Апеляційний суд Житомирської області
№ 33-22/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2010 року. Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області Яковлєв С.В., з участю

захисника - адвоката........ОСОБА_1,

потерпілого........ОСОБА_2

та правопорушника........ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі справу про адміністративне правопорушення № 33-22/10 за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_3 на постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 грудня 2009 року, -

встановив:

зазначеною постановою судді провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), щодо правопорушника

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого директором ТОВ „Юніком-пром, одруженого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, вперше притягнутого до адміністративної відповідальності, закрито у звязку із закінченням терміну накладення адміністративного стягнення.

Приймаючи дане рішення, суддя виходив з направлених на адресу суду матеріалів про адміністративне правопорушення, з яких вбачалося, що 19 червня 2009 року о 20 год. 25 хв. в м. Житомирі на перехресті вулиць Коростишівської та Саєнка водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем „Фольксваген (реєстраційний № 06 АЕ 9076) та рухаючись по дорозі, на якій (з його напрямку руху) були відсутні знаки пріоритету, не вважав, що перебуває на другорядній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем „Мерседес (реєстраційний № НОМЕР_1), яким керував ОСОБА_2.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) автомобілі отримали механічні пошкодження.

Суддя, розглянувши докази у справі та навівши і проаналізувавши їх у своєму рішенні, прийшов до висновку про те, що в діях водія ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.53-54).

В апеляції правопорушник ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді щодо нього, а справу направити на новий судовий розгляд.

На обгрунтування апеляції її автор зазначає, що обовязковою умовою адекватних дій водія з появою перешкоди або небезпеки є обєктивна можливість їхнього своєчасного виявлення. Тому вважає, що під час розгляду матеріалів ДТП суду необхідно було встановити коли саме водій у конкретних умовах обєктивно мав можливість виявити перешкоду або небезпеку, і вже, виходячи з цього, визначити технічну можливість попередження ДТП при даному ресурсі часу.

Згідно ж вихідних даних для експерта було неправильно визначено момент виникнення небезпеки - не з моменту виїзду автомобіля „Фольксваген на перехрестя, що призвело до помилкових висновків спеціаліста з дослідження обставин та механізму ДТП від 29 жовтня 2009 року.

Апелянт вважає, що його дії відповідали вимогам Правил дорожнього руху (далі - ПДР) (а.с.56-57).

Відповідно до ст.294 ч.5 КУпАП апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, прокурора, який приніс протест, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання. Дані вимоги закону були виконані.

Суд апеляційної інстанції, ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 3-4105/09, заслухавши пояснення

правопорушника ОСОБА_3 і його захисника - адвоката ОСОБА_1, які підтримали доводи апеляції з мотивів, наведених у них, потерпілого ОСОБА_2, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, пояснення старшого експерта НДКЕЦ при УМВС України в Житомирській області ОСОБА_4, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши постанову судді в межах, передбачених ст.294 ч.7 КУпАП, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при обставинах, викладених у постанові, доведена сукупністю розглянутих у судовому засіданні доказів.

З даними висновками і оцінкою доказів погоджується й суд апеляційної інстанції, так як докази вини правопорушника, які були безпосередньо судом досліджені, давали судді всі підстави для прийняття зазначеного рішення по справі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 19 червня 2009 року о 20 год. 25 хв. мала місце дана ДТП. При огляді місця ДТП і транспортних засобів були

зафіксовані дорожня обстановка та наслідки цієї пригоди. Будь-яких заяв чи зауважень від осіб, які брали участь в проведенні процесуальних дій, не надходило і вони були згідні з даними складеної схеми та проведених замірів, що підтверджується їх особистими підписами (а.с.2, 3-4, 5, 6).

Відповідно до п.п.1, 2 Висновку спеціаліста № 3/345 від 29 жовтня 2009 року у даній дорожній обстановці водієві автомобіля „Фольксваген ОСОБА_3 необхідно було діяти відповідно до вимог п.п.1.10, 10.1, 16.3, 16.11 і 16.15 ПДР, а водієві автомобіля „Мерседес ОСОБА_2 - п.12.3 цих же правил.

За п.п.5, 6 цього ж висновку в дорожніх умовах при заданих вихідних даних водій автомобіля „Мерседес ОСОБА_2 не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем „Фольксваген шляхом застосування своєчасного термінового гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху, а з технічної точки зору причина виникнення аварійної обстановки і даної ДТП є рух автомобіля „Фольксваген, яким керував водій ОСОБА_3, в напрямку руху автомобіля „Мерседес в момент знаходження останнього від місця зіткнення на відстані, що менша за зупиночний шлях автомобіля „Мерседес (а.с.38-41).

В судовому засіданні експерт ОСОБА_4, який був викликаний за ініціативою суду, підтвердив свої висновки № 3/302 від 02 жовтня 2009 року та № 3/345 від 29 жовтня 2009 року і пояснив, що інспектор ВПО ДТП УДАІ УМВС України в Житомирській області при зверненні по даній справі з врахуванням конкретних обставин ДТП дійсно неправильно визначив момент виникнення небезпеки, але з врахуванням даних матеріалів справи, пояснень сторін та встановленого судом можливо зробити висновок про те, що в ситуації, що склалась на момент даної ДТП, водій автомобіля „Мерседес ОСОБА_2 не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем „Фольксваген. Правильне ж визначення моменту виникнення небезпеки, на який посилається апелянт ОСОБА_3, ще більше вказує на вину останнього у виникненні даної ДТП.

Суддя суду першої інстанції при прийнятті рішення по суті, прийшовши до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, прийняв правильне рішення про закриття провадження відповідно до ст.247 п.7 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

За наведених обставин та думкою сторін про можливість прийняття рішення на підставі розглянутих судом доказів суд вважає, що доводи автора апеляції слід визнати безпідставними.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 грудня 2009 року щодо нього ж - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя