Апеляційний суд Житомирської області
Постанова

Іменем України

16 червня 2011 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого суддіПрокопчука С.М.

з участю

секретаря Панасюк Ю.А.

правопорушника ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2011 року, -

в с т а н о в и в:

зазначеною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого директором ПП „Мебельна фірмаАнт-Дереволад,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 22 лютого 2011 року близько 1615 години в м. Новоград-Волинський по вул. Житомирське шосе керував автомобілем „MITSUBISHI PAJERO, д.н. АМ 0081АР, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з роту), від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч. 2 КУпАП.

На прийняту суддею постанову до апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2011 року, а провадження у даній справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляції посилається на те, що суд розглянув справу з порушенням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, в постанові відсутні докази його вини, звертає увагу на однобічність і упередженість судового розгляду.

Апеляційний суд, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, які просили апеляцію задовольнити, перевіривши та дослідивши матеріали справи, допитавши свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, викликаних в судове засідання апеляційного суду за клопотанням апелянта та обміркувавши доводи апеляційної скарги, прийшов до висновку про те, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційний суд прийшов до переконання, що висновок суду першої інстанції, щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП підтверджується доказами, що навів суд у своїй постанові, а також доказами здобутими в апеляційному суді.

Зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серія АМ1 № 194823 від 22.02.2011 року (а. с. 2), який підписаний особисто апелянтом ОСОБА_1, як він сам стверджує, свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посадовою особою, яка склала протокол, ОСОБА_3

З даного протоколу про адміністративне правопорушення видно, що під час складання його, було зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння і відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, не давав пояснень і не заявляв клопотання про те, що керував транспортним засобом не він, а його водій, свідок по справі ОСОБА_5

Із свідчень ОСОБА_6 та ОСОБА_7, даних ними власноручно і досліджених в суді, видно, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, вчиненого ОСОБА_1, ними стверджувалось, що він відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння та від підписання протоколу. Інших пояснень від нього не поступало.

Поясненнями свідка ОСОБА_3, особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, допитаного в судовому засіданні, як в суді першої інстанції так і апеляційному суді, про те, що 22 лютого 2011 року ним був зупинений автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 та запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в присутності двох свідків, стверджується, що саме ОСОБА_1 керував затриманим автомобілем в стані алкогольного спяніння, у нього з ротової порожнини було чути різкий запах алкоголю. Водія ОСОБА_5 ОСОБА_1 викликав по телефону для транспортування автомобіля на штрафплощадку і на момент зупинки транспортного засобу, керованого ОСОБА_1 в автомобілі, нікого не було. Ствердив, що водій ОСОБА_5 знаходиться в залежності від правопорушника ОСОБА_1 і дає неправдиві пояснення. Під час доправлення автомобіля на штрафплощадку ОСОБА_5 нічого не говорив про те що він керував автомобілем.

Дані покази підтверджені в судовому засіданні і свідком ОСОБА_4, який чергував разом з ОСОБА_3 і був присутнім під час складання протоколу на правопорушника ОСОБА_1, приїзду на таксі водія ОСОБА_5 і доставлення вказаного автомобіля на штрафплощадку.

При цьому посилання ОСОБА_1 в апеляції, та в поясненнях даних ним в судових засіданнях на те, що судом першої інстанції не взяті до уваги покази свідка ОСОБА_5 є непереконливими, апеляційний суд вважає безпідставними, цим посненням ОСОБА_5С апеляційний суд, як і суд першої інстанції, не вірить, оскільки на момент зупинки інспекторами ВДАІ автомобіля керованого ОСОБА_8, право на керування якого він мав, відповідно до подорожного листа (а. с. 15), даний свідок був відсутній, а зявився на місце пригоди після того, як протокол про адміністративне правопорушення був складений.

Як і суд першої інстанції повірив поясненням свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 так і апеляційний суд вірить їх свідченням, так як вони є послідовними, докладними і узгоджуються з іншими обєктивними доказами, досліджених в судових засіданнях.

Твердження правопорушника ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5

не узгоджуються з іншими доказами по справі є непослідовними, непереконливими і тому апеляційний суд їм не вірить. Окрім того, як було встановлено в суді, свідок ОСОБА_5 знаходиться в трудових відносинах з підприємством, яким керує правопорушник і є залежним від нього.

Також є безпідставними твердження апелянта про складання протоколу про адміністративне правопорушення з грубими порушеннями норм КУпАП, на якому наголошує апелянт, тому що під час власноручного підпису даного протоколу, в якому чітко розясненні вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, апелянтом не було заявлено ні клопотань щодо законності даного протоколу, не надано пояснень, окрім відмови в проходженні медичного огляду.

Підстав вважати, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні положення Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоровя України від 09 вересня 2009 року № 400/666 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 жовтня 2009 р. за № 931/16947, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, ні судом першої інстанції ні апеляційним судом не виявлено.

Отже, з урахуванням наведеного, підстав для задоволення апеляції під час розгляду справи не встановлено.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 обрано в межах, установлених ст. 130 ч.2 КУпАП, з урахуванням обліку повторності відповідно до постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду від 04.10.2010 р. (а. с. 23), його керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, особи правопорушника та ступеню його вини, обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 280, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляцію ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2011 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: