ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 3-10414/10

15 жовтня 2010 року

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І. розглянувши матеріали, які надійшли з Рівненської митниці служби БК та ПМП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка ОСОБА_2, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 340 Митного Кодексу України,

зміст ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення розяснено, -

В С Т А Н О В И В :

06.10.2010 року, близько 02 год. 02 хв., в зону митного контролю ВМО «Удрицьк» Рівненської митниці під час прикордонно-митного контролю поїзда № 372 сполученням «ОСОБА_3 - Мінськ» ОСОБА_1, яка слідувала у вагоні № 6 місце № 23 було запропоновано заповнити митну декларацію, в яку вона не внесла: сукні весільні 4 (чотири), сукні вечірні 3 (три), які знаходились в валізі. При усному опитуванні вона зазначений товар не заявила.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вищезазначені речі вона не внесла до митної декларації у звязку з тим, що сукні вона везла для знайомих на весілля і вони не були призначені для продажу.

В діях ОСОБА_1 містяться ознаки порушення митних правил України, передбачені ст. 340 МК України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена матеріалами адміністративної справи.

Працівник прокуратури та працівник митниці приймаючи участь у розгляді справи просили суд прийняти рішення про конфіскацію вищевказаних речей без наведення жодного доводу необхідності застосування саме такого стягнення, коли ст.. 340 МК України передбачає застосування більш м»якого його виду штрафу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року, по справі «Ісмаїлов проти ОСОБА_2» при розгляді дотримання прав людини при конфіскації майна при митному правопорушенні було зазначено:

«У ст..1 Першого протоколу до Конвенції передбачено наступне : « Кожна фізична особа або юридична особа має право володіти своїм майном, Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права «……. . Суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право на мирне володіння своїм майном, тобто чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника».

Су вважає, що не є суспільно небезпечним діянняя недотримання митних норм ОСОБА_1, оскільки остання везла весільні сукні для урочистих подій, а саме святкування весільних церемоній, а не для продажу.

Частиною 2 ст.33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність.

При обранні виду та розміру адміністративного стягнення ОСОБА_1, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, і яка тимчасово непрацює і приходить до переконання, що на неї слід накласти стягнення у виді штрафу.

На підставі ст. 340 Митного кодексу України, ст. ст. 283, 284 КУпАП, п.2 ч.1 ст. 391, ст.ст. 392, 393 Митного Кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 340 Митного кодексу України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Повернути ОСОБА_1 весільні 4 (чотири), сукні вечірні 3 (три), які були вилучені у ОСОБА_1 згідно протоколу про порушення митних правил № 0357/20401/10 від 6 жовтня 2010 року.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя