Апеляційний суд Житомирської області
№ 33-230/10
Постанова

Іменем України

14 липня 2010 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Заліщука М.С.,

секретаря: Опанасюк Ю.А..

скаржника: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 26 жовтня 2009 року, -

встановив:

26 жовтня 2009 року постановою Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 155-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді шрафу у розмірі 85 гривень.

06 липня 2010 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 в якій вона просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Мотивує це тим, що в суд не викликалася, про рішення суду взнала лише в червні 2010 року. Вважає, що за таких обставин суддя порушив її права, передбачені ст. 268 КУпАП. Крім того, просить - скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутністю в її діях складу правопорушення, так-як будь які докази у справі на підтвердження її вини у вчиненні даного правопорушення відсутні.

Перевіривши матеріали справи суд приходить до висновку про можливість поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та розгляду даної адміністративної справи по суті.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи апеляційний суд вважає, що подана скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 155-1 КУпАП, зроблені без дотримання вимог ст.ст. 251, 252

КУпАП, тобто без всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин та доказів в їх сукупності.

Так, з постанови суду вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи та її письмовими поясненнями. Разом з тим, в постанові конкретних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні не наведено, її письмові пояснення відібрані у неї по факту складання лише акту перевірки є малозрозумілими та неконкретними.

Безпосередньо ОСОБА_1 в ході апеляційного розгляду справи своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 155-1 КУпАП не визнала, пояснила, що їй не було відомо про складання працівниками податкового органу, за результатами проведеної перевірки, щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, спростувала твердження зазначені в ньому про її виклик для дачі пояснень та його підпису. Зазначила, що до суду її також ніхто не викликав, а тому вона не змогла скористатися своїм правом на захист від безпідставних звинувачень.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд цих вимог закону при розгляді даної справи не дотримався. Справа розглянута без ОСОБА_1, будь-які докази про те, що вона у встановленому законом порядку сповіщалася про місце і час розгляду справи в суді відсутні. Це, в свою чергу, позбавило ОСОБА_1 прав знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката та інших прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Крім того, з огляду на протокол про адміністративне правопорушення а саме, дати його складання 07 жовтня 2009 року щодо події яка мала місце 07 серпня 2009 року, наявності в ньому підписів лише працівників податкового органу, які є зацікавленими особами, про те, що ОСОБА_1 відмовилася його підписувати, відсутності в справі будь яких даних, які б підтверджували, що вона викликалася для його складання, наявності в ньому звинувачень щодо яких в справі відсутні будь-які пояснення правопорушника, підтверджує доводи ОСОБА_1 про порушення її прав на захист при складанні даного протоколу також і працівниками податкової інспекції.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи необхідно тлумачити на її користь, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 не ґрунтуються на вимогах закону і матеріалах справи, в наслідок чого, оскаржувана постанова не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю, оскільки з часу вчинення правопорушення спливли строки передбачені ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 п.7, 293, 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 26 жовтня 2009 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.155-1КУпАП скасувати, а справу провадженням закрити у звязку із закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Суддя: