ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року м.Львів

Суддя Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області Волинець М.М., за участю представника апелянта ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 10 травня 2010 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП,-

встановив:

10 травня 2010 року постановою судді Личаківського районного суду м. Львова Мальсагов В.Б. визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (680 грн.).

Згідно постанови суду за перевіркою Територіальної державної інспекції

праці у Львівській області ЗАТ "Агенство економічної безпеки", що по вул.

Зелена, 109 у м. Львові, яка проводилась 09.12.2009 року встановлено, що

ОСОБА_2 займаючи посаду генерального директора даного товариства,

допустив порушення законодавства про працю, а саме: не ознайомлення під

підпис працівників із наказами про надання відпусток, звільнення з роботи; із

записами, що заносяться до трудових книжок про призначення на роботу,

переведення, звільнення під розписку; не ведеться достовірний облік

виконуваної працівниками роботи, а саме відпрацьованого ними часу, не проводились нарахування та виплата заробітної плати в подвійному розмірі працівникам, що залучатися до роботи у святкові і неробочі дні та у нічний час; не доведення працівникам товариства за два місяці про зміну найменування посад; не розроблений графік щорічних основних відпусток працівників на 2009 рік; недотримання міжпосадових співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів ) та встановлення неналежної тарифної системи оплати праці, яка повинна використовуватись для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників кваліфікації і яка є основою формування та диференціації заробітної плати; виплата заробітної плати за відпрацьовані місяці один раз на місяць; виплата заробітної плати за весь час щорічної відпустки провадиться не за гри дні до початку відпустки, а в день виплати заробітної плати; при звільненні працівника, виплата всіх сум проводиться не в день звільнення; проводилось

відрахування із заробітної плати звільненим працівникам за спецодях; в день звільнення працівнику не видано трудової книжки, чим порушив вимоги ч.1 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на постанову судді від 10 травня 2010 року.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що постанова суду була винесена з порушенням чинного законодавства, а саме з порушенням вимог ст. 38 КУпАП, оскільки на день винесення постанови судді Личаківського районного суду м Львова, тобто 10.05.2010 року, сплив строк накладення адміністративного стягнення за дане правопорушення. Також вказує, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 285 КУпАП, оскільки апелянта не було повідомлено про час та місце розгляду справи, та не було вручено чи надіслано копію постанови. Зазначає, що про постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності дізнався у зв'язку з відкриттям по даній постанові виконавчого провадження а саме: 01.12.2010 року, тобто після отримання копії постанови у Личаківському ВДВС ЛМУЮ про що свідчить їх штамп на заяві про видачу копій матеріалів виконавчого провадження. А тому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2010 року, а провадження по даній справі закрити у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляції, вивчивши матеріали справі, доводи апеляційної скарги суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід відновити, а апеляційну скаргу задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст.298 КУпАП, строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин може бути відновлений за клопотанням особи, яка подали апеляційну скаргу.

На обгрунтування поважності причин пропуску строку на подання апеляції, апелянт покликається на те., що він не був присутнім при розгляді справи в суді першої інстанції 10 травня 2010 року. Завчасно не був повідомлений про розгляд справи, що унеможливило вчасну подачу ним апеляційної скарги на вказану постанову суду. Копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності отримав 01.12.2010 року, про що свідчить штамп Личаківського ВДВС ЛМУЮ на заяві про видачу копій матеріалів виконавчого провадження. А тому подану 02.12.2010 року до Апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова апеляційну скаргу, суд вважає такою, що підлягає розгляду, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений апелянтом з поважних причин.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст.245 КУпАП, є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Суд прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, що стверджується актом перевірки Територіальної державної інспекції праці у Львівській області № 13-01-019/1776 від 09.12.2009 року, протоколом про адміністративне правопорушення від 10.02.2010 року, приписом Територіальної державної інспекції праці у Львівській області № 1 3-01-019/1776-125 1 від 09.12.2009 року.

Однак як вбачається з матеріалів справи акт перевірки Територіальної державної інспекції праці у Львівській області за № 13-01-019/1776 був винесеним 09.12.2009 року у зв'язку з цим прокуратурою м. Львова 17.12.2009 року було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п.2 ст.6 КПК України, а постанова про визнання ОСОБА_2 винним та накладення на нього адміністративного стягнення винесена 10.05.2010 року.

Отже суддею, всупереч вимогам п.7 ст.247 КУпАП, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі - 680 грн., хоча на момент розгляду справи в суді, закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.3 ст.38 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2010 року слід скасувати, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 38, 294 КУпАП, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 задоволити, поновити строк ОСОБА_2 на апеляційне оскарження постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2010 року та апеляційну скаргу прийняти до розгляду.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.41 КУпАП - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з закінченням передбачених ст.38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Волинець