Справа № 3-2083/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО серпня 2010 року

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Пелеп Ю.К., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Територіальної державної інспекції праці у Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, приватного підприємця, мешкаючого за адресою: м.Красноармійськ, м-н «Сонячний», 33/4, Донецької області,

за ст.41 ч.І КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

При перевірці фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (юридична адреса: Донецька область, м.Красноармійськ, м-н «Сонячний», 33/4), який має свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності серії В01 № 003087 від 11.03.2005 року, запис про державну реєстрацію № 0001236, є посадовою особою та на підставі вимог ст.21 КЗпП України виступає однією із сторін трудового договору і як роботодавець повинен забезпечувати реалізацію трудових прав громадян, виявлено порушення вимог діючого трудового законодавства про працю, яке полягає в наступному:

-в порушення вимог ст.ст. 29, 142 КЗпП України не розроблені Правила внутрішнього трудового розпорядку, оскільки останні відсутні, не оговорено режими роботи всіх категорій найманих працівників;

-в порушення вимог пункту б трудового договору та вимог ст. 10 Закону України «Про відпустки», якими передбачено складання графіку до 5 січня поточного року, не розроблений графік надання щорічних чергових відпусток найманим працівникам;

-в порушення ст. 74 КЗпП України та ст.ст. 2, 6 Закону України «Про відпустки» має місце ненадання чергових щорічних відпусток (так, з моменту влаштування, з 27.01.2009 року ОСОБА_2 має одну повну невикористану відпустку за період з 27.01.2009 року по 27.01.2010 року);

-перевіркою встановлено, що у фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 працюють водії, яким згідно «Списку виробництв, посад, робіт та професій», затвердженого Кабінетом Міністрів України, належить додаткова відпустка за ненормований робочий день в кількості 7 календарних днів, відповідно до вимог ст.7б КЗпП України та ст.8 Закону України «Про відпустки» в частині надання чергових відпусток робітникам з ненормованим робочим днем. Але в трудових договорах п.б передбачена тривалість щорічної оплачуваної відпустки у кількості 24 календарних днів. Таким чином, при наданні щорічних відпусток найманим працівникам має бути виданий наказ відповідного надання всім найманим працівникам, робота яких повязана з підвищеним нервово-емоціональним і інтелектуальним навантаженням, і ненормованим робочим днем, чергових відпусток з додатковими 7 календарними днями. Фактично конкретна вимога при наданні щорічних відпусток не витримується (так, ОСОБА_3, водію маршрутного таксі, який працював з 16.02. по 31.05.20І0 року повинна бути нарахована компенсація за невикористану щорічну відпустку із розрахунку за 31 календарний день, а фактично нарахована із розрахунку за 24 календарних дні, таким чином, необхідно провести перерахунок і провести доплату до компенсації за невикористану щорічну відпустку в кількості за 2 календарних дні);

-в порушення вимог ст. 115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці» терміни виплати заробітної плати встановлені один раз на місяць (так, за травень 2010 року заробітну плату виплачено 16.06.2010 року в сумі 1705,73 гривень, за червень 2010 року заробітну плату виплачено 16.07.2010 року в сумі 793,28 гривень, за липень 2010 року заробітну плату виплачено 16.08.2010 року в сумі 802,63 гривень);

-в порушення ст.95 КЗпП України, ст.ЗЗ Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про індексацію грошових доходів громадян», та постанови Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року (зі змінами і доповненнями), згідно якого індексації підлягають щомісячні грошові доходи громадян, незалежно від їх розміру і повинні виплачуватись щомісячно, згідно встановлених коефіцієнтів, індексація грошових доходів робітників не проводилася жодного разу, хоча індекс споживчих цін перевищував поріг (так, ОСОБА_2 необхідно було нарахувати індексацію за 2010 рік в сумі 4,53 грн., т.я. підвищення заробітної плати з квітня 2010 року склало 15.00 грн., а індексація склала 16.51 грн., відповідно різниця кожного місяця складала 1,51 грн.);

- в порушення п.2.8 розділу її Генеральної угоди між Кабінетом Міністрів України, всеукраїнськими обєднаннями організацій роботодавців і підприємств та всеукраїнськими профспілками і профобєднаннями та Регіональної угоди між «Донецькою облдержадміністрацією, профспілковими обєднаннями Донецької області та Донецькою обласною організацією роботодавців, ст.ст. 1-6, 10, 15 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 94-97 КЗпП України, Законів України «Про державний бюджет» на відповідний період, має місце нарахування та виплати працівникам заробітної плати виходячи з розрахунку майже мінімальної заробітної плати, тарифна ставка робітника ] розряду не встановлена в розмірі не менш як 120/о встановленого законодавством розміру мінімальної заробітної плати, крім того не застосовується регіональний коефіцієнт 1.15, враховуючий перевищення прожиткового мінімуму в Донецькій області над середнім прожитковим мінімумом по Україні, не своєчасно застосовуються та вводяться в дію нові посадові оклади (так, заробітна плата ОСОБА_2 за 1-3 місяці 2010 року складає 869 гривень, за 4-6 місяці 2010 року - 884 гривні, з 7 місяця 2010 року - 900 грн., в той час, як з 01.01.2010 року державою встановлено мінімальну заробітну плату в розмірі 869 гривень, з 01.04.2010 року - в розмірі 884 гривні, отже заробітна плата повинна складати 869 х 1.2 = 1042,80 х 1.15 = 1199,22 гривень та з 01.04.2010 року - 884 х 1.2 = 1060,80 гривень х 1.15 = 1219,92 гривень, а з 01.07.2010 року - 1225,44 грн..

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав себе винним у вчиненому правопорушенні в повному обсязі.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 05-18-0Ї0/0059 від 26.08.2010 року (а.с.1-3), актом перевірки додержання законодавства про працю № 05-18-010/0057 від 26.08.2010 року (а.с.4- 9) та іншими матеріалами справи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1, будучи посадовою особою, вчинив адміністративне правопорушення, передоачене ст.41 ч. 1 КпАП України, яке полягає в порушенні вимог законодавства про працю.

Керуючись ст.ст. 283, 284 ч.І, 41 ч. 1 КпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

На ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 510 (пятсот десять) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя