Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
П О С Т А Н О В А

28.12.2010 року суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Горбенко С.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов до суду 27.12.2010 року від Територіальної державної інспекції праці у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч.1 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, фізичної особи-підприємця, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 14-04-032/0073 від 23.12.2010 року, складеного головним державним інспектором праці ОСОБА_2, при перевірці фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в магазині «Меблі» в смт. Криве Озеро 26.09.2007 р. та 20.12.2010 р. було виявлено порушення законодавства про працю, а саме:

При перевірці укладання трудових відносин між субєктами підприємництва та найманими працівниками встановлено, що ОСОБА_1 на чса перевірки використовує найману працю 2 осіб. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 КЗпП України з 2 найманими працівниками укладено письмові трудові договори.

Аналіз змісту укладених трудових договорів з найманими працівниками свідчить, що в п. 2 трудових договорів не зазначені докладні характеристики роботи продавця непродовольчих товарів, які передбачені типовою формою трудового договору.

В п. 3 укладених трудових договорів зазначено розмір оплати праці найманим працівникам, які виконують обовязки продавця непродовольчих товарів, у розмірі мінімальної заробітної плати, що є порушенням ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оплату праці».

В Класифікаторі професій ДК 003-2005 професія продавець непродовольчих товарів за кодом 5220 код ЗКППТР-17351, відносяться до 5 розділу «Робітники торгівлі та послуг» - кваліфіковані роботи, які потребують професійно-технічної підготовки, тому їх оплата праці повинна проводитись за тарифною системою оплати праці, з урахуванням кваліфікаційної підготовки працівника, стажу роботи за цією професією.

Керуючись Методичними рекомендаціями щодо оплати праці працівників малих підприємств, схваленими наказом Мінпраці від 13.08.2004 р. № 186 співвідношення в оплаті праці продавців продовольчих та непродовольчих товарів становить: 1р. 1, 2р. 1,15, 3р. 1,3, 4р. 1,45, 5р. 1,6. При цьому згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про оплату праці» тарифна ставка робітника 1р. встановлюється у розмірі вищому від мінімальної заробітної плати. Отже, розмір заробітної плати, який зазначений в укладених трудових договорах з 2 працівниками не відповідає вимогам ч.1 та ч. 3 ст. 6 Закону України «Про оплату праці».

В п. 3 також роботодавець ОСОБА_1 не визначила конкретні дні виплати заробітної плати, тоді як положення ч.1 ст. 115 КЗпП України передбачено обовязковість визначення строків виплати заробітної плати як субєктам господарювання, які мають статус юридичної особи, так і субєктам підприємницької діяльності фізичним особам, які є роботодавцями, оскільки як заробітна плата за виконану працівником роботу, так і гарантії її виплати є істотною умовою трудового договору.

В п. 6 укладених трудових договорів зазначено лише тривалість щорічної відпустки 24 к.д., початок і закінчення не вказані.

Таким чином, зазначені вище умови трудового договору не відповідають законодавству про працю та погіршують становище працівника порівняно з законодавством України, відповідно до ст. 9 Закону України «Про оплату праці» є недійсними.

В ході проведення перевірки встановлено, що в порушення ч. 2 ст. 20 Закону України «Про оплату праці» ФОП ОСОБА_1 не веде достовірний облік виконаної працівниками роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

ФОП ОСОБА_1 в письмовому поясненні зазначила, що найманим працівникам не надавалася щорічна оплачувана відпустка, враховуючи те, що працівники працюють з 26.09.2007 р., тобто три роки підряд їм не надавалася щорічна оплачувана відпустка, що є порушенням ч. 5 ст. 11Закону України «Про відпустки» та п. 6 трудового договору.

Указані обставини підтверджуються матеріалами адміністративної справи та поясненнями правопорушниці.

Таким чином встановлено, що директор ФОП ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 41 ч. 1 КУпАП, але, враховуючи те, що вона вчинила правопорушення вперше, суд вважає за можливе призначити мінімальне стягнення штрафу, передбачене ст.41 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст. ст.41 ч.1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 за ст. 41 ч. 1 КУпАП піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Постанова може бути оскаржена особою, як притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

СУДДЯ: