Справа № 33-150 Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Категорія 368 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2011 року суддя Апеляційного суду Київської області Миколюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за апеляцією ОСОБА_2 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2011 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в Україні, с. Ковалівка, Васильківського району, Київської області, вул. Шевченка, 13, не працюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 336 МК України та накладено стягнення у вигляді конфіскації автомобіля марки «АУДІ А8», д.н.з. ЕFB 611, номер кузова НОМЕР_1.

Як зазначено в постанові суду, 06.12.2010 відповідно до плану взаємодії між підрозділами УДАІ ГУ МВС України в Київській області та підрозділами СБК та ПМП Київської обласної митниці в ході проведення спільних заходів інспектором ДПС ВДАІ в м. Біла Церква Київської області був затриманий автомобіль марки «АУДІ А8», д.н.з. ЕFB 611, номер кузова НОМЕР_1, під керуванням громадянина України ОСОБА_2. Приводом для затримання вищевказаного автомобіля стало відсутність законних підстав розпоряджатись даним транспортним засобом. Відповідно до технічного паспорту Литовської Республіки №С 134874 власником зазначеного транспортного засобу являється Річард Ґаврількевіч, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. Ґедрайчю 18/10А. Згідно довіреності, виданої 26.11.2010 року в м. Прага уповноваженою особою являється ОСОБА_3, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

З метою перевірки обставин перетину Державного кордону України та ввезення вказаного автомобіля на митну територію України були направлені запити до Регіональної інформаційної митниці та Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби України.

Відповідно до даних наданих Регіональною інформаційною митницею, листом від 09.12.10 № 31/18-17-5921-ЕП та Департаментом боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби України, листом від 10.12.10 №20/08120-ЕП, вказаний автомобіль було ввезено на митну територію України 06.05.09 через міжнародний пункт пропуску Чопської митниці громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_5.

Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України від 13.09.01 №2681-ІІІ «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України», транспортні засоби за кодами 87.01, 87.02, 87.03, 87.04, 87.05 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, тимчасово ввезені під зобовязання про зворотне вивезення, не можуть бути розкомплектовані на запасні частини, передані у володіння або користування іншим особам. Такі транспортні засоби можуть бути оформлені для постійного користування після сплати відповідних податків та зборів, передбачених законодавством при ввезенні транспортних засобів для вільного використання.

Відповідно до ст. 43 Митного кодексу України товари і транспортні засоби перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно з заявленим митним режимом.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_2 розпоряджався та керував без дозволу митного органу автомобілем марки «АУДІ А8», д.н.з. ЕFB 611, який перебуває під митним контролем, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 366 МК України.

Вказаний автомобіль вилучено за протоколом про порушення митних правил.

Не погоджуючись з винесеною постановою, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить її скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, вважає, що постанова прийнята без урахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що помякшують відповідальність.

Зазначає, що жодних дій, які б свідчили, що він намагався здійснити неправомірні дії, які зазначені в ст. 336 МК України по справі не встановлено, автомобіль не є його власністю та не може бути конфіскований, це призведе до порушення майнових інтересів законного володільця, який зазнає збитків внаслідок конфіскації, в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували його місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан, працівники, які оформляли протокол, склали його за відсутності законного власника автомобіля ОСОБА_3, який на той час перебував в Україні, про що ОСОБА_2 говорив працівникам міліції, в протоколі не зазначено місце вчинення правопорушення, а зазначено лише, що це сталося в м. Біла Церква, вказує, що він перебував на станції техобслуговування в м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе, 189 для здійснення контролю за ремонтом автомобіля, який перебував на станції техобслуговування, що документально підтверджується (рахунок фактура №213 від 02.12.2010 року)

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що був пропущений з поважних причин, так як в судовому засіданні він присутній не був, а копію постанови отримав в суді лише 11.02.2011 року.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_6, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки він пропущений з поважних причин, а апеляційна скарга частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля «АУДІ А8», д.н.з. ЕFB 611, номер кузова НОМЕР_1, відповідно до технічного паспорту Литовської Республіки № С134874, є Річард Ґаврількевіч, проживаючий за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. Ґедрайчю 18/10А. Згідно довіреності виданої 26.11.2010 року в м. Прага уповноваженою особою є ОСОБА_3, проживаючий за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4.

30.11.2010 року (а не 6.05.2009 року, як зазначено в протоколі про порушення митних правил № 0379/125000001/10 від 14.12.2010 року складеного щодо ОСОБА_2 за ст. 336 МК України) на вищевказаному автомобілі ОСОБА_3 перетнув митний кордон України (пункт пропуску - - Ужгород), що підтверджується даними, отриманими від Київської обласної митниці (лист від 9.12.10 № 31/18-17-59-21-ЕП з файлом, а.с.20-21) та від Департаменту боротьби з контрабандою та порушення митних правил Державної митної Служби України (лист від 10.12.10 №20/08120-ЕП з додатком, а.с.23-24). Цей автомобіль був ввезений в Україну тимчасово, під зобовязання зворотного вивезення, тобто перебував під митним контролем.

З показань ОСОБА_2, зазначених в протоколі про порушення митних правил та його особистих поясненнях на окремому аркуші видно, що автомобіль «АУДІ А8», д.н.з. ЕFB 611, номер кузова НОМЕР_1, йому передав у розпорядження ОСОБА_3, він (ОСОБА_2Ю.) в органи ДАІ з метою постановки вказаного автомобіля на облік та в митні органи з метою оформлення у митному відношенні не звертався (а.с.5,6).

Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України від 13.09.01 р. з наступними змінами «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення і оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України», транспортні засоби за кодами 87.01, 87.02, 87.03, 87.04, 87.05 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, тимчасово ввезені під зобовязання про зворотнє вивезення, не можуть бути розкомплектовані на запасні частини, передані у володіння або користування іншим особам. Такі транспортні засоби можуть бути оформлені для постійного користування після сплати відповідних податків та зборів, передбачених законодавством при ввезенні транспортних засобів для вільного використання.

Таким чином, користуватися автомобілем «АУДІ А8», навіть і тимчасово, у ОСОБА_2 не було законних підстав.

Тому висновок суду про порушення ним вимог ст. 336 МК України є обґрунтованим, а доводи апеляції про його невинуватість безпідставними.

Щодо адміністративного стягнення, то на думку апеляційного суду воно підлягає помякшенню, оскільки накладено судом без врахування вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, в цій частині рішення суду не вмотивоване.

Враховуючи конкретні обставини справи, те що в протоколі про адмінправопорушення дата вїзду автомобіля на територію України помилково зазначена 6.05.09 р. а не 30.11.10 р., яка підтверджена матеріалами справи, що впливає на ступінь вини правопорушника, і у значній мірі зменшує ступінь небезпечності правопорушення, будь яких даних про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності взагалі, та про порушення ним митного законодавства зокрема, в матеріалах справи немає, свою вину він визнав, у вчиненому розкаявся, обтяжуючих відповідальність обставин по справі не встановлено, тому вважаю за можливе накласти на нього стягнення в межах санкції ст. 336 МК України у вигляді максимального штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.01.11 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 336 МК України змінити.

Помякшити накладене на нього стягнення.

За вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 336 МК України, накласти на ОСОБА_7 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

Автомобіль марки «АУДІ А8», д.н.з. ЕFB 611, номер кузова НОМЕР_1, вилучений по протоколу про порушення митних правил № 0379/125000001/10 від 14.12.2010 року, повернути ОСОБА_3.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: