П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа № 2-а-2030/2010 р.

30.09.2010року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.

при секретарі Ляшик С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови ВЕ№200576 від 04.08.2010р. по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови ВЕ№200576 від 04.08.2010р. по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 04.08.2010року відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КпАП України, в якому було зазначено, що він рухався на автомобілі «Шкода октавия» н/зВЕ2205АС та на перехресті пр. Леніна та вул. 8 березня, не пропустив пішохода на нерегульованому пішохідному переході. В той же день винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у сумі 340грн. З протоколом позивач не згодний, оскільки вважає що його вина не доведена ніякими фактичними даними. Вважає що п.18.1 ПДР він не порушував, оскільки не створював перешкоди або небезпеки для пішоходів. Він двічі подавав скаргу до начальника ДАІ, отримав відмови, тоді звернувся до суду. Тому вважає що строк для звернення до суду не пропущений.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона знаходилась в автомобілі разом з позивачем. В районі Центрального ринку був нерегульований пішохідний перехід. Вони зупинились щоб пропустити пішоходів, але через декілька метрів їх зупинили працівники ДАІ та сказали, що водій не пропустив пішоходів. Її у якості свідка відмовились опитувати.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, від нього надійшли заперечення по справі з фотознімками. Просить позов не задовольняти.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд переходить до наступного.

04.08.2010року відносно ОСОБА_1 за порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) інспектором ДАІ був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою ВЕ№200576 від 04.08.2010р. про накладення адміністративного стягення на позивача було накладено стягнення передбачене статтею 122 ч.1 КУпАП у розмірі 340гривен.

Відповідь на скаргу згідно супроводжувального листа ВДАІ м. Миколаєва надано 19.08.2010року, тому строк для звернення до суду позивачем не пропущений.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративні правопорушення, які фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення.

В даному випадку правопорушення було виявлено та зафіксовано інспектором ДПС, доказом в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, показання технічного засобу, що має функцію фото фіксації, пояснення позивача надані при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Позивач при підписанні протоколу зазначив що з протоколом ознайомлений, пояснення надав на окремому аркуші.

Пункт 18.1 Постанови Кабінету міністрів України «Про Правила дорожнього руху» N 1306 від 10.10.2001р. передбачає, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Пунктом 18.4 ПДР передбачена зобовязання водія у разі, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

З фото доданих представником відповідача до заперечень вбачається, що, тоді як у сусідній смузі руху транспортні засоби стоять, пропускаючи пішоходів, транспортний засіб яким керував позивач рухається при наявності на переході пішоходів.

Відповідно до коментарів до Правил дорожнього руху, на нерегульованих пішохідних переходах пішоходи мають право переваги у русі з моменту, коли вони почали рух по пішохідному переходу. Таким чином водій повинен враховувати можливість маневру пішохода (зупинку, біг, тощо) та передбачити можливий розвиток ситуації: якщо є вірогідність, що шляхи руху пішоходу (незалежно від того як він рухається) та транспортного засобу можуть пересікатись виключити дану ситуацію та надати перевагу в русі пішоходам.

У відповідності до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та встановлений перелік допустимих доказів: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей та іншими документами. При цьому статтею не передбачено обовязковість наявності усіх доказів одночасно для встановлення наявності чи відсутності факту правопорушення.

В діях посадової особи порушень не виявлено, оскільки у відповідності до ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів зазначених у статтях 222 - 244-17 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів. Статтею 222 КУпАП передбачено, що розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені частиною 1 та 2 статті 122 відноситься до компетенції органів внутрішніх справ. Постанова про накладення адміністративного стягнення відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України №77 від 26.02.2009року затверджена Інструція з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, згідно пункту 2.13. - посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП) .

Позивачем не надано жодних доказів, які б спростовували факт правопорушення, звернення до суду суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, тому суд вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 160-163, 171-2 КАС України, ст. 293 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови ВЕ№200576 від 04.08.2010р. по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

В порядку ст.171-2 КАС України постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: