Апеляційний суд Житомирської області
№ 33-207/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 липня 2010 року. Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області Яковлєв С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі справу про адміністративне правопорушення № 33-207/10 за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Романівського районного суду Житомирської області від 04 червня 2010 року, -

встановив:

зазначеною постановою судді Корчевського Вадима Петровича, 06 травня 1983

року народження, працюючого приватним підприємцем, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот пятдесят) грн. 00 коп. без конфіскації спеціального звукового сигнального пристрою (а.с.4).

Відповідно до постанови судді суду першої інстанції 04 квітня 2010 року о 16 год. 30 хв. в с. Будичани Чуднівського р-ну Житомирської обл. ОСОБА_1 керував моторолером „Вайпер, на якому, в порушення Інструкції про порядок видачі та обліку дозволів на встановлення та використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв, затвердженої Наказом МВС України від 22 серпня 2005 № 364 , був встановлений спеціальний звуковий сигнальний пристрій.

Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-5 КУпАП, тобто порушення порядку встановлення і використання спеціальних звукових сигнальних пристроїв (а.с.4).

На прийняте суддею рішення надійшла апеляційна скарга правопорушника ОСОБА_1, в якій він ставить питання про скасування постанови судді та закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовує скаргу тим, що він у зазначені день, час та місці дійсно керував моторолером і був зупинений працівником ДАІ. Після перевірки документів працівник ДАІ почав предявляти до нього претензії, що нібито на моторолері встановлено спеціальний звуковий пристрій, і почав складати протокол. Після цього він під диктовку працівника ДАІ написав пояснення. Зрозумівши, що він буде притягнутий до відповідальності за дії, які не вчиняв, він відмовився від підпису у протоколі.

В порушення порядку складення адміністративних матеріалів працівник ДАІ не вручив йому копію протоколу.

З текстом протоколу він ознайомився і отримав його копію лише в суді. При ознайомленні він виявив, що нібито допущене ним правопорушення підтверджується свідками, хоча сторонні особи при складанні протоколу працівником ДАІ були відсутні. Остання обставина стверджується тим, як на його думку, відсутністю підписів цих свідків у протоколі.

Крім того, як далі зазначає автор апеляції, суддя розглянув справу у його відсутність, при розгляді справи не викликав і не допитав свідків, а при накладенні на нього стягнення не вирішив питання про конфіскацію звукового пристрою, як це передбачено санкцією ст.122-5 КУпАП.

За таких обставин дії працівника ДАІ і судді вважає упередженими, так як спеціальні звукові пристрої можуть бути встановлені тільки на автомобілях (а.с.6).

Відповідно до ст.294 ч.5 КУпАП апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, прокурора, який приніс протест, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання. Дані вимоги закону апеляційним судом були виконані.

Згідно ст.294 ч.6 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, прокурора, який вніс протест, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 3-270/10, перевіривши постанову судді в межах, передбачених ст.294 ч.7 КУпАП, суд вважає, що апеляція правопорушника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно н.1.1 Інструкції про порядок видачі та обліку дозволів на встановлення та використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв, затвердженої наказом МВС України від 22.08.2005 р. № 364 і зареєстрованої в МЮ України 12.09.2005 р. за № 1033/11313, з наступними змінами і доповненнями, внесеними наказом МВС України від 08.12.2009 р. № 526 визначено процедуру видачі та обліку дозволів на встановлення та використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв на службових транспортних засобах, що використовуються для пересування осіб, стосовно яких здійснюється державна охорона, або на транспортних засобах міліції, оперативних або спеціальних транспортних засобах військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку в Збройних Силах України, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, податкової міліції, служб безпеки дорожнього руху, Служби безпеки України, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, Державного департаменту України з питань виконання покарань, швидкої медичної допомоги, аварійно-рятувальних служб, пожежної охорони, служб інкасації та перевезення цінностей Національного банку України та банків України, Управління державної охорони України.

Відповідно до п.1.4 цієї ж Інструкції дозвіл на встановлення та використання на службових транспортних засобах спеціальних світлових та звукових сигнальних пристроїв, а також видачі та обліку бланків дозволу на встановлення та використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв видається Департаментом Державтоінспекції МВС виключно на службові транспортні засоби, зазначені у пункті 1.1.

Пункт 2.1.в. Правил дорожнього руху передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі серед інших документів дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС, у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв.

Диспозиція ст.122-5 КУпАП передбачає відповідальність за порушення визначеного порядку встановлення і використання на транспортних засобах спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв у виді накладення штрафу від 50 до 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв або без такої.

З матеріалів справи - протоколу про адміністративне правопорушення серії AM № 104362 від 04 квітня 2010 року та поданої правопорушником апеляції, вбачається, що ОСОБА_1 особисто власноручно виклав текст пояснення, де пояснив про наявність встановленого на його моторолері спеціального сигналу. Разом з тим він у протоколі зазначав, що про необхідність погодження з ДАІ встановлення та використання спеціальних звукових сигнальних пристроїв не знав, обіцяв його демонтувати, а суд - попередити його.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується особистими підписами свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.2, 6).

Статтею 268 ч.2 КУпАП передбачено вичерпний перелік справ, за якими їх розгляд провадиться з обовязковою участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У зазначений перелік правопорушення, передбачене ст.122-5КУпАП і за вчинення якого був притягнутий до відповідальності ОСОБА_1, не включено.

Крім того, з повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення вбачається, що воно було відправлено судом 01 червня 2010 року за місцем проживання ОСОБА_1 і вручено 03 червня 2010 року матері ОСОБА_1 (а.с.3). Тобто, суддею при розгляді справи були дотримані вимоги ст.268 ч.І КУпАП щодо можливості розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За наведених обставин та при ненаданні ОСОБА_1 доказів протилежного суд критично відноситься до тверджень апелянта про відсутність встановленого на його моторолері спеціального звукового сигнального пристрою, упередженість працівника ДАІ при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та судді при розгляді даної справи.

Не ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення й посилання автора апеляції про відсутність сторонніх осіб під час його зупинки і складенні протоколу, а також їх підписів, так як такі підписи у протоколі серії AM № 104362 наявні (а.с.2).

При постановленні рішення суддя правильно керувався нормою закону - санкцією ст.122-5 КУпАП, яка є альтернативною щодо долі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв - з конфіскацією або без такої, а тому це посилання в апеляції є також безпідставним.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Романівського районного суду Житомирської області від 04 червня 2010 року, щодо нього ж - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: