ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2010р. м. Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати апеляційного суду в кримінальних справах ОСОБА_1, розглянувши апеляцію ОСОБА_2 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 16.09.2010р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 16.09.2010р. ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на два роки .

Згідно постанови судді Ющик М.О. 07.07.2010р. о 01 год. 10 хв., керував транспортним засобом марки "FORD SCORPIO", державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Б.Хмельницького - Поліська у м. Львові у стані алкогольного спяніння, що стверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 подав до апеляційного суду апеляцію з клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

У клопотанні ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження з тих підстав, не був повідомлений про час і місце розгляду справи та що постанова не була вручена йому у визначений законодавством строк.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на те, що згідно даних відповідного аналізу Львівської ОКЛ алкоголю в його крові не виявлено. Просить скасувати постанову судді, провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Окрім того зазначає, що обране адміністративне стягнення не відповідає особі правопорушника та вимогам ст.33 КУпАП.

Розглянувши клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що пропущений строк слід поновити з врахуванням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 в підтримку поданої апеляції, пояснення свідка ОСОБА_3, перевіривши матеріали адміністративної справи № 3-4349/10 та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи суд прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення №023237 від 07.07.2010 року, висновком Львівського ОКНД №3831 від 07.07.2010 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Проведення медичного огляду особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться в установленому порядку з оформленням акту медичного огляду особи, відповідно до "Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я №400/666 від 09.09.2009 року.

А тому, пояснення свідка ОСОБА_3 про те, що, на її думку, ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння не перебував, як і представлені ОСОБА_2 дані лабораторних аналізів, - висновки суду І інстанції не спростовують.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення, суддею не в повній мірі враховані положення ст. 33 КУпАП.

Відповідно до вимог даної норми закону, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність. Як вбачається з матеріалів справи дані обставини не були належно зясовані судом.

Санкцією ч.1ст.130 КУпАП передбачені альтернативні види стягнень.

Призначаючи ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд першої інстанції не врахував обставин справи, особи ОСОБА_2, зокрема, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання та праці, має малолітню дитину. Крім того, як вбачається з пояснень ОСОБА_2, даних в судовому засіданні апеляційної інстанції, довідки сільської ради № 382 від 15.11.2010р., даних характеристики з місця праці від 19.11.2010р., - ОСОБА_2 працює головним лікарем Вовківської лікарської амбулаторії ЗПСМ і транспортний засіб використовує для надання невідкладної допомоги хворим, оскільки в мережі його обслуговування перебуває 7 сіл. З врахуванням викладеного, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є надто суворим, не обумовленим достатніми підставами.

З врахуванням викладеного, постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 16.09.2010р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки слід змінити в частині виду накладеного адміністративного стягнення, обравши таке у вигляді штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково. Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 16.09.2010р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки змінити.

Помякшити адміністративне стягнення, наклавши на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дві тисячі пятсот пятдесят гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1