ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2010 року м.Львів

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області Волинець М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 червня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 1 ст. 41 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.

встановив:

17 червня 2010 року постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.

Згідно постанови суду першої інстанції, 17.05.2010 року під час проведення перевірки головним інспектором праці ОСОБА_2М - ДП «Санаторій Львів», що в м. Львові-Брюховичі, на вул. Курортна, 8, було виявлено, що ОСОБА_1, працюючи на посаді директора ДП «Санаторій Львів» порушив вимоги законодавства про працю, а саме вимоги ст. 24 Закону України «Про оплату праці» та ч. 1 ст. 115 КЗпП України - в частині порушення строків виплати заробітної плати, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Не погоджуючись із рішення суду, 09 липня 2010 року ОСОБА_1В подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити, як такий, що пропущений з поважних причин строк на оскарження Постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 червня 2010 року, вказану постанову скасувати, а провадження у справі закрити за малозначністю вчиненого правопорушення.

В обгрунтування наведеного покликається на те, що він, як посадова особа не міг із об'єктивних причин виконати свої обов'язки перед колишнім працівником ДП Санаторій «Львів» ОСОБА_3 через врай скрутний фінансово-економічний стан підприємства та з огляду на сезонність роботи санаторію.

Водночас, зазначає, що суд першої інстанції, всупереч вимог чинного законодавства при накладенні адміністративного стягнення не врахував обставин, що пом'якшують відповідальність, зокрема, те, що він раніше не притягався до адміністративної відповідальності, а заробітну плату ОСОБА_3 виплачено у повному обсязі до складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Правопорушник у засідання апеляційного суду Львівської області не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить по переконання, що в задоволенні такої слід відмовити з наступних підстав.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Приймаючи рішення по справі, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, що стверджується поясненнями самого правопорушника у суді першої інстанції, а також актом перевірки № 13-01-093/0727 від 17.05.2010 року (а.с. 1-4), за результатами проведення якої встановлено порушення вимог ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ст. 115 КЗпП України в частині порушення строків виплати заробітної плати.

На підставі наведеного, висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові.

Водночас покликання в апеляційній скарзі на неврахування судом першої інстанції обставин, що пом'якшують відповідальність за вчинене правопорушення є безпідставним, оскільки суд вірно кваліфікував дії апелянта за вказаною статею КУпАП, застосувавши до нього стягнення відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням згідно ст. 33 КУпАП характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника. ступеня його вини, обставин, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Оскільки строк на подачу апеляції скаржником пропущено з поважних причин, такий підлягає поновленню.

Доводи апеляції висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.33, 285, 294 КУпАП суддя апеляційного суду Львівської області

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 червня 2010 року.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 17 червня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 1 ст. 41 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави залишити без змін, а апеляцію ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Волинець