overthelex/edrsr-kupap huggingface dataset:
Біляївський районний суд Одеської області
Справа №3-3460/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» вересня 2010 року

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Андрєєв Е.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Контрольно - ревізійного відділу в Біляївському районі про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, 30.01.1962 р. н., проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1

за ст. 164 -12 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2010 року гр-ка ОСОБА_1 порушила ст. 164-12 ч.1 КУпАП, а саме: в ході перевірки було виявлено, витрачання бюджетних коштів та проведення фінансово - господарських операцій за не відповідними кодами економічної класифікації видатків за 2009 рік

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення також підтверджується наданими до суду матеріалами адміністративної справи.

Керуючись ст.ст. 164-12,283,284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ

Накласти на громадянку ОСОБА_1 за вчинене правопорушення адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі - 510 гривень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга чи протест прокурора до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя:
Біляївський районний суд Одеської області
№ 3 3464
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.10.2010р. м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суда Одеської області Буран В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 не належним чином займається вихованням свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, який 06.09.2010 року біля 18.00 годин був виявлений на автодорозі Одеса-Рені без нагляду батьків.

За даним фактом співробітником Біляївського РВ ГУМВС України у відношенні ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 184 ч.1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою: невиконання батьками обов'язків, щодо виховання дітей.

У судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення визнав повністю.

Крім того, факт скоєння вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОД № 0037991 від 06.09.2010 р.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1. суд приймає до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у вигляді попередження.

Керуючись ст. ст. 184 ч. 1, 284, 287, 288, 290 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена, або опротестовано прокурором до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:
Апеляційний суд Житомирської області
№ 33-217/10
ПОСТАНОВА Іменем України

5 липня 2010 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В. з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.І ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2

встановив:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 09 червня 2010 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Як визнав суд ОСОБА_1 16.04.2010 р. о 13 год. 15 хв. керував автомобілем ВАЗ-2107 д.н. AM 3499АР на 18 км. а/д Житомир-Чернівці з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння відмовився.

На зазначену постанову суду, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить замінити йому стягнення на громадські роботи врахувавши обставини правопорушення, щире розкаяння, вчинення правопорушення вперше, а також те, що застосований вид стягнення позбавить його сімю засобів для існування, оскільки він неофіційно працює перевізником товарів.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи в межах, передбачених ст.294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Про те, суд обираючи вид адміністративного стягнення зазначених положень закону в повній мірі не врахував.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, вчинив правопорушення вперше.

Зазначені обставини дають підстави для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.І ст. 130 КУпАП у виді громадських робіт.

Відповідно з вимогами ст. 294 КУпАП, в разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

За таких обставин застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді громадських робіт шляхом зміни постанови суду першої інстанції не допускається, а тому постанова підлягає скасуванню, в частині застосування адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 09 червня 2010 року щодо ОСОБА_1 скасувати, в частині застосування виду стягнення.

Вважати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 КУпАП застосувавши до нього адміністративне стягнення виді громадських робіт на строк 180 /сто вісімдесят/ годин.

В решті постанову залишити без змін.

Суддя:
Апеляційний суд Житомирської області
№ 33-384/10
Постанова

Іменем України

10 листопада 2010 року м. Житомир

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., з участю ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.І ст. 130 КУпАП

щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого робітником у ПП «Кльоц», неодруженого, протягом року адміністративному стягненню не піддавався.

встановив:

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2010 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2550 гривень.

Як визнав суд 26 серпня 2010 року о 19 год. 20 хв. по вул. Пушкіна в м. Олевськ Житомирській області ОСОБА_1 керував мопедом в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України, що підтверджує висновок медичного огляду.

На зазначену постанову суду ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду звільнити від адміністративної відповідальності та закрити провадження по справі за малозначністю правопорушення, обмежитись усним зауваженням. ОСОБА_1 посилається, що суд не врахував помякшуючі обставини, а саме той факт, що він визнав факт вчинення правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, вперше вчинив адміністративне правопорушення, проживає на території радіоактивного забруднення, позитивно характеризується за місцем проживання, має незначні доходи, проживає з батьками пенсіонерами.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали адміністративної справи в межах, передбачених ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення з поясненням останнього про вживання алкогольних напоїв та висновком щодо результатів медичного огляду від 26.08.2010 р..

ОСОБА_1 згідно змісту апеляції, не заперечує сам факт перебування в стані алкогольного спяніння під час керування мопедом.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції було враховано всі помякшуючі обставини та дані про особу порушника, а тому обрано наймякше стягнення, передбачене ч.І ст. 130 КУпАП у виді штрафу в мінімальних межах.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення його суспільну небезпеку, апеляційний суд підстав для скасування постанови судді та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у відповідності з ст. 22 КУпАП не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

Постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанов Олевського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2010 року щодо нього залишити без задоволення, а постанову без змін.

Суддя:
Апеляційний суд Житомирської області
№ 33-96/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

7 квітня 2010 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.І ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2

встановив:

Постановою Коростишівського районного суду від 29 грудня 2009 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 2550 грн.

Як встановив суд: 20.11.2009 року о 01 год. 07 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106 д.н AM 5069 AH з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, невиразна мова), від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився.

В апеляційній скаі ОСОБА_1 оспорює фактичні обставини справи та вказує, що транспортним засобом в стані алкогольного спяніння не керував, а перебув поруч з автомобілем. Суд при розгляді справи порушив його право на захист, а зокрема розглянув справу в його відсутність. Просить постанову скасувати, а справу провадженням закрити в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши доводи ОСОБА_1, який підтримав свою апеляційну скаргу, пояснення свідка ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, в межах, передбачених ч. 7 ст. 294 КУпАП вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та правильність кваліфікації його дій підтверджується матеріалами справи.

Висновок суду про те, що ОСОБА_1 ухилився від проходження огляду на стан спяніння стверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, поясненням свідків ОСОБА_3JL, ОСОБА_4

Будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність наведених судом у своїй постанові доказів апеляційний суд не вбачає.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він транспортним засобом не керував є голослівними та нічим не підтверджуються, при складанні протоколу він відмовився дати пояснення та повідомити причину відмови в проходженні огляду на стан спяніння.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 за вказаною ним у протоколі адресою надсилалась повістка /а.с. 6/, про необхідність явки до суду він також повідомлявся працівниками ДАІ про, що свідчить відмітка у протоколі, а тому апеляційний суд вважає доводи апелянта про порушення судом його права на захист безпідставними.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для скасуванні постанови.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2009 року щодо нього - без змін.

Суддя:
Апеляційний суд Житомирської області
№ 33-303/10
Постанова

Іменем України

02 вересня 2010 року м. Житомир

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В. з участю ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.І ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2,

встановив:

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 29 липня 2010 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2550 гривень.

Відповідно; до постанови 11 червня 2010 року о 23 годині 25 хвилин в м. Олевськ по вул. Зої Космодемянської Житомирської області ОСОБА_2 керував мопедом марки Navigator без державного номерного знаку, з ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку від огляду на стан спяніння.

На постанову суду, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову Олевського районного суду від 29 липня 2010 року та закрити провадження по справі за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що він щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, вчинив адміністративне правопорушення вперше, являється потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи, має незначні доходи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали адміністративної справи в межах, передбачених ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення з поясненням ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

ОСОБА_1 згідно змісту апеляції, не заперечує сам факт перебування в стані алкогольного спяніння під час керування мопедом марки Navigator.

Разом з тим апелянт посилається на те, що суд першої інстанції недостатньо врахував помякшуючі обставини, а саме, те що він щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, вчинив адміністративне правопорушення вперше, є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи, має незначні доходи.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції було враховано всі помякшуючі обставини та дані про особу порушника, а тому обрано наймякше стягнення, передбачене ч.І ст. 130 КУпАП у виді штрафу в мінімальних межах.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення його суспільну небезпеку, апеляційний суд підстав для скасування постанови судді та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у відповідності з ст. 22 КУпАП не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

Постановив:

.

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Олевського районного суду Житомирської області від 29 липня 2010 року щодо нього - без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:
Апеляційний суд Житомирської області
№ 33-347/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2010 року м. Житомир

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В. за участю ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2,

встановив:

Постановою Баранівського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2010 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП і піддано стягненню у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Згідно постанови 13 серпня 2010 року о 23 годині 01 хвилини ОСОБА_1 керуючи автомобілем Део-Нексія, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Житомирі по вул. Київське шосе при обмеженні швидкості руху в населеному пункті 60 км/год, рухався зі швидкістю 116 км/год., чим перевищив дозволену швидкість руху на 56 км/год. та порушив вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати. Вказує на те, що висновки суду, викладені в постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, його вина належними доказами не доведена. Працівники ДАІ ввели його в оману запевнивши, що його лише попередять, а тому на їх прохання він написав пояснення, що перевищив швидкість ненавмисно. Про час та місце розгляду справи судом він повідомлений не був, а тому вважає, що суд розглянувши справу у його відсутність порушив його право на захист. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому просить закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, а зокрема перевищення встановленого обмеження швидкості руху більш як на пятдесят кілометрів на годину, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених доказів.

Так, зокрема правильність висновку суду стверджується показниками технічного приладу „Беркут та поясненням ОСОБА_1, в якому він власноручно визнав факт перевищення швидкості.

Доводи апелянта про протиправні дії працівників ДАІ, які шляхом обману змусили його дати неправдиві пояснення є голослівними та нічим не підтверджуються.

Будь - яких даних, які б ставили під сумнів достовірність наведених у постанові доказів, немає.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 під розписку був попереджений про час та місце розгляду справи, а тому доводи апеляції про неповідомлення його про час та місце розгляду справи є безпідставними.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2010 року щодо нього без змін.

Суддя
Апеляційний суд Житомирської області
№ 33-455/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

„ 27 грудня 2010 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 60 кв.2

встановив:

Постановою Овруцького районного суду від 2.12.2010 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у вид: штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 06.11.2010 року о 22 год. 50 хв. м. Овручі по вул. Сабурова, керуючи автомобілем ВАЗ 2109, державний номер AM 2139 АЕ, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам дорожнього руху та автомобілю який здійснював обгін, що призвело до ДТП.

На постанову суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що здійснюючи маневр діяв з дотриманням правил дорожнього руху, а саме зайняв крайню ліву полосу руху, завчасно включив покажчик повороту та переконавшись, що нікому не створює перешкоди та небезпеки став здійснювати розворот. Вважає, що причиною ДТП стала невідповідність дій водія вантажного автомобіля Мерседес ОСОБА_2, який розпочав обгін його автомобіля на якому був включений покажчик повороту.

Дослідивши матеріали справи, в межах, передбачених ч. 7 ст. 294 КУпАП вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з еігг підстав.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та правильність кваліфікації його дій підтверджується матеріалами справи.

Висновок суду про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.1 правил дорожнього руху, стверджується протоколами огляду місця події та транспортних засобів, поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_2, а також працівника ДАІ ОСОБА_4

За таких обставин апеляційна інстанція підстав для скасування постанови не знаходить.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овруцького районного суду від 2 грудня 2010 року щодо нього залишити без задоволення, а постанову без змін.

Суддя:
Апеляційний суд Житомирської області
№ 33-210/10
ПОСТАНОВА Іменем України

„ 5 липня 2010 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В. з участю секретаря Панасюк Ю.А., особи, яка подала скаргу ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2

встановив:

Постановою Андрушівського районного суду від 25.05.2010 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст. 173 КУпАП у виді штрафу в розмірі 51 гривні.

Відповідно до постанови 24 травня 2010 року о 18 год. в с. Івниця по вул. Шевченка Андрушівського району, висловлювався нецензурними словами, образливо чіплявся до громадянина ОСОБА_2, на зауваження не реагував.

На постанову суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що правопорушення не вчиняв, нецензурною лайкою не висловлювався, місце де відбувались події не відповідає зазначеному у протоколі та не являється громадським. Ініціатором конфлікту були ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які вчинили стосовно нього протиправні дії.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, в межах, передбачених ч. 7 ст. 294 КУпАП вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, нові докази можуть бути досліджені апеляційним судом, якщо він визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства стверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, а також поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3, які підтвердили зазначені у постанові обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 був присутній при розгляді справи судом де також визнав вину у вчиненні дрібного хуліганства 24.05.2010 року, будь-яких клопотань про виклик свідків чи витребування доказів він не заявляв.

Доводи апелянта про те, що він правопорушення не вчиняв, події відбувались не в громадському місці є голослівними та нічим не підтверджуються.

З пояснень ОСОБА_3, ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 вчиняв дрібне хуліганство о 18 год. 24.05.2010 року на ставу, що розташований по вул. Шевченка с. Івниця Андрушівського району.

За цих обставин апеляційний суд підстав для скасування постанови Андрушівського районного суду від 25.05.2010 р. не вбачає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від 25 травня 2010 року щодо нього залишити без задоволення, а постанову без змін.

Суддя: