Справа № 2-а-49/10
Номер провадження 2-а-49/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.10 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судці Бліщ О.Б.

при секретарі - Вербещук В А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до Інспектора ВДАІ з обслуговування Яремчанської міської ради ОСОБА_2

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора ВДАІ м.Яремче ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 30 листопада 2009 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 КУпАП, а саме те, що він нібито, 30 листопада 2009 року о 11 год.45 хв. в с.Яблуниця, керуючи автомобілем, перевищив встановлену швидкість руху більше як на 20 км/год, рухався зі швидкістю 85 км/год. Вказану постанову вважає незаконною та такою що підлягає до скасування, оскільки насправді 30 листопада 2009 року в с.Яблуниця, він навіть не проїзджав. Однак, 29 листопада 2009 року, він разом зі своєю сім'єю їхав власним автомобілем на Буковель на відпочинок. В с.Яблуниця його було зупинено посадовою особою відповідача, який повідомив його, що ним перевищено встановлену швидкість руху та запропонував йому сплатити штраф на місці. На що позивач відмовився та пояснив інспектору, що швидкість руху ним не порушено. Тоді відповідач запропонував йому підписати пусті бланки, та повідомив, щоб нічого не переживав, бо його буде лише попереджено. Позивач, щоб не затримувати час, повіривши словам працівника ДАІ, підписався там, де він показував, хоча добре й не бачив, що підписує, бо має поганий зір. Про те, що на нього складено протокол та оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення дізнався тільки тоді, коли отримав копію постанови з відділу ДВС Рахівського РУЮ. Вважає накладене на нього стягнення незаконним та необгрунтованим, оскільки зі змістом протоколу його ознайомлено не було, так як підписував чисті бланки. Копії протоколу, до сьогоднішнього дня не отримував. Разом з цим оскаржувана постанова була надіслана йому поштою та отримана ним, тільки 04.02.2010 року. У зв'язку з наведеним просив поновити строк на оскарження постанови, скасувати постанову ВДАІ м. Яремче від 30.11.2009 року та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач, ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач, інспектор ВДАІ м. Яремче ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, заперечень суду не надав, тому на підставі ч.4 ст.128 КАС України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази суд приходить до наступного висновку.

З частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що до адміністративної відповідальності притягається водій, у чому числі за порушення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Як вбачається з постанови від ЗО листопада 2009 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за ч.1 ст.122 КУпАП, за те, що він 30.11.2000 року о 11 год. 45 хв. в с. Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, керуючи автомобілем перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті, більше як на 20 км/год, а саме рухався зі швидкістю 85 км/год.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із досліджуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, встановлено, що відповідач, як на підставу доведеності вини позивача, посилається виключно на показання приладу «Беркут». Натомість вказаний прилад не має функцій фото-, кінозйомки чи відеозапису. При цьому, з огляду на положення ст. 251 КУпАП, ця норма містить імперативний характер щодо можливості використання тільки тих технічних приладів та засобів, які мають функції фото-, кінозйомки чи відеозапису і можуть бути використані як доказ по справі. Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та постанови по справі відповідачем порушені вимоги наведеної норми, а також порушені положення ст. 280 КУпАП щодо встановлення всіх обставин справи. Так, відповідачем достовірно не встановлено, чи був винен саме позивач у вчиненому правопорушенні.

Відповідно до пунктів 12.1, 12.2, 12.6 «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС 26.02.2009 № 77 фіксація правопорушення учасниками дорожнього руху за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, є фіксацією порушення на електронний носій чи світлочутливу плівку, що може забезпечити визначення суті порушення та чітке зображення транспортного засобу, яким було вчинено правопорушення (його марку, колір, номерний знак) та, по можливості, водія, що знаходився за кермом. Про використання спеціального технічного засобу, працюючого в автоматичному режимі, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобу фото- і кінозйомки, відеозапису, робляться відповідні записи про їх використання в Журналі обліку матеріалів фіксації порушень правил дорожнього руху. Єдиною підставою для винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення є матеріали щодо адміністративного правопорушення, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Зі змісту постанови в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що в порушення наведеного положення до нього не додано матеріалів, на яких зафіксовано показання приладу «Беркут», яким вимірювалась швидкість руху.

Також відповідно до ст.10 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» результати вимірювань можуть бути використані за умови, якщо відомі відповідні характеристики похибок або невизначеності вимірювань. Натомість працівник ДПС не врахував похибку результатів вимірювань та не зафіксував це в постанові в справі про адміністративне правопорушення. Тобто результати вимірювання недостовірні, всі неясності та неточності повинні трактуватися на користь позивача, якщо посадова особа відповідача не наведе однозначних доказів.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Поряд з цим, при зверненні з позовом до суду позивач ставить питання про поновлення строку позовної давності, посилаючись на те, що такий пропустив з поважних причин.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 щодо поновлення строку для звернення до суду підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту. Аналогічні вимоги фактично містить і ст. 99 КАС України.

Як встановлено судом, адміністративне стягнення на позивача було накладено без його відома, зокрема протокол про адміністративне правопорушення ним підписувався, але за його словами тільки чистий бланк протоколу, при цьому йому не було роз'яснено права та обов'язки, порядок оскарження. Відповідно до чинного законодавства, строк позовної давності слід рахувати з моменту, коли особа дізналася про порушення своїх прав.

Як досліджено в процесі судового розгляду, про накладення на нього адміністративного стягнення постановою органів ДАІ, позивачу стало відомо лише в лютому 2010 року. Належних доказів, які б стверджували протилежне відповідачем суду не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду, оскільки відсутні встановлені законом докази, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку була вручена копія постанови чи повідомлення про відкриття виконавчого провадження за останньою.

Внаслідок цих обставин, враховуючи те, що адміністративне стягнення на позивача накладене без його участі в процесі розгляду справи, позивачу обставини про притягнення його до адміністративної відповідальності стало відомо лише 4 лютого 2010 році, суд вважає, що саме з цього періоду слід рахувати строк позовної давності.

В силу вимог ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

З огляду на викладене та враховуючи, що окрім показання вимірювача швидкості «Беркут» будь-яких інших доказів не наведено, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необгрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії АТ № 016366 від 30.11.2009 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Окрім того, судові витрати по даній справі, на підставі ст. 94 КАС України слід віднести за рахунок Держави.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 12, 17, 70, 71, 94, 99, 128, 159-163 КАС України, ч.4 ст.121, ст.ст. 251, 280, 283, 287, п.3 ч.1 ст. 288, ст.289, 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на оскарження постанови.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії АТ № 016366 в справі про адміністративне правопорушення від 30 листопада 2009 року про накладення на ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до адміністративного суду апеляційної інстанції через Рахівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Бліщ О.Б.