Справа №33-520/10 29.12.2010
Провадження №33-520/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Куценко О.В.

при секретарі Березняку В.В.

за участю особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

29 грудня 2010 року розглянув в м. Миколаєві адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 жовтня 2010 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, Росія, яка мешкає в АДРЕСА_1,

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що 25 серпня 2010 року в ході перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, був виявлений факт порушення вимог п. 12 ст. З Закону України від

01.06.2000року № 1776 - 3 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме ведення з порушенням встановленого порядку обліку товарів за місцем їх реалізації.

Суд визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

В апеляції ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляцію обґрунтовує тим, що на її думку суд невірно вказав дату перевірки - 25.08.2010 року замість 05.08.2010 року, крім того вона вважає, що доказів її вини, крім акту перевірки ДПА немає.

Так, перевіряючі змішують поняття ведення обліку доходів і витрат з обліком товарних залишків, повязуючи безпосередньо облік за книгою ф. № 10, яка встановлена Інструкцією про прибутковий податок з громадян, з обліком за п. 12 ст. З, ст.. 6 Закону України та Постановою КМУ № 1269 від

26.09.2001року, відповідно до яких книга за ф. № 10 та її ведення не мають нічого спільного з веденням обліку товарних залишків за Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». А тому вважає, що її притягнуто до адміністративної відповідальності неправомірно.

Крім того, вказує, що на цьому ґрунтується постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2010 року, в якій визнане протиправним та скасоване рішення ДПА у Центральному районі м. Миколаєва від 19 серпня 2010 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій до апелянта.

Також посилається на те, що суд не врахував характер вчиненого правопорушення, її особу, обставини, які фактично мали місце.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляції, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи 5 серпня 2010 року співробітниками Державної Податкової Адміністрації України в Миколаївській області була проведена перевірка дотримання порядку проведення розрахунків за товари ( послуги ) субєктом господарської діяльності - підприємцем ОСОБА_1 Перевіркою було встановлено, що за місцем реалізації та зберігання товарів - за адресою м. Миколаїв, пр. Леніна, 171, надлишок товару у розмірі 1505,0 грн. не відображено та не обявлено в книзі ОДВ № 1076 від 28.04.2005 року. Про що було складено акт.

4серпня 2010 року старшим державним податковим ревізором ДПА в Миколаївській області було складено протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 155-1 КУпАП, в якому було вказано, що ОСОБА_1 порушила п.12 ст. З Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 р. «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме - ведення з порушенням встановленого порядку обліку товарів за місцем реалізації та зберігання.

Суд, пославшись на те, що обставини правопорушення підтверджуються протоколом КН №934693 визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.І ст. 155-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, суд належним чином не дослідив фактичні обставини справи, не перевірив, чи дійсно ОСОБА_1 були допущені порушення, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до п.12 ст. З Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 р. «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані - вести у порядку встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Проте, відповідно до п.4 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого

підприємництва» № 746/99 від 28.06.1999 р. - субєкти малого підприємництва - юридична особа зобовязана вести лише книгу обліку доходів та витрат і касову книгу.

Форма Книги та порядок її ведення передбачені Постановою КМУ від 26 вересня 2001 року №1269.

Зазначена Книга не передбачає обліку товарних запасів саме за місцем реалізації.

Таким чином, жодним діючим законодавством не передбачено ведення підприємцем, який сплачує єдиний податок, обліку товарних запасів на складах чи за місцем їх реалізації.

Цієї позиції дотримується і Державна Податкова Адміністрація України, про, що вона повідомляє в своїх листах №6990/7/23-3117 від 14.05.1999 р., №3187/7/23-3117 від 21.02.2002 р., №10974/7/23-3117 від 14.07.2003 р..

Згідно свідоцтва Серії 3 №212165 від 1 грудня 2009 року ОСОБА_1 є субєктом підприємницької діяльності - платником єдиного податку.

Відповідно до п.4 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва» № 746/99 від 28.06.1999 р. вона, як субєкти малого підприємництва, зобовязана вести лише книгу обліку доходів та витрат.

Форма книги обліку доходів та витрат, яку ведуть громадяни субєкти підприємницької діяльності протягом календарного року, затверджена Постановою КМУ від 26 вересня 2001 року №1269, і видана ОСОБА_1 ДНІ в Центральному районі м. Миколаєва.

Із наданої ОСОБА_1 апеляційному суду, копії вказаної книги, вбачається, що форма цієї книги не передбачає ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

Таким чином, ОСОБА_1, як платник єдиний податку, не зобовязана нормативними актами вести облік товарних запасів на складах чи за місцем їх реалізації. Тому висновки ДПА в Миколаївській області про порушення ОСОБА_1 п.12 ст. З Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 р. «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є необґрунтованими.

Проте, при розгляді адміністративної справи судом першої інстанції, дані обставини належним чином не перевірені. Суд не мотивував своє рішення, притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 155-1 КУпАП, а лише послався на підтвердження обставин вчинення правопорушення протоколом, і не вірно прийшов до висновку про наявність в її діях вказаного правопорушення. Крім того, в постанові суду не вірно вказано, що правопорушення вчинено 25 серпня 2010 року, тоді як перевірка /ТТТА проводилась 5 серпня 2010 року, також не правильно вказано місце вчинення правопорушення - АДРЕСА_3.

Тому постанова суд підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд - ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 жовтня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.В. Куценко

Миколаївської області