Справа № 33-109/11 Головуючий у 1 інстанції: Донченко
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Вовк А. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2011 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Вовк А. С.,

з участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2010 року,

встановив:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2010 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 16.12.2010 року о 15.30 год. у м. Львові на вул. Мазепи, 2 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21124н.з. ВС 27 49 АК з ознаками наркотичного спяніння (зокрема, зрачки очей не реагували на промінь світла, неадекватно реагував на запитання), від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння відмовився, порушивши п. 2.5 ПДР, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішення суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, поновити, як такий, що пропущений з поважних причин, строк на її подання, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2010 року в частині накладення стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами змінити, шляхом застосування адміністративного стягнення у виді накладення штрафу.

В обґрунтування наведеного покликається на те, що суд, при накладенні адміністративного стягнення не врахував ряд обставин, зокрема того, що апелянт відмовився від проходження експертизи так як поспішав з дружиною та малолітнім сином у поліклініку, а тому не мав можливості і часу пройти в даний момент медичний огляд.

Крім того, зазначає, що він являється батьком малолітньої дитини (11 місяців), яку регулярно возить до лікаря, автомобіль необхідний для сімейний потреб.

Розглянувши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить по переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно вимог ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне порушення суд зобовязаний всебічно, повно та обєктвно зясувати всі обставини у справі та вирішити питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, та інші питання, які мають значення для правильного вирішення справи.

Обставини, що перешкоджали здійсненню права на апеляційне оскарження є поважними і за наведених обставин ОСОБА_1 не мав можливості своєчасно реалізувати своє право на апеляційне оскарження, тому строк оскарження підлягає поновленню.

Таким чином при апеляційному розгляді даної справи встановлено, що

постановою суду правильно визнано винним ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Що ж стосується накладеного стягнення, то в цій частині апеляція не підлягає задоволенню, оскільки вимоги ст.ст.23,33 КУпАП судом першої інстанції належним чином враховані.

Апеляційний суд постанову судді районного суду залишає без зміни.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Апеляцію ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2010 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки залишити без задоволення, а дану постанову без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.С.Вовк