Апеляційний суд Житомирської області
№ 33-385/10
Постанова

Іменем України

12 листопада 2010 року апеляційний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Андрушкевича С.З.

з участю скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2010 року про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП по справі щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 25 серпня 2010 року о 12-35 год. в с. Рудня-Пошта Житомирського району керував автомобілем BA3-21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан спяніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.І КУпАП, за що на нього накладено стягнення у вигляді позбавлення прав керування транспортними засобами строком один рік.

В апеляційній скарзі на постанову судді Плужніков А.В. просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, яку просив скасувати з призначенням більш мякого адміністративного стягнення у виді мінімального штрафу в сумі 2550 грн. Посилається на те, що всупереч вимогам ст. 268 КУпАП він не отримував виклик до суду, у звязку з чим був позбавлений можливості взяти участь в судовому засіданні. Також суд не виконав вимоги ст. 285 КУпАП - не надіслав скаржнику копію постанови протягом трьох днів з дня її винесення, через що він тільки 25 жовтня 2010 року дізнався про її існування. ОСОБА_1 вказував на те, що при винесенні постанови суд не врахував його особу, помякшуючі обставини, зокрема те, що він є інвалідом другої групи, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався і даний час не працює і використовує автомобіль для поїздок до медичних закладів, а також як можливе джерело доходів, тимчасових заробітків.

Вислухавши скаржника, який просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, доводи апеляційної скарги підтримав, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, апеляційну скаргу задовольнити.

В матеріалах справи всупереч вимог ст. 294 КУпАП відсутня інформація про належне повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 295 КУпАП копія рішення по скарзі або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надсилається особі, щодо якої її винесено, а згідно матеріалів справи копію постанови суду скаржник отримав лише 25 жовтня 2010 року, коли прийшов до суду.

Відповідно до ст. 33 ч. 2 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Суддя, застосовуючи адміністративне стягнення до ОСОБА_2 за вчинене правопорушення, хоча і визначив його у межах, встановлених КУпАП, але при цьому належним чином не врахував особу правопорушника, помякшуючі обставини. У звязку з цим дана постанова суду першої інстанції хоча і є законною, але при визначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 апеляційним судом визнається необґрунтованою.

Апелянт є інвалідом другої групи, до адміністративної відповідальності притягується вперше. Він не працює і використовує автомобіль для поїздок до медичних закладів, а також як можливе джерело доходів, тимчасових заробітків.

В судовому засіданні правопорушник вимоги апеляції підтримав обґрунтувавши їх вищенаведеними обставинами.

Виходячи із санкції ст. 130 ч.І КУпАП і врахувавши як всі доводи скаржника про заміну адміністративного стягнення, так і те, що воно є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2550 грн.. Крім того, визначення такого виду та розміру стягнення не є його посиленням відносно до попереднього, застосованого до ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 293 , 294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Житомирського районного суду від 25 вересня 2010 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2010 р. щодо ОСОБА_1 у частині визначення заходу стягнення в межах, передбачених ст. 130 ч. 1 КУпАП, змінити, а саме застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2550 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: