Апеляційний суд Житомирської області
№ 33-378/10
Постанова

Іменем України

02 листопада 2010 року. м. Житомир.

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ткач С.О., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Радомишльського районного суду від 01 жовтня 2010 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого директором Радомишльського ДП „Радомишльський лісгосп АПК,

встановив:

Постановою судді на ОСОБА_1 було накладене стягнення за ст. ст. 163-1 ч. 1, 163-4 ч. 1 КУпАП у виді штрафу розміром 85 гривень.

Згідно постанови, працівниками податкової інспекції 27 серпня 2010 року було встановлено, що ОСОБА_1 працюючи керівником допустив заниження ПДВ на суму 315346 гривень, занизив „Декларації з ПДВ на суму 46719 гривень та несвоєчасно перерахував податок з доходів фізичних осіб на суму 7370 грн. 68 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати як передчасну і не законну. Мотивує тим, що не допускав порушення порядку ведення бухгалтерського обліку. Вважає, що він не вчиняв будь яких дій, які мають ознаки адміністративного правопорушення. Твердження податкової інспекції про несвоєчасне перерахування податку з доходів фізичних осіб, не створює обєктивну сторону правопорушення. У протоколі не наведено доказів того, що було встановлено порушення правил ведення податкового обліку чи його відсутність, а суддя прийняв рішення про накладення стягнення. Зроблений суддею висновок викладений у постанові, не відповідає фактично встановленому, так як він вину не визнавав і не визнає, а суддя вказав, що порушник вину визнав, розкаявся у вчиненому. Крім того, суддя прийняв рішення у той час, як податкове повідомлення ДПІ у Радомишльському районі оскаржене до ДПА в Житомирській області, тому визначена податківцями сума податку на додану вартість, є неузгодженою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляції, перевіривши матеріали адміністративної справи № 3-1075 Радомишльського районного суду, прихожу до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно п. 5.2.3. Закону України „Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, заява подана із дотриманням строків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту, зупиняє виконання платником податків податкових зобовязань, визначених у податковому повідомленні,

на строк від дня подання такої заяви до контролюючого органу, до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума податкового зобовязання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Дані вимоги закону податковою інспекцією при направленні адміністративного протоколу до суду і суддею при розгляді справи, належним чином не виконані.

При неузгодженій сумі податкових вимог, внаслідок подачі підприємством скарги, податковою інспекцією складений протокол.

У той час як ОСОБА_1 вину не визнавав, під час перевірки вчиненої податковою інспекцією і не визнав у суді, суддя у постанові вказав, що його вина стверджується визнанням вини.

Посадовими особами залишено без розгляду і спростування пояснення ОСОБА_1 про те, що у керованому ним підприємстві бухгалтерський облік вівся відповідно до положень підприємства, як субєкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість. Тому штрафні нарахування зроблені податковою інспекцією, підприємство вважає незаконними і вони оскаржені.

Доводи ОСОБА_1 стверджуються свідоцтвом № 100189265 - НБ № 060512 виданого Державною податковою адміністрацією України, про реєстрацію ДП „Радомишльський лісгосп АПК, як субєкта спеціального режиму оподаткування та скаргами на податкове повідомлення-рішення ДПІ, внаслідок подачі яких сума податкових зобовязань зроблених ДПІ, вважається неузгодженою.

Таким чином постанова судді за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП (не мотивована) та містить вказівки, які суперечать фактичним встановленим обставинам справи. В ній відсутній опис обставин, установлених при розгляді справи, та не вказано яким чином вони стверджують винність ОСОБА_1.

За наведених обставин, внаслідок наявності суттєвих і незясованих суперечностей під час виготовлення адміністративних матеріалів та суддею під час розгляду справи, постанова судді не ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні обставин Справи, є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю, за недоведеністю на даний час події і складу адміністративного правопорушення, що відповідно до ст. 247 КУпАП, виключає можливість провадження в справі.

Керуючись ст. ст. 247 ч. 1, 294 Кодексу України про адміністративні

правопорушення -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Радомишльського районного суду від 01 жовтня 2010 року, про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 85 гривень скасувати, провадження закрити, за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: