Апеляційний суд Житомирської області
№ 33-341/10
Постанова

Іменем України

27 жовтня 2010 року апеляційний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Андрушкевича С.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі адміністративну справу апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Корольовського районного суду Житомирської області від 02 липня 2010 року про адміністративне правопорушення за ст. 122-5 КУпАП по справі щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 Б кв. 4, приватного підприємця, встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 19 лютого 2010 року близько 17 год. 30 хв. на 63 км автодороги Житомир-Могилів-Подільський в с. Комсомольське Козятинського району Вінницької області керував автомобілем НОМЕР_1 на якому був встановлений спеціальний звуковий пристрій „Сирена, чим порушив визначений порядок встановлення і використання на транспортних засобах спеціальних звукових сигнальних пристроїв, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-5 КУпАП, за що на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 1000 (одна тисяча ) грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити йому строк для апеляційного оскарження вищезгаданої постанови, поскільки до суду його не викликали і про накладене на нього стягнення за наявність спеціального звукового пристрою на автомобілі він дізнався випадково.

В апеляційній скарзі на постанову судді Дорошенко О.А, просив скасувати постанову суду та звільнити його від адміністративної відповідальності, закрити провадження в справі. Вказував , що спеціальний звуковий пристрій він на автомобілі не встановлював, не користувався ним і навіть не знав, що такий пристрій було встановлено. На обгрунтування цього також вказував, що автомобіль йому не належить, він його орендує у ОСОБА_2 згідно договору, в якому про встановлений

звуковий пристрій нічого не вказано. Вважав, що його вини у вищезгаданому правопорушенні немає.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши законність обґрунтованість постанови судді, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню, скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно наявного в матеріалах справи (а.с.3) повідомлення про розгляд справи, ОСОБА_1 таке було направлено, однак будь-яких відомостей про його отримання скаржником в справі немає. За таких обставин, коли скаржник наполягає на тому, що він не отримував повідомлень, суд поновлює йому строк на оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АВ № 100018 та письмовими поясненнями правопорушника. При призначенні адміністративного стягнення суд врахував те, що ОСОБА_1. працює, його ставлення до вчиненого, застосувавши ст. 27 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст. ст. 33-35 КУпАП України.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги і вбачається.

Керуючись ст.ст. 289, 293 , 294 КУпАП , апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги на постанову суду від 28 квітня 2010 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 28 квітня 2010 р. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальносте ст. 122-5 КУпАП України - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: