Апеляційний суд Житомирської області
№ 33-148/10
Постанова

Іменем України

12 травня 2010 року апеляційний суд Житомирської області в складі судді Андрушкевича С.З. з участю секретаря Ярошенка С.М., скаржника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляцію

ОСОБА_1 на постанову судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської

області від 31 березня 2010 року про адміністративне правопорушення по справі щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця

м. Коростеня, вул. Київська, 19/36, Житомирської

області, працює у вагонному депо м. Коростеня,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 30 березня 2010 року о 21-00 годині по вул. Жовтнева, 3, на законну вимогу працівника міліції надати на перевірку документи категорично відмовився, на неодноразові зауваження не реагував, вів себе зухвало, висловлювався в адресу працівників міліції нецензурною лайкою, хапав за форменний одяг працівника міліції, після чого був затриманий, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, за що на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 (двісті пятдесят пять) гривень.

В апеляції ОСОБА_1 просив постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Вважав, що викладені у постанові відомості не відповідають фактичним обставинам справи, постанову винесено з порушенням вимог чинного законодавства.

Посилався на те, що він правопорушення не скоював, не чинив злісної непокори працівникам міліції, які застосовували до нього фізичну силу, після чого відвезли в приміщення Коростенського MB, де і був складений адміністративний протокол, копію якого йому не було вручено, чим порушено право на захист.

Зазначав, що дав в суді ґрунтовні пояснення, яким суд не надав належної оцінки, а лише вказав, що ОСОБА_1 визнав свою вину, що не відповідає дійсності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляції підтримав обґрунтувавши їх вищенаведеними обставинами. Зокрема, пояснював, що 30.03.2010 року ввечері, після того, як начальник ВДАІ забрав у нього посвідчення водія, поїхав до лікарні, де пройшов медичне освідування щодо стану алкогольного спяніння. Отримавши висновок освідування, поїхав до відділу ДАІ, де зайшов в кабінет начальника, щоб показати цей висновок і отримати своє посвідчення. Там працівники ДАІ безпричинно побили та затримали його, одягнули кайданки і відвезли до Коростенського MB УМВС України, де він знаходився до 9.00 год. 31.03.2010 року. Ніякої непокори він працівникам міліції не чинив, копії протоколу не отримав, при затриманні його права йому не були розяснені, вини своєї у непокорі працівникам міліції він не визнавав. Дії працівників ДАІ оскаржив до прокуратури. Суд його пояснень до уваги не взяв, оцінки матеріалам справи не дав.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши скаржника, допитавши свідка, апеляційний суд вважає, що апеляція є обґрунтованою і підлягає задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи суд зобовязанні зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність та інше.

Як видно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення 30.03. 2010 року працівником ВДАІ ОСОБА_2 складено протокол за № 028416 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.(а.с.І) В рапортах працівників ДАІ від 30.03.2010 року вказано, що близько 21 год. в кабінеті начальника ВДАІ вони бачили молодого чоловіка, який лаявся нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, тому до нього були застосовані спецзасоби кайданки (а.с.2-3). 3 протоколу про адміністративне затримання видно, що ОСОБА_1М був затриманий 30.03.2010 року о 22 год.55 хв. та звільнений 31.03.2010 року о 9 год.00 хв.( а.с.4)

При розгляді справи в апеляційному суді свідок ОСОБА_3 вказав, що

30.03.2010року близько 21 год. знаходився в кабінеті начальника ВДАІ, куди прийшов разом з ОСОБА_1. ОСОБА_1 надав акт освідування попросив повернути йому посвідчення водія. Після цього його, ОСОБА_3І попросили вийти з кабінету, що він і зробив. За декілька хвилин до кабінет зайшли двоє працівників ДАІ з якимись документами. Згодом він почув шум в кабінеті, і коли заглянув туди, то побачив, що двоє працівників ДАІ повалили на підлогу ОСОБА_1, викручували йому руки, одягали кайданки.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_1 не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, не були взяті до уваги його пояснення, те, що він не визнавав своєї вини у скоєнні цього правопорушення, не дана належна оцінка його показам та рапортам працівників ДАІ.

За наведених обставин апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції достовірно не встановлено чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винен ОСОБА_1 у його вчиненні. Не встановлено достовірно ці обставини і при розгляді справи в апеляційному суді. Тому суд скасовує постанову від 31.03.2010 року і провадження в справі закриває за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.247 п.1, 294 КУпАП , апеляційний суд, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Коростенського районного суду Житомирської області від 30 березня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до

адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП України скасувати, провадження в справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: