П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2010 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Дзюба М.В., розглянувши матеріал, який надійшов від заступника начальника Жовтневої МДПІ м. Маріуполя про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої головним бухгалтером ТОВ «Сітат», яка мешкає за адресою: м. Маріуполь, пр. Нахімова, б. 31, кв. 13

за ст. 163-1 ч. 1 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

Як слід з протоколу про адміністративне правопорушення КР № 108727 від 02.09.2010 р. № 166, під час перевірки ТОВ Сітат встановлено, що ОСОБА_1, будучи головним бухгалтером ТОВ Сітат, здійснила ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, в результаті чого встановлено невідповідність дійсності відомостей, викладених у поданій до Приморського відділення Жовтневої МДПІ м. Маріуполя податкової звітності за період з 01.03.2010р. по 31.05.2010р., чим порушила п. 3.1 ст. 3, п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 р. за № 168/97-ВР, ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств від 28.12.1994 року № 334/94-ВР. Фактичне правопорушення встановлено 07.07.2010р. за адресою: м. Маріуполь, вул. Артема, б. 93.

ОСОБА_1 в суді свою вину заперечувала, посилаючись на те, що акт ДПІ не містить відомостей порушення податного обліку та порядку його ведення. В письмових запереченнях зазначила що ч.1 ст. 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за неправильне ведення податкової обліку, а не невірно заповнена декларація, також безпідставно податковим інспектором здійснені господарські операції були визнані нікчемними та не були складені та вручені мені податкові повідомлення-рішення, тому вважає що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 163-1 КУпАП передбачено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування» платники податків (обовязкових платежів) зобовязані вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами, подавати до державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості повязані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обовязкових платежів).

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» фінансові, податкові, статистичні та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Як слід з витягу з акту перевірки ДПІ, у порушення п.п.7.4.1, п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.97р. № 168/97-ВР із змінами та доповненнями, встановлена невідповідність дійсності відомостей, викладених у податковій звітності.

Відповідно до п. 7.4.1., п.п. 7.4.4. п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Таким чином, п.п. п. 7.4.1., п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР не визначають порядок ведення податкового обліку, а визначають формування податкового кредиту.

Відповідно до розділу 2 тимчасового порядку надходження та компютерної обробки податкової звітності платників податку в електронному вигляді до органів ДПС України, затвердженого Наказом ДПА України від 26 листопада 2004 р. № 672, податкова звітність це сукупність звітних документів (декларацій, розрахунків, довідок, звітів, відомостей тощо), які подаються платниками податків до державних податкових органів у терміни, встановлені законодавством.

Таким чином, ч. 1 ст. 1631 КУпАП передбачено відповідальність не за порушення порядку заповнення податкової звітності, а саме за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку податкового обліку. Як зазначено в протоколі перевіркою встановлено порушення заповнення податкової звітності за період з 01.03.10р. по 31.05.10р., а не порушення ведення податкового обліку.

Згідно витягу з акту перевірки від 07.07.2010 року № 1689/23-2/20343392, господарські операції за період з 01.03.2010р. по 31.05.2010р., відображені у податковій звітності, щодо придбання товарів ТОВ «Сітат» від ТОВ «Метал-Індастрі» на загальну суму 2 428 514,34грн. є нікчемними, відповідно до ч. 1,2 ст. 215, ч. 5 ст. 203 ЦК України. Відомості, викладені у поданій податковій звітності за період з 01.03.2010року по 31.05.2010 року не відповідають дійсності, так як придбання товарів від вищевказаного підприємства фактично не було, але інспектором висновок про нікчемність правочину є необґрунтованим, оскільки ним не наведено жодної підстави та не надано належних доказів вважати укладені угоди ТОВ «Сітат» з ТОВ «Метал-Індастрі» нікчемними.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 не має складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 1631 КУпАП, у звязку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п.1, 163-1 ч. 1, 221, 280, 283, 284 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення, або опротестована прокурором у той же строк.

Суддя: