Справа № 3-3426/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2010 року М.Кіровограда

Суддя Кіровського районного суду М.Кіровограда ОСОБА_1, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли з ВДАІ М.Кіровограда, громадянина України, ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1, працює "Швидка допомога" фельшер, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу, 05.08.2010 року близько 22.30 години ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21114, державний номерний знак В А 7074 АК рухався в с.Тетерівка, Жашківського району, Черкаській області та скоїв ДТП порушивши вимоги п.п. 12.2, 12.3 ПДР України, чим згідно протоколу вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

ОСОБА_2 в суді вину не визнав, та пояснив, що 05.08.2010 року приблизно о 22 год 30 хв в с.Тетерівка, Жашківського району. Черкаській області була скоєна дорожньо- транспортна пригода за його участю.

Стосовно ДТП пояснює, що дійсно 05.08.2010 року близько 22.30 години керува транспортним засобом ВАЗ 21114, державний номерний знак НОМЕР_1 в с.Тетерівка, Жашківського району, Черкаській області та була скоєна дорожньо- транспортна пригода за його участю, але п.п. 12.2, 12.3 ПДР України він не порушував так як відповідно до п. 12.2 ПДР України рухаючись у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху була близь 40 км/год, тобто така, що водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Виконав вимоги і п.12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки хтя руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди., тобто прийняв усі міри для екстренноготгальмування.

Крім того зазначив, що не міг бачити пішохода так як той вискочив і за припаркованого автомобіля відразу на проїзжу частину, тобто уникнути ДТП не мав жодної можливості, крім того пішохід перебував в стані алкогольного спяніння.

Після удару зупинив транспортний засіб, увімкнув аварійну сигналізацію, встановив знак аварійної зупинки, повідомив про ДТП підрозділ міліції, почав вживати всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди та організування обїзду місця пригоди.

Під час провадження по справі інспекторами ДАІ було порушено: право на правову допомогу та захист надане мені ст.ст. 59, 63 Конституцією України (надалі за текстом -Конституція), ст. 268 КУпАП, що підтверджується офіційним тлумаченням Конституційного Суду України статті 59 у Рішенні Конституційного Суду N ІЗ-рп 2000 від 16.11.00.; право знайомитися з матеріалами справи у відповідності до ст. 268 КУпАП; право давати пояснення у відповідності до ст. 268 КУпАП; право заявляти клопотання у відповідності до ст. 268 КУпАП.

Порушення вищезазначених прав, потягло необАєктивне. не всебічне, неповне зіпсування обставин справи, відсутність у діях інспектора точної відповідності закону, що не відповідає завданню провадження в справах про адміністративні правопорушення закріпленого у ст. 245 КУпАП, також порушує конституційний принцип діяльності посадових осіб органів державної влади лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також інспекторами були порушенні процесуальні норми, що підтверджується їх (інспекторів) діями та змістом Протоколу. Адже, відповідно ст. 245 КУпАП на посадову особу, що веде провадження в справах про адміністративні правопорушення при з'ясуванні наявності або відсутності правопорушення покладено обов'язок своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин на основі суворого додержання законності, що стосуються кожної справи.

При провадженні по справі було застосовано спрощений підхід, що не допустимо, а саме обґрунтування вини формується лише на одних даних сприймання подій інспектором, які не підкріплені ніякими об'єктивними даними та з яких неможна визначити наявність або відсутність правопорушення, без застосування будь-яких інших фактів які б підтверджували наявність або відсутність провини (віповідне показання свідків, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інш.); таку ж думку має Пленум Верховного Суду України який зазначає у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» про на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті.

Обґрунтування вини формується лише на одних суб'єктивних даних сприйняття події інспектором, в Протоколі відсутнє будь-яке обґрунтування вини особи що притягається до адміністративної відповідальності. Протокол складений без дотримання ст.ст. 254, 256 КУпАП та «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» (затверджено Наказом МВС 22.02.2001 № 185): протокол складений не уповноваженою особою (у особи відсутнє спеціальне звання), реквізити Протоколу заповнюються нерозбірливим почерком та в неповному обсязі, є виправлення; відсутні відомості, необхідні для вирішення справи (яким чином було зафіксовано зазначене порушення; обґрунтування об'єктивності даних на підставі яких встановлено порушення; навіть не зазначено обставин події, а де яких з них не відповідають дійсності: де саме здійснена пригода, відсутня точна вказівка на нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Зауважує, що ним було зроблено все щоб допомогти працівникам які оформляли ДТП здійснити об'єктивне з'ясування у сіх обставин ДТП та взагалі для розгляду справи, а дії пішохода та поява його на автодорозі у стані спяніння і були підставою та наслідком ДТП.

Вважає, що відповідні обставини не мали місця, оскільки ним ПДР України не було порушено, а інспектор помилково прийшов до висновку про необхідність притягнути його до адміністративної відповідальності опершись на необ'єктивні докази, й при цьому під час адміністративного провадження допустив порушення встановленого законом порядку провадження по справі, дії інспектора не відповідають вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, адже органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому з висновками інспектора про вчинення ним адміністративного правопорушення погодитися не можна, в розумінні ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення я не порушував ПДР, й внаслідок чого не можу бути притягнутий до адміністративної відпові дальності.

Враховуючі вищевикладене вважає, що Протокол, складений з порушеннями прав та чинного законодавства України, є таким що не відповідає законодавств" України.

Також ОСОБА_2 вказує, що мав право розраховувати на п. 1.4 ПДР України, який вказує, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують Правила Дорожнього руху..

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, докази, вважаю, що вина не знайшла свого підтвердження так ОСОБА_2 рухався з дотриманням ПДР. а тому вважаю за необхідне закрити провадження у даній справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 124, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1