Справа № 3-3610/11
Провадження № 3/1007/3610/11
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2011 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Шевчук М.П. з участю прокурора Середенко М.М., секретаря Заковоротної Т.І., розглянувши матеріали, що надійшли з військової прокуратури Дарницького гарнізону про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забілоча Радомишльського району Житомирської області, українця, громадянина України, одруженого, старший прапорщик 9620 підрозділу військової частини НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , як такого, що раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,
за ч.1 ст.172-2 КУпАП щодо обмежень, визначених ст. 6 ч.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», -
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25 серпня 2011 року, встановлено, що старший прапорщик ОСОБА_2 є військовослужбовцем і проходить військову службу у 9620 підрозділі військової частини НОМЕР_1 з 2002 року, а на посаді старшини вказаного підрозділу з 2009 року.
Відповідно до визначених функціональних та службових обов`язків, передбачених ст. 68 Конституції України, ст.ст. 11, 14, 16, 59, 121, 122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548, старшина підрозділу зобов`язаний свято і непорушно дотримуватись Законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий та службовий обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, передбачених посадою, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників), про все, що стосується виконання службових обов`язків, доповідати безпосередньому командиру, організовувати правильне несення служби військовослужбовцями строкової служби, дбати про зміцнення військової дисципліни, бути прикладом для підлеглого особового складу. Тобто, старший прапорщик ОСОБА_3 є військовою службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, отримуючи грошове забезпечення з державного бюджету і відповідно до п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.
Встановлено, що 20 серпня 2011 року до старшого прапорщика ОСОБА_4 , як посадової особи 9620 підрозділу військової частини НОМЕР_1 підійшов солдат ОСОБА_5 з проханням надати йому позачергове звільнення з розташування підрозділу. Старший прапорщик ОСОБА_3 достовірно знаючи, що солдат ОСОБА_5 20 серпня 2011 року до звільнення не планувався і його кандидатура з цього приводу на офіцерській раді не розглядалася, використовуючи свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості, вирішив одержати неправомірно вигоду у вигляді шести літрів автомобільної фарби шляхом отримання її від ОСОБА_5 за рахунок надання останньому звільнення.
На виконання задуму, старший прапорщик ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.ст. 122, 216, 217 Статуту внутрішньої служби ЗС України з метою одержання неправомірної вигоди для себе, позачергово надав звільнення в межах Броварського гарнізону солдату ОСОБА_5 при цьому, в рахунок надання звільнення солдату ОСОБА_5 старший прапорщик ОСОБА_3 від останнього став вимагати за прийняття рішення про надання звільнення, шість літрів автомобільної фарби, вартістю 300 грн., яку збирався використати для фарбування власного автомобіля. ;
Для організації вказаного, старший прапорщик ОСОБА_3 , діючи в особистих інтересах, 20 серпня 2011 року повідомив чергового по підрозділу капітану ОСОБА_6 що солдата ОСОБА_5 він відпускає у звільнення та заніс прізвище останнього до книги звільняючих 9620 підрозділу військової частини НОМЕР_1 , провів з солдатом ОСОБА_5 інструктаж та виписав на його ім.»я записку про звільнення, хоча ці дії були незаконними.
По прибуттю із звільнення до підрозділу, 22 серпня 2011 року, солдат ОСОБА_5 в замін фарби віддав прапорщику ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 300 грн. за надане звільнення.
Таким чином, старшина 9620 підрозділу військової частини НОМЕР_1 старший прапорщик ОСОБА_3 , являючись військовою службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави та в силу займаної посади, в порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. 11, 14, 16, 59, 121 122 Статуту внутрішньої служби Збройнихсил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548, використовуючи своє службове становище з метою одержання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в розмірі 300 грн, на території 9620 підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який розміщується в АДРЕСА_2 , приблизно о 8-й годині 20 серпня 2011 року, надав перевагу солдату ОСОБА_5 при прийнятті рішення на користь останнього, а саме надання йому позачергового звільнення і в подальшому на території цього ж підрозділу приблизно о 9 годині 22 серпня 2011 року, порушуючи встановлені законом обмеження щодо використання службових повноважень та пов`язаних з цим можливостей, одержав за вказане неправомірну вигоду в розмірі 300 грн, тобто вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-2 КУпАП щодо обмежень, визначених ст. 6 ч. 1 ЗУ «Про запобігання та протидії корупції».
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину визнав повністю і суду пояснив, що звільнення ОСОБА_5 підписав, гак як той активно приймав участь в ремонті і пообіцяв зі звільнення принести автомобільну фарбу. Він не знав, що вступив в дію Закон України «По запобігання та протидії корупції». Запевнив суд, що висновки зробив і більше не допустить порушень законодавства, що це у нього за 26 років служби перше правопорушення.
Винність ОСОБА_4 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про правопорушення від 25 серпня 2011 року; поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ; витягом з іменного списку підрозділу 9620 для вечірньої перевірки; витягом з журналу обліку звільнених КП 9620 групи підрозділів в/ч НОМЕР_1 постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 25 серпня 2011 року відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ст. 423 ч. 1 КК України товарним чеком про вартість автомобільної фарби.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який вважає, що в діях ОСОБА_4 є склад правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_4 та приймаючи до уваги його визнавальні покази, вважаю, що його вина, як військової службової особи, уповноваженої на виконання функцій держави та в силу займаної посади, доведена повністю і він повинен нести відповідальність за вчинення корупційного діяння, тобто за вчинення правопорушення, передбаченого п.4 ч.1 ст. 6 Закону України «По запобігання та протидії корупції».
Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, ОСОБА_9 , являючись військовою службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави та в силу займаної посади, в порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. 11, 14, 16, 59, 121, 122 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548, використовуючи своє службове становище одержав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 300 грн., чим порушив п. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції».
Призначаючи стягнення, враховуючи обставини скоєного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також обставини, що обтяжують і пом`якшують її відповідальність.
На підставі викладеного, керуючись ст. 221, ст. 172-2 КУпАП та відповідно до ст. 6 ч. 1 п. 4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 172-2 ч. 1 КУпАП та п. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень з конфіскацією незаконно одержаної неправомірної вимоги матеріального характеру.
Постанова може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено або опротестована прокурором до апеляційного суду Київської області протягом 10 нів з дня винесення постанови.

Суддя М.П. Шевчук