Справа № 3-1245/2010
Провадження № 3-1245/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2010 м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Ткаченко І.М. розглянув матеріали, які надійшли від державної податкової інспекції м. Енергодар про притягнення до адміністративної відповідальності:

Прізвище, імя, по батькові: ОСОБА_1,

Рік народження: ІНФОРМАЦІЯ_1,

Місце народження: с. Мостовка, Прибайкальського району, Бурятія, РФ,

Місце роботи: приватний підприємець,

Місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 23, кв. 80, за ч. 1 ст. 1633 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28.04.2010 року, о 1425 годині, 28 квітня 2010 року, ОСОБА_1, яка є приватним підприємцем, у приміщенні туристичного агентства, яке розташоване за адресою м. Енергодар, вул. Радянська б. 10, 2 поверх, не виконала законні вимоги посадових осіб ДПІ у м. Енергодар, а саме, умисно створила неналежні умови для проведення виїзної планової документальної перевірки, ігнорування законних вимог працівників ДПС, які здійснювали перевірку, шляхом не допуску посадової особи ДПІ у м. Енергодар, до проведення виїзної планової документальної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року.

У судове засідання правопорушниця не зявилася, надала клопотання та пояснення у яких провину не визнала та пояснила, що 28.04.2010 року до неї на роботу прийшли працівники податкової інспекції з метою проведення перевірки. На її пропозицію надати законні підстави для проведення перевірки, попередження, направлення, то що, працівники податкової інспекції розвернулися та пішли. Ніяких перешкод в проведенні перевірки вона не чинила. Просить провадження по справі припинити, за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Дослідив матеріали справи, пояснення правопорушниці, та свідків, суд приходить до наступних висновків.

Як зазначає в клопотанні правопорушниця, то провадження по справі повинно бути закрите, оскільки вона не є субєктом правопорушення, оскільки не являється посадовою особою.

З доводами правопорушниці, що вона не є посадовою особою суд погодитися не може з наступних підстав.

Так, диспозиція статті 163 і КпАП України складається з двох частин. Перша частина вказує на субєкт адміністративного правопорушення, якими є керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій і таке інше.

З наданих ДПІ матеріалів видно що правопорушниця є фізична особа - підприємець зареєстрована в установленому законом порядку і має відповідне свідоцтво.

Відповідно до визначення службової особи, вказаного у примітці до статті 364 Кримінального кодексу України, службовими особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обовязків, або виконують такі обовязки за спеціальним повноваженням.

Згідно з цього поняття, суд вважає, що ОСОБА_1 є посадовою особою, оскільки вона за спеціальним повноваження, а саме за свідоцтвом на зайняття підприємницькою діяльністю, має організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

Крім того, відповідно до ст. 51 Цивільного Кодексу України, до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 є субєктом адміністративної відповідальності зач. 1 ст. 1633 КпАП України.

Однак, у другій частині мова йде про законні вимоги посадових осіб органів державної податкової служби, перелічені у пункті 8 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», а саме:

органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право:

8) вимагати від платників податків, діяльність яких перевіряється, усунення виявлених порушень податкового законодавства, контролювати виконання законних вимог посадових осіб органів державної податкової служби, а також припинення дій, які перешкоджають здійсненню повноважень посадовими особами органів державної податкової служби.

Таким чином, є порядок, згідно якого податкова служба має реалізувати своє право.

Отже цей порядок, стосовно проведення планової, виїзної, документальної перевірки передбачений статтею 111 «Підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів)» Закону України «Про державну податкову службу в Україні», згідно якої плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка.

Планова виїзна перевірка проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності платника податків за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної податкової служби не частіше одного разу на календарний рік. Право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Таким чином, право на проведення планової виїзної перевірки передбачено ст. 11і Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Як вбачається з наданих документів, ОСОБА_1 повідомлення про проведення планової виїзної перевірки отримала 17.04.2010 року (а.с.10). Згідно копії повідомлення № 3257 (о.с.9), від 29.03.2010 року, ОСОБА_1 було попереджено про проведення перевірки у період з 07.04.2010 року по 20.04.2010 року.

Таким чином, суд вважає, що працівниками податкової служби в зазначений у повідомлені строк повинна була бути проведена перевірка.

Як вбачається з направлення на проведення перевірки № 128 від 28 квітня 2010 року, проведення перевірки дозволяється провести з 28.04.2010 року по 14.05.2010 року. Але, про дану дату проведення перевірки, ОСОБА_1, як того вимагає закон, повідомлена не була.

Таким чином, суд вважає, що у працівників податкової служби не виникло право на проведення планової виїзної перевірки, оскільки ними не були виконані вимоги ст. 11і Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

На підставі викладеного, суд вважає, що справа повинна бути припинена у звязку з відсутністю у дієх ОСОБА_1 складу правопорушення.

Керуючись ст. 247, ст. 284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163 і КпАП України закрити, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів.

Суддя І. М. Ткаченко