Справа № 3-346/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2010 р. суддя Димитровського міського суду Донецької області Рибкін О.А., розглянувши матеріал, який надійшов з Територіальної державної інспекції праці у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, яка народилась 1 січня 1962 р. в с. Лівандовка Роменського району Сумської області, громадянку України, яка мешкає: АДРЕСА_1, за ст.41 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний матеріал № 3-347/10 відносно директора ПП «Рембут-ВІЮР-1» ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.41 ч. КУпАП.

Так ОСОБА_1, є посадовою особою директором ПП «Рембут-ВІЮР-1» і призначена на посаду на підставі рішення б/н від 01.03.2006 року засновником, має право прийому і звільнення працівників та на підставі ст. 21 КЗпП України виступає однією із сторін трудового договору і як роботодавець повинна забезпечувати реалізацію трудових прав громадян, допустила порушення вимог діючого трудового законодавства про працю, що виразилося в наступному:

В порушення ст. 33 ЗУ «Про оплату праці» і ст. 95 КЗпП України та ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про державний бюджет України» від 15 березня 2007 року № 749-У та ЗУ «Про встановлення прожиткового мінімуму і мінімальної заробітної плати» від 20 жовтня 2009 року №1646-УІ розміри посадових окладів керівників і спеціалістів та тарифні ставки робітників, починаючи з березня 2009 року, розраховані із мінімальної заробітної плати 605-00 грн., розрахунок яких не переглядався ані з 625 грн., ані з 630 грн., ані з 650 грн., ані з 744 грн.

В порушення вимог ст. 115 КЗпП України, ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», терміни виплати заробітної плати встановлені один раз на місяць 25 числа, про що свідчать дані про виплату заробітної плати:

За грудень 2009 року 12494-33 грн. 29.01.2010 року;

За січень 2010 року 13533-22 грн. 26.02.2010 року.

У порушення ст. 95 КЗпП України, ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» та Постанови КМУ від 17.07.2003 року №1078 індексація грошових доходів робітників проводилася не завжди. За період 2009 року індексація повинна була проводитися за всі ті місяці, згідно яких встановлені законодавством індекси на кожний місяць. Посадові оклади і тарифні ставки встановлені у березні 2009 року і до січня 2010 року жодного разу не змінювалися, тому індексація підлягає за період з липня 2009 року по грудень 2009 року, але індексація заробітної плати не проведена. Так перевіркою встановлено, що громадянці ОСОБА_2 в липні грудні 2009 року нараховано заробітну плату в розмірі посадового окладу 900 грн, але індексація заробітної плати не проведена.

Перевіркою також встановлено порушення ст. 116 КЗпП України: на підприємстві існує заборгованість із виплати розрахункових сум звільненим 28.02.2010 року 13 робітникам в сумі 16863-31 грн., в тому числі гр.. ОСОБА_3, заробітна плата і розрахункові суми 1163-02 грн. не виплачені в день звільнення 28.02.2010 року.

У порушення ст. 107 КЗпП України, встановлено невірне нарахування заробітної плати за відпрацьований святковий час. Так згідно табеля обліку робочого часу за січень 2010 року, 1 та 7 січня 2010 року, що є святковими днями, працював ОСОБА_4, а оплата за відпрацьовані 16 годин, не проведена.

У порушення ст. 75, 83 КЗпП України і ст.6, 24 ЗУ «Про відпустки» при звільненні робітникам компенсація за невикористану чергову відпустку нарахована не вірно. Так громадянина ОСОБА_5, звільнено 28.02.2010 року і який є інвалідом 3 групи і не використав відпустку за період 01.03.2009 р. 28.02.2010 р., при звільненні, йому нарахована грошова компенсація за 24 календарних дні невикористаної відпустки, замість належних до виплати 26 календарних дня.

Відповідно до п. 2.2 розділу ІІ Генеральної угоди між Кабінетом Міністрів України, всеукраїнськими обєднаннями організацій роботодавців і підприємств та всеукраїнськими профспілками і профобєднаннями та п. 2.1.3. Регіональної Галузевої угоди між Донецькою облдержадміністрацією, профспілковими обєднаннями Донецької області та Донецькою обласною організацією роботодавців, тарифна ставка робітника 1 розряду не встановлена в розмірі не менш як 120% законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати та до цієї норми не застосований регіональний коефіцієнт 1-15, враховуючий перевищення прожиткового мінімуму в Донецькій області над середнім прожитковим мінімумом по Україні. Так перевіркою встановлено, що посадовий оклад диспетчера повинна складати 1004.40 грн. це мається на увазі заробітна плата мінімального розміру 744 грн. х міжкваліфікаційний коефіцієнт 1.35 згідно вимог Галузевої угоди. Однак, посадовий оклад диспетчера ОСОБА_3 складає з 1 січня 2010 року 869 грн.. Посадовий оклад головного бухгалтера повинен складати 3490-84 грн. це мається на увазі заробітна плата мінімального розміру працівника 1-го розряду 1026-72 грн. (744 х на коефіцієнт 1.2 згідно вимог Генеральної угоди та х на коефіцієнт 1.15 згідно вимог Регіональної угоди) та х на міжкваліфікаційний коефіцієнт 3.4 згідно вимог Галузевої угоди. Однак, посадовий оклад головного бухгалтера ОСОБА_6 складає 2138 грн.

В порушення ст.94 КЗпП України оплата праці за фактично відпрацьований час не проводиться. Так встановлено, що гр. ОСОБА_3 в січні 2010 року відпрацювала 168 год., а оплата їй проведена в розмірі 869 грн., як за норму робочого 151 год.

В порушення ст. 106 КЗпП України не проводиться оплата праці за понад нормований час. Так гр.. ОСОБА_3 в січні 2010 року відпрацювала 168 годин (із них 17 год. понад нормово), а оплата в подвійному розмірі за відпрацьовані 17 год. не проведена.

У порушення інструкції «Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах» №58 від 29.07.1993 року затвердженої в Міністерстві юстиції України № 110 від 17.08.1993 року та ст. 47 КЗпП України, в книжці обліку і руху трудових книжок відсутні данні про отримання трудових книжок звільнених. В тому числі данні про отримання трудової книжки звільненої 02.04.2009 року гр. ОСОБА_7

7 квітня 2010 року до суду надійшов адміністративний матеріал № 3-346/10 відносно директора ПП «Рембут-Віюр-2» ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.41 ч. 1 КУпАП.

Так ОСОБА_1, є посадовою особою директором ПП «Рембут-ВІЮР-2» і призначена на посаду на підставі рішення б/н від 01.03.2006 року засновником, має право прийому і звільнення працівників та на підставі ст. 21 КЗпП України виступає однією із сторін трудового договору і як роботодавець повинна забезпечувати реалізацію трудових прав громадян, допустила порушення вимог діючого трудового законодавства про працю, що виразилося в наступному:

В порушення ст. 33 ЗУ «Про оплату праці» і ст. 95 КЗпП України та ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про державний бюджет України» від 15 березня 2007 року № 749-У та ЗУ «Про встановлення прожиткового мінімуму і мінімальної заробітної плати» від 20 жовтня 2009 року №1646-УІ розміри посадових окладів керівників і спеціалістів та тарифні ставки робітників, починаючи з березня 2009 року, розраховані із мінімальної заробітної плати 605-00 грн., розрахунок яких не переглядався ані з 625 грн., ані з 630 грн., ані з 650 грн., ані з 744 грн.

В порушення вимог ст. 115 КЗпП України, ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», терміни виплати заробітної плати встановлені один раз на місяць 25 числа, про що свідчать дані про виплату заробітної плати:

За грудень 2009 року 13132-67 грн. 29.01.2010 року;

За січень 2010 року 12456-52 грн. 26.02.2010 року.

У порушення ст. 95 КЗпП України, ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» та Постанови КМУ від 17.07.2003 року №1078 індексація грошових доходів робітників проводилася не завжди. За період 2009 року індексація повинна була проводитися за всі ті місяці, згідно яких встановлені законодавством індекси на кожний місяць. Посадові оклади і тарифні ставки встановлені у березні 2009 року і до січня 2010 року жодного разу не змінювалися, тому індексація підлягає за період з липня 2009 року по грудень 2009 року, але індексація заробітної плати не проведена. Так перевіркою встановлено, що гр.. ОСОБА_2 в липні грудні 2009 року нараховано заробітну плату в розмірі посадового окладу 900 грн, але індексація заробітної плати не проведена.

Перевіркою також встановлено порушення ст. 116 КЗпП України: на підприємстві існує заборгованість із виплати розрахункових сум звільненим 28.02.2010 року 14 робітникам в сумі 117145-20 грн., в тому числі гр.ОСОБА_8, заробітна плата і розрахункові суми 1034-84 грн. не виплачені в день звільнення 28.02.2010 року.

Відповідно до п. 2.2 розділу ІІ Генеральної угоди між Кабінетом Міністрів України, всеукраїнськими обєднаннями організацій роботодавців і підприємств та всеукраїнськими профспілками і профобєднаннями та п. 2.1.3. Регіональної Галузевої угоди між Донецькою облдержадміністрацією, профспілковими обєднаннями Донецької області та Донецькою обласною організацією роботодавців, тарифна ставка робітника 1 розряду не встановлена в розмірі не менш як 120% законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати та до цієї норми не застосований регіональний коефіцієнт 1-15, враховуючий перевищення прожиткового мінімуму в Донецькій області над середнім прожитковим мінімумом по Україні. Так перевіркою встановлено, що посадовий оклад диспетчера повинна складати 1004.40 грн. це мається на увазі заробітна плата мінімального розміру 744 грн. х міжкваліфікаційний коефіцієнт 1.35 згідно вимог Галузевої угоди. Однак, посадовий оклад диспетчера ОСОБА_9 складає з 1 січня 2010 року 869 грн.. Посадовий оклад головного бухгалтера повинен складати 3490-84 грн. це мається на увазі заробітна плата мінімального розміру працівника 1-го розряду 1026-72 грн. (744 х на коефіцієнт 1.2 згідно вимог Генеральної угоди та х на коефіцієнт 1.15 згідно вимог Регіональної угоди) та х на міжкваліфікаційний коефіцієнт 3.4 згідно вимог Галузевої угоди. Однак, посадовий оклад головного бухгалтера ОСОБА_6 складає 2138 грн.

В порушення ст.94 КЗпП України оплата праці за фактично відпрацьований час не проводиться. Так встановлено, що гр. ОСОБА_9 в січні 2010 року відпрацювала 168 год., а оплата їй проведена в розмірі 869 грн., як за норму робочого 151 год.

В порушення ст. 106 КЗпП України не проводиться оплата праці за понад нормований час. Так гр.ОСОБА_9 в січні 2010 року відпрацювала 168 годин (із них 17 год. понад нормово), а оплата в подвійному розмірі за відпрацьовані 17 год. не проведена.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила декілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки обидві справи знаходяться в провадженні одного судді і призначені до судового розгляду одночасно, постановою судді від 12 квітня 2010 року ці справи були обєднані в одне провадження.

До судового засідання гр-ка ОСОБА_1 не зявилася, про час, дату і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила норми діючого законодавства про працю України та скоїла правопорушення, передбачене ст. 41 ч.1 КУпАП, про адміністративне правопорушення складені протоколи № 05-08-053/0016 від 19.03.2010р., та № 05-08-053/0017 від 19.03.2010р.

Зважаючи на характер правопорушення, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті 41 ч.1 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.41 ч.1, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винною ОСОБА_1 за ст.41 ч.1 КУпАП та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (пятсот десять) грн..

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: