Справа № 33-202/10 30.04.2010 30.04.2010 30.04.2010
Номер провадження: 33-202/10
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33-202/2010 року Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: ст. 124 КУпАП ОСОБА_1
Головуючий апеляційного суду: Губа О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2010 року апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді: Губи О.О.

при секретарі: Красюк А.М.

захисника: ОСОБА_2

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_3

розглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2010 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого головним спеціалістом управляння продажу карткових продуктів ВАТ «ВІЄЙБІБАНК», проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі на підставі ст. 38 КУпАП закрито у звязку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді 21 жовтня 2009 року близько 21.20 години ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Нікольській в районі перехрестя з вул. К. Лібкнехта в м. Миколаєві, в порушення вимог п. 12.3 ПДР України не виявив попереду перешкоду, яку водій обєктивно спроможний виявити, завчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного обїзду перешкоди та допустив зіткнення з автомобілем «Хонда» СР-В, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який завершував проїзд перехрестя. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. На думку апелянта судом не надано належної оцінки порушенню водієм ОСОБА_4 вимог дорожнього знаку 2.1 «Надати дорогу» ПДР України.

Також вважає безпідставним посилання судді на висновки судово автотехнічної експертизи, оскільки згідно з висновком експерта його провина можлива тільки при урахуванні пояснень свідків зі сторони потерпілого ОСОБА_4 Одночасно не погоджується із посиланням в постанові на пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо великої швидкості його транспортного засобу, оскільки на думку апелянта, їх свідчення спростовуються схемою ДТП та висновком експерта, згідно з якими гальмівний шлях його автомобіля складає 6,6 м. при швидкості руху близько 39 км. Крім цього звертає увагу на безпідставне посилання суду в постанові на свідчення свідка ОСОБА_7, оскільки останній не був присутнім в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, скасувати постанову судді та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги ОСОБА_3, вивчивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП оцінка доказів при провадженні у справах про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіривши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, схему до протоколу огляду місця ДТП, висновок судово автотехнічної експертизи, пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4, свідків, вважаю, що висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, містять істотні суперечності та не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники дорожнього руху виконують ці правила.

Відповідно до п. 16.10 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, що наближаються до даного перехрестя проїжджих частин по головній дорозі.

Зі схеми до протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 21.10.2009 року вбачається, що водій ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 21063 та рухався по вул. Нікольській в м. Миколаєві, яка є головною дорогою. З вул. К. Лібкнехта, яка є другорядною дорогою, в районі перехрестя з вул. Нікольською, в порушення вимог дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України рухався автомобіль «Хонда» СР-В під керуванням ОСОБА_4

З цього слідує, що в даній дорожньо транспортній пригоді водієві автомобілю «Хонда» СР В ОСОБА_4, відповідно до вимог п. 1.9 ПДР України, необхідно було при підїзді до перехрестя з головною дорогою завчасно обрати відповідний режим руху, при необхідності зупинитися, щоб дати дорогу транспортному засобу, що рухається по головній дорозі незалежно від напрямку руху останнього. Це також підтверджуються і висновком судово автотехнічної експертизи № 7074 від 12.03.2010 року.

На підставі вищевикладеного вважаю, що суд першої інстанції невірно встановив фактичні обставини справи і помилково визнав винним ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2010 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати.

Провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 зазначеного складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: