Справа № 3-960/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2011 року м. Кіровоград

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло В.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр. України, працюючого директором ТОВ «Автомобільна компанія «Транспортні лінії України», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

- за ч.1 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора ТОВ «Автомобільна компанія «Транспортні лінії України», порушив вимоги ст. 94 КЗпПУ, згідно з якою заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу та ст. 106 КЗпПУ, згідно з якою за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. Так, згідно з штатним розкладом та наказами про прийом на роботу начальник юридичного відділу - ОСОБА_2 та секретар - Овчар А.П. прийняті на 0,25 посадового окладу. Фактично згідно з табелями обліку робочого часу дані працівники працюють 4 години на день, а повинні працювати 2 години. Оплата праці здійснюється за 2 години, а не за 4 фактично відпрацьовані години. На дату проведення перевірки - 22.02.2011 року, порушення не усунуте, отже порушення триваюче.

Крім цього, ОСОБА_1 порушив вимоги ст.96 КЗпПУ щодо формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати. Згідно з штатним розкладом, затвердженим директором підприємства, мінімальний посадовий оклад працівників з 30.12.11 року становить 941,00 грн., що відповідає вимогам ст.95 КзпПУ щодо законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати. У той же час згідно зі ст.95 КЗпПУ мінімальна заробітна плата - це оплата за просту, некваліфіковану працю, якою не може бути робота начальника юридичного відділу, секретаря керівника, головного механіка, механіка, диспетчера автомобільного транспорту, слюсаря з ремонту автомобілів та водія автотранспортних засобів. Відповідно до Класифікатора професій ДК 003:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327, начальник юридичного відділу та головний механік відносяться до розділу керівників, менеджерів (керуючих), який охоплює коло професій, пов'язаних зі здійсненням різноманітних функцій керування й керівництва, які в цілому істотно відрізняються по своїй складності й відповідальності; секретар керівника відноситься до розділу технічних службовців, до якого ставляться професії, що вимагають повного загального середнього й професійно-технічного утворення або повної загальної середньої освіти й професійної підготовки на виробництві; механік, диспетчер автомобільного транспорту відносяться до розділу фахівців, який містить професії, що вимагають знань в одній або більше областях природних, технічних і гуманітарних наук; слюсар з ремонту автомобілів відноситься до розділу кваліфікованих робітників з інструментом, що вимагає повного загального середнього й професійно-технічного утворення або повної загальної середньої освіти й професійної підготовки на виробництві та для деяких професій, пов'язаних з виконанням робіт високої кваліфікації, потрібна кваліфікація молодшого фахівця; водій автотранспортних засобів відноситься до розділу робітників з обслуговування, експлуатації й контролю за роботою технологічного встаткування, складанню встаткування й машин, що містить професії, які передбачають знання, необхідні для експлуатації й догляду за роботою встаткування, машин, у тому числі високоавтоматизованих, а також для їхнього складання. Розділ охоплює професії, пов'язані з виконанням робіт середньої кваліфікації, вимагають повного загального середнього й професійно-технічного утворення або повної загальної середньої освіти й професійної підготовки на виробництві. Дане порушення є триваючим та на день перевірки - 22.02.2011 року не усунуте.

Також ОСОБА_1 порушив вимоги ст.115 КЗпПУ зі змінами, внесеними Законом України від 23.11.2010 року №2559-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо строків виплати заробітної плати", відповідно до якого заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з колективним договором на підприємстві строки виплати заробітної плати встановлені два рази на місяць: аванс - 15 числа, остаточна виплата - останнього числа поточного місяця. У той же час на підприємстві за листопад 2010 року заробітна плата працівникам була виплачена 22.12.10 року; за грудень 2010 року заробітна плата працівникам була виплачена 25.01.11 року, тобто один раз на місяць. На день перевірки (22 лютого 2011 року) заробітна плата за січень 2011 року не виплачувалась. Дане порушення є триваючим та на день перевірки не усунуто.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав у повному обсязі, пояснивши, що дійсно обставини зазначені у протоколі мають місце, що обумовлено насамперед фінансовою кризою та несвоєчасними розрахунками боржників із підприємством.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення окрім його пояснень підтверджується наданими та дослідженими доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення №11-01-070/0149 від 22.02.2011 року, який підтверджує обставини встановлені судом (а.с.2-4); актом перевірки № 11-01-070/0177 від 08 лютого 2011 року, згідно з яким при перевірці додержання законодавства про працю на підприємстві встановлені порушення трудового законодавства (а.с.5-6); довідкою з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.7); витягом із статуту ТОВ «Автомобільна компанія «Транспортні лінії України»(а.с.8); витягом із наказу від 05.05.2010 року, згідно з яким ОСОБА_1 переведено на посаду директора ТОВ «Автомобільна компанія «Транспортні лінії України»(а.с.9); наказом від 01.07.2009 року, згідно з яким ОСОБА_3 прийнято на посаду секретаря ТОВ «Автомобільна компанія «Транспортні лінії України»(а.с.11); наказом від 26.07.2009 року, згідно з яким ОСОБА_3 переведено на посаду начальника юридичного відділу ТОВ «Автомобільна компанія «Транспортні лінії України»на 0,25 % ставки (а.с.12); копією відомостей нарахування заробітної плати (а.с.13-16); копією штатного розкладу на 2011 рік (а.с.17); копією табелю обліку робочого часу (а.с.18-20); копією відомостей нарахування та виплати заробітної плати (а.с.21-24).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, вважаю доведеною його вину у вчиненні правопорушення, а його дії такими, що підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП, оскільки він, будучи посадовою особою підприємства, який безпосередньо відповідає за терміни виплати заробітної плати, строки та обсяг її виплати, вчинив порушення вимог законодавства про працю, а також порушення встановлених термінів виплати заробітної плати.

При накладенні стягнення суд згідно з вимогами ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням особи винного, який визнав вину, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вважаю за можливе накласти стягнення у межах закону, який порушено у виді штрафу.

Керуючись ч.1 ст.41, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя ,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10 діб з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_4