АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОІ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________
Справа № 33- 335 /2011 рік. Суддя першої інстанції: Марченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2011 року Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області Плетньов В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 3 лютого 2011 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 3 лютого 2011 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на 6 місяців.

Як встановив суддя при розгляді справи по суті, 19 грудня 2010 року о 16-40 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Опель», реєстраційний № НОМЕР_1, рухався по вул. Ком Уборевіча, в м.Харкові, і на перехресті нерівнозначних доріг з вул.Ак.Павлова не надав дорогу автомобілю «ВАЗ»реєстраційний № 25695ХК, внаслідок чого сталося зіткнення, автомобілі механічно пошкоджені, завдана матеріальна шкода.

Не погоджуючись з рішенням судді, ОСОБА_1 подав на постанову апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування та закриття провадження у справі у звязку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що полягають у наступному: він вимоги Правил дорожнього руху не порушував, з висновками протоколу не згодний та мав намір під час розгляду справи судом доводити свою правоту. Проте розгляд справи відбувся без його участі, жодним чином про час та місце розгляду справи він не повідомлявся. Про ухвалення постанови він дізнався лише 25.03.2011 року, коли отримав її копію поштою. За таких обставин вважає, що строк для оскарження постанови пропущений був з поважних підстав, просить поновити цей строк.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1, який стверджував, що виїхав на перехрестя на пів-метра і раптово його вдарив у лівий бік автомобіль потерпілого, який рухавсь без освітлення, а тому він цього автомобіля не бачив, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що підстави для її задоволення відсутні, виходячи з наступного:

Згідно вимог ч.7 ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм

процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 19 грудня 2010 року о 16.40год., керуючи автомобілем «Опель», реєстраційний № НОМЕР_1, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Ком Уборевіча і вул. Ак.Павлова в м.Харкові не надав дорогу автомобілю «ВАЗ»реєстраційний № 25695ХК, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів, що потягло механічні пошкодження автомобіля «ВАЗ», і відповідно - матеріальну шкоду його власникові.

Ці обставини повністю доведені матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, у якому заперечень ОСОБА_1 не записав, схемою, з якої вбачається, що ОСОБА_1 на порушення п.16.11 Правил дорожнього руху України виїхав на перехрестя в зоні дії знаку «Уступити дорогу», після чого мало місце зіткнення автомобілів, поясненнями водія автомобіля «ВАЗ»ОСОБА_2, даними на місці ДТП.

В своїх поясненнях безпосередньо на місці події, а також в апеляції, що розглядається, ОСОБА_1 також не висловив заперечень на встановлені обставини події, обмежившись тільки фразою, що вимог Правил дорожнього руху не порушував.

Посилання ОСОБА_1 на порушення його права бути присутнім при розгляді справи по суті в суді 1-ї інстанції, не відповідають матеріалам справи.

Суд своєчасно направив йому повістку на 3.02.2011 р. Як вбачається з повідомлення відділку звязку, двіччі ОСОБА_1 залишувалися повідомлення про необхідність отримати повістку, після чого поштове відправлення повернуто до суду. Таким чином, суд забезпечив право ОСОБА_1, а останній скористався цим правом на свій власний розсуд.

Немає підстав і для задоволення заяви апелянта про допит свідків, поданої до апеляційного суду 19.04.2011 р., оскільки апелянт не посилався на наявність свідків ані безпосередньо на місці ДТП, ані в подальшому, протягом 4-х місяців. Підстав для визнання обґрунтованим ненадання таких доказів до місцевого суду, що дозволило би згідно вимог ч.7 ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення дослідити показання свідків при апеляційному розгляду справи, з матеріалів справи не вбачається.

В частині призначеного адміністративного стягнення апелянт рішення суду не оспорює. Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм

процесуального права при розгляді справи не вбачається, у звязку з чим немає підстав для того, щоб вийти за межі апеляції.

Що стосується вимоги про поновлення процесуального строку на подачу апеляційної скарги, цей строк має бути поновлений, оскільки матеріали справи не містять даних про час вручення копії постанови судді апелянту.

Керуючись ст.ст.293 та 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 3 лютого 2011 року.

Залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 3 лютого 2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя