Апеляційний суд Житомирської області
№ 33-46/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2010 року. Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області Яковлєв С.В.

з участю

правопорушника........ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі справу про адміністративне правопорушення № 33 - 46 / 2010 за апеляційною за скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Романівського районного суду Житомирської області від 12 січня 2010 року, -

встановив:

цією постановою судді Островського Віталія Вікторовича, 23 грудня 1982 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого лісником ДП „Дзержинський лісгосп АПК, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.І Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді 1 (одного) року позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до постанови судді суду першої інстанції 24 грудня 2009 року 13 год. 45 хв. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1) і рухаючись в с. Залужне Романівського р-ну Житомирської обл., перебував в стані алкогольного спяніння і від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан спяніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5, 2.9 „а Правил дорожнього руху (далі - ПДР) та вчинив правопорушення передбачене ст.130 ч.І КУпАП (а.с.6).

В апеляції правопорушник ОСОБА_1 просить змінити судове тішення щодо нього, змінивши вид адміністративного стягнення в межах санкції ст. 130 ч. 1 КУпАП.

На обгрунтування апеляції її автор зазначає, що на час вчинення правопорушення, при складанні інспектором протоколу про адміністративне правопорушення та в судовому засіданні він визнав і визнає на даний час, що напередодні - 23 грудня 2009 року, тобто на свій день народження він дійсно вживав алкогольні напої. Безпосередньо ж в день складання протоколу він спиртні напої не вживав.

Від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан спяніння він відмовився за браком часу, так як на медичне обстеження було б затрачено не менше 3-ох годин. При цьому він знаходився при виконанні службових обовязків, а робочий час закінчувався о 18-ій годині і він не міг самовільно залишити роботу.

Просить врахувати те, що до адміністративної відповідальності він притягнутий вперше, позитивно характеризується за місцем роботи, працює лісником в ДП „Дзержинський лісгосп АПК і виконання його службових обовязків повязане з постійним управлінням транспортними засобами, а, крім того, просить врахувати клопотання керівника ДП „Дзержинський лісгосп АПК (а.с.8-9).

Ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 3 - 21 / 2010, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1, який підтримав подану апеляцію з мотивів, наведених у ній, перевіривши постанову судді в межах, передбачених ст.294 ч.7 КУпАП, суд вважає, що апеляція підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 24 грудня 2009 року о 13 год. 45 хв. ОСОБА_1 порушив вимоги ст.130 ч.І КУпАП за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії AM № 059820 та оскаржуваній постанові судді.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення ґрунтуються на сукупності розглянутих суддею доказів і апелянтом не оспорюються.

Суддя, правильно встановивши обставини вчинених ОСОБА_1 правопорушення і обґрунтовано прийшовши до висновку про доведеність вини ОСОБА_1, при вирішенні питання про вид і розмір стягнення повинен був керуватись загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення - ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови суддею дані вимоги закону не були дотримані.

Зокрема, суддя, розглядаючи справу по суті, не тільки не врахував обставин, що помякшують відповідальність, але й не мав будь-яких даних про особу правопорушника.

Так, по справі встановлено, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненому ним правопорушенні визнав повністю і щиро розкаявся у скоєному, що є обставиною, що помякшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення (ст.34 ч.І п.1 КУпАП).

Крім того, з матеріалів справи та доданих ОСОБА_1 до апеляції документів вбачається, що він : до адміністративної відповідальності притягується вперше (а.с.2) ; працює та позитивно характеризується за місцем роботи (а.с.11) ; директор ДП „Дзержинський лісгосп АПК у своєму клопотанні від 18 січня 2010 року № 10 просить не позбавляти лісника ОСОБА_1 права керування транспортними засобами у звязку з виробничою необхідністю (а.с.12).

Таким чином, суд вважає, що фактичні обставини вчиненого правопорушення та наведені вище обставини в їх сукупності дають підстави для задоволення апеляції ОСОБА_1 і зміни прийнятого суддею рішення.

Згідно вимог ст.293 ч.І п.4 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з чотирьох рішень, в тому числі змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням наведеного суд вважає, що ОСОБА_1 слід визначити стягнення у виді штрафу та в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст.130 ч.І КУпАП. При цьому суд виходить з того, що санкція ст.130 ч.І КУпАП передбачає стягнення у виді накладення штрафу на водіїв від 150 до 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від 1 до 2 років, або громадські роботи на строк від 40 до 50 годин, або адміністративний арешт на строк від 7 до 10 діб. Стягнення, передбачені ст.24 ч.І п.п.5-1 - 7 КУпАП не можуть бути призначені, так як посилюють накладене на ОСОБА_1 стягнення, як і не можуть бути призначені стягнення, передбачені цим же законом у п.п. 1, 3 та 4.

Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП, суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду, -

постановив:

апеляцію ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Романівського районного суду Житомирської області від 12 січня 2010 року щодо ОСОБА_1 в частині обраного щодо нього заходу стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.І КУпАП, змінити: застосувати щодо нього захід адміністративного стягнення у межах санкції вказаного закону у виді штрафу в розмірі 150 (ста пятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят) грн. 00 коп.

В решті дану постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя