ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2010 року м.Львів

Суддя Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1, за участю апелянта ОСОБА_2

Степановича розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову

судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 квітня 2010 року про

притягнення ОСОБА_2 до адміністративної

відповідальності за ч.З ст.122 КУпАП,-

встановив:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 25-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (чотириста двадцять п'ять гривень) в дохід держави.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 12.03.2010 року приблизно о 15.33 год., керуючи транспортним засобом марки Шевроле ВТ 5529, на 238 км. автодороги Київ-Чоп, при обмеженні максимальної швидкості руху 70 км/год., рухався зі швидкістю 124 км/год., чим порушив вимоги п. 12.9.б. правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на постанову судді від 28 квітня 2010 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 квітня 2010 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю у його діях складу правопорушення, покликаючись на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для даної справи та порушено норми процесуального права.

Покликається на те, що повістка про виклик в судове засідання направлена в невідповідний термін як того вимагає ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначає, що працівник Державтоінспекції не виконав п.п.15.5 ІНСТРУКЦІЇ з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ

України від 27.03.2009 року №111 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 року за №576/16592.

Також зазначає, що працівник ДПС порушив вимоги п.1.2. розпорядження МВС від 21.05.2009 року № 466 "Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису".

Вказує, що працівник ДПС не надав йому можливість ознайомитись з протоколом про адміністративне правопорушення.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляції, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст.245 КУпАП, є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Суд прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. Вина правопорушника стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 12.03.2010 року та звітом порушення швидкості № 1475.

Покликання апелянта на норми ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд до уваги не бере, оскільки перегляд справ про адміністративні правопорушення в апеляційному порядку здійснюється відповідно до ст. 294 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що йому не надали можливості ознайомитись з протоколом адміністративного правопорушення є надуманими оскільки як видно з протоколу адміністративного правопорушення ОСОБА_2 від дачі пояснень та підпису відмовився у присутності двох свідків.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи, а покликання апелянта на невиконання працівниками ДАІ інструкції та розпорядження є безпідставними і суд їх до уваги не бере.

Враховуючи вище наведене постановлене рішення є законним та обгрунтованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 квітня 2010 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Волинець