Апеляційний суд Житомирської області
№ 33-452/10
ПОСТАНОВА Іменем України

29 грудня 2010 року м. Житомир

Апеляційний суд Житомирської області в складі :

судді Андрушкевича С.З

з участю секретаря Панасюк Ю.А

скаржника ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу на постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29 листопада 2010 року в справі про адміністративне правопорушення №3-4809/10,

встановив:

зазначеною постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина У країни,

визнано винним у вчиненні правопорушення ,передбаченого ст.5 ч.І п. г Закону України „Про боротьбу з корупцією за наступних обставин.

ОСОБА_1 визнано винним в тому ,що він під час подання документів на конкурс щодо заміщення посади начальника відділу екологічного контролю атмосферного повітря , поверхневих вод та небезпечних хімічних речовин Державної екологічної інспекції в Житомирській області, всупереч вимогам Інструкції по заповненню особових карток ( форма П-2ДС), затвердженої наказом Мінстату України від 26.12.1995 року №343, не вказав у п.а додаткових відомостей особової картки державного службовця факт наявності судимості.

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 7.11.2008 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.27 п.2,364 ч.І, 27 п.2, 368 ч.2 КК України та йому було призначено покарання у вигляді пяти років позбавлення волі з позбавленням права займати посади на державній службі України строком на один рік шість місяців з конфіскацією всього майна ,що йому належить, із звільненням на підставі ст.75,76 п.п.3,4 ст.77 КК України від відбування основного покарання з іспитовим строком два роки.

В зазначених діях ОСОБА_1. наявний умисел та корисливий мотив, поскільки в разі зазначення відомостей про судимість він не був би прийнятий на посаду начальника відділу екологічного контролю Державної екологічної інспекції в Житомирській області. Згідно вимог ст.12 Закону України „Про державну службу , не можуть бути обраними або призначеними на посаду в державному органі та його апараті особи, які мають судимість, що є несумісним із заняттям посади.

В апеляції ОСОБА_1 вказував , що постанова суду є незаконною, просив її скасувати, а провадження в справі закрити.На обгрунтування апеляції вказував, що 10.06.2010 року під час подання ним документів на заміщення посади начальника відділу екологічного контролю Державної екологічної інспекції в Житомирській області він небув державним службовцем чи іншою особою , перелік яких є у ст.2 Закону України „Про боротьбу з корупцією, що можуть бути притягнуті до відповідальності в межах згаданого закону. Суд, на його думку, цієї обставини не врахував, помилково визнав його субєктом корупційного правопорушення та застосував до нього законодавство, що на його дії не поширюється. Крім цього , вказував, що станом на 10.06.2010 року покарання у вигляді позбавлення права займати посади на державній службі ним вже було відбуте. Також вважав , що провадження в справі потрібно закрити за закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, поскільки документи ним подавались 10.06.2010 року, а притягнений він до відповідальності 29 листопада 2010 року.

Вислухавши ОСОБА_1, який доводи апеляційної скарги підтримав, обґрунтувавши їх вищенаведеними обставинами, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення , апеляційний суд прийшов до висновку , що апеляційна скарга є необгрунтованою та не підлягає до задоволення.

Суд першої інстанції , розглядаючи справу , належним чином дав оцінку вказаним документам та прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_1 є субєктом вказаного правопорушення , в його діях наявний склад цього правопорушення і його вина у вчиненні цього правопорушення є доведеною.

При цьому суд першої інстанції враховував, що ОСОБА_1 під час подання документів на зайняття посади державного службовця повідомив про себе недостовірні дані щодо судимості, маючи при цьому умисел та корисливий мотив, оскільки згідно ст.12 Закону України „Про державну службу не можуть бути призначеними на посаду державного службовця особи , які мають судимість, що є несумісною із зайняттям посади. Також суд взяв до уваги те , що правопорушення було вчинене ОСОБА_1 10.06.2010 року, протокол складено 11 жовтня 2010 року, тобто в межах шестимісячного строку , який передбачено Законом України Про боротьбу з корупцією.

Твердження апелянта , що станом на 10.06.2010 року його судимість вже була погашена, є безпідставним і спростовується постановою Богунського районного суду м.Житомира , згідно якої лише 16.11.2010 року він був звільнений від відбування покарання.

За таких обставин апеляційний суд прийшов до висновку, що підстави для задоволення апеляції та скасування постанови відсутні.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.293,294 КУпАП , апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення , а постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27 листопада 2010 року що до ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення , є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: