони по черзі були зупиненні працівниками ДАІ і бачили в салоні службового автомобіля інспекторів ДАІ ОСОБА_1 який просто сидів на задньому сидінні. При цьому, ОСОБА_1 нічого не говорив, а мовчав і один з інспекторів ДАІ їм зазначив, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння і не хоче їхати в лікарню на медичне обстеження на стан спяніння. Довірившись інспекторам ДАі по суті їх пояснення вони по черзі підписалися в протоколі яким їм надали працівники ДАІ і вказали де потрібно поставити свої підписи після чого кожен із них поїхав по своїм справам. Чи був ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння і чи відмовлявся він їхати в лікарню на медичне обстеження щодо перебування в стані алкогольного спяніння вони не знають.

Свідок ОСОБА_5 в суді підтримав свої доводи які він як інспектор ДАІ під час здійснення патрулювання в смт. Врадіївка при складанні протоколу відносно водія ОСОБА_1 виклав в протоколі про адміністративне правопорушення від 30.06.2011 року серії ВЕ №224787. Однак свідок ОСОБА_5 не зміг пояснити чому водій ОСОБА_1 при запереченні факту вживання спиртних напоїв не був доставлений в лікарню для огляду на стан спяніння та при підозрі перебування в стані алкогольного спяніння не був відсторонений від управління транспортним засобом та був відпущений додому.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку сторін, дослідивши докази по справі вважаю, що гр. ОСОБА_1 не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Оскільки відповідно до п.1.7, п. 2.9 Інструкції про виявлення у водія транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.09.2009 року №400/666 зареєстрованої в МЮ України від 06.10.2009 року за №931/16947 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, уповноважена особа ДАІ МВС забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення, для забезпечення достовірності результатів огляду водіїв.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом „Сузукі з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах ( різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), при цьому відмовився в присутності двох свідків від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан спяніння. При цьому, як зазначив сам ОСОБА_1 в своїх поясненнях в протоколі, що він 29.06.2011 року в вечірній час випив лише 25 капель лікарської настойки Корвалолу. Тобто водій при складані протоколу заперечував, що він знаходиться в стані алкогольного спяніння чи під дією лікарських препаратів, що знижують увагу. В судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 не підтвердили той факт, що ОСОБА_1 на момент його зупинки перебував в стані алкогольного спяніння чи відмовлявся їхати до лікарня для встановлення ознак на стан спяніння. Сам водій ОСОБА_1 в суді зазначив, що він перед керуванням транспортним засобом спиртного, наркотиків і ліків не вживав, ніхто йому з працівників ДАІ не пропонував пройти на місці чи в лікарні огляд на стан спяніння, і він від проходження на стан спяніння відповідно не відмовлявся. В своїх поясненнях в протоколі він зазначив, що нібито вживав 25 капель корвалолу лише тому, що йому потрібно було терміново вести свого батька до лікарні, а працівники ДАІ його не відпускали і тримали на протязі однієї години. Версію про вживання корвалолу заставили написати працівники ДАІ. Знаходячись в такій ситуації йому нічого не залишалося як виконати умови працівників ДАІ та зазначити в протоколі, що він напередодні керування транспортним засобом нібито вживав каплі корвалолу. На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 в суді надав довідку з Врадіївської ЦРЛ, що 30.06.2011 року до дільничного лікаря по факту захворювання звертався ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 .Згідно свідоцтва про народження серії КЕ №370909 виданого на імя ОСОБА_1 батьком останнього є ОСОБА_6

Відповідно до ч.З ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення та покладені в його основу висновки щодо винуватості ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення за ч.І ст. 130 КУпАП, слід визнати такими, що ґрунтуються на припущеннях, без належного дослідження всіх даних, які могли суттєво вплинути на правильність прийнятого рішення. Віднайти ж додаткові достовірні докази у справі щодо скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, можливість вичерпана.

Таким чином виходячи з вищевикладеного вважаю, що в діях гр. ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 130 ч.1 КУпАП, відсутній.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України закрити провадженням за відсутністю діяння та складу адміністративного правопорушення.

Скаргу, протест прокурора на постанову може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: