Справа №2-а-2709/2010р.
ПОСТАНОВА Іменем України

15 грудня 2010 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді - Костюченко Г.С., при секретарі - Ордановій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ МВС України в Кіровоградській області про скасування постанови ВА 218456 про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління ДАІ МВС України в Кіровоградській області про скасування постанови В А 218456 від 25.10.2010 р. по справі про адміністративне правопорушення.

З адміністративного позову вбачається, що 25.10.2010 року відносно ОСОБА_1 інспектором ДАІ було складено протокол про порушення ним Правил дорожнього руху та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., з чим він не погоджується, оскільки правил дорожнього руху він не порушував. Однак інспектор ДПС склав протокол та виніс постанову, фактично не надавши ніяких доказів порушення ним правил дорожнього руху.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, повідомлений судом належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ст.69 КАС України, доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При повному невизнанні ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні правопорушення; враховуючи, що відповідачем не надано показань свідків або інших доказів та підтвердження того, що ОСОБА_1 було здійснено порушення правил дорожнього руху, вина позивача не доведена ніякими доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають частковому задоволенню, а саме постанову ВА 218456 необхідно скасувати; в задоволенні вимог щодо стягнення витрат по оплаті державного мита в розмірі 8 грн. 50 коп. та ІТЗ в розмірі 37 грн. - відмовити, оскільки відповідно до ст. 288 КпАП України особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. В задоволенні вимог щодо стягнення витрат на юридичну допомогу в розмірі 200 грн. теж необхідно відмовити, оскільки позивачем фактично не надано доказів надання йому юридичних послуг по даній справі.

Керуючись ст.ст. 69, 71,122, 160, 161, 163, 171-2 КАС У країни, ст. 288 КУ пАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в Кіровоградській області про скасування постанови ВА 218456 від 25.10.2010 р. по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову ВА 218456 від 25.10.2010 р., винесену відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч.2 КУпАП - скасувати.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: