Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 33-243/10 Суддя по 1 інстанції
Категорія ч. 4 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25"червня 2010 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області СУХОДОЛЬСЬКИЙ М.І., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Уманського міськрайонного суду від 21 травня 2010 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 122 КУпАП закрито за відсутності в її діях складу адмінправопорушення, -

встановив:

Органами ВДАІ м. Умані і Уманського району було складено протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_3 за те, що 9 квітня 2010 року близько 20 год. 20 хв., вона, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Жовтневої Революції в м. Умань в напрямку залізничного вокзалу, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінила напрямок руху для заїзду на АЗС, чим створила перешкоду для руху автомобіля «Фольксваген» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який різко загальмував і змінив напрямок руху та вдарився в електроопору щоб уникнути зіткнення з автомобілем ОСОБА_3

Суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді посилаючись на те, що рішення суд прийняв у його відсутність, постанови йому не направив, тому він не знав про прийняте рішення і не зміг своєчасно його оскаржити, та просить скасувати постанову судді про закриття провадження в справі стосовно ОСОБА_3, посилаючись на те, що рішення суду суперечить обставинам події, що підтверджується висновком службової перевірки, де вказано, що ОСОБА_3 порушила Правила дорожнього руху і створила аварійну ситуацію, внаслідок якої він вчинив наїзд на електроопору щоб уникнути зіткнення з автомобілем ОСОБА_3

Апелянт просить прийняти нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_3 у вчинені вказаного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення осіб, що були учасниками події, пояснення адвоката в підтримку апеляції, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що 09.04.2010 року сталася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були водії ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

ОСОБА_3 не заперечує, що рухаючись по вул. Жовтневої революції в м. Умань, включивши показчик повороту вирішила заїхати на автозаправку, яка розташована праворуч то ходу руху.

В цей час по додатковій смузі руху рухався автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2

Відповідно до п. 10.3 ПДР України у разі - перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має замір перестроїтись.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що зухається праворуч.

Про те, що на вказаній ділянці дороги, якою рухався водій ОСОБА_2, існує додаткова смуга руху позначена знаком 5.20.1 свідчать не лише пояснення ОСОБА_2, а і заст начальника ВДАІ та фототаблиця до нього.

Таким чином ОСОБА_3, в порушення вимог п. п. 10.1, 10.3 ПДР України, проявила неуважність, не переконалася, що це буде безпечним для інших учасників руху, перестроїлась на додаткову смугу руху, по якій рухався ОСОБА_2 на автомобілі «Фольксваген», чим створила небезпеку для руху(аварійну ситуацію) і змусила водія ОСОБА_2 різко загальмувати та змінити напрямок руху щоб уникнути зіткнення транспортних засобів, що в подальшому привело до зіткнення автомобіля «Фольксваген» з електроопорою.

Суддя, розглядаючи справу по суті, не звернув уваги на вказані обставини, не звернув уваги на висновки службової перевірки та наявність інших даних, які вказують на винність саме ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, що призвело до ДТП і прийняв помилкове рішення.

Строк для оскарження поновити, оскільки він пропущений з поважних причин.

Оскільки судове рішення не ґрунтується на законі, то таке рішення підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, вважаю, що порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 знаходиться в прямому причинному зв'язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди вчиненої ОСОБА_2.

За збігом строків накладення адміністративного стягнення, стягнення на ОСОБА_3 іе накладати і справу провадженням закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляцію ОСОБА_2 задоволити. Строк для оскарження поновити.

Постанову судді Уманського міськрайонного суду від 21 травня 2010 року про закриття провадження в справі щодо ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 122 КУпАП за відсутністю в її діях складу правопорушення - скасувати.

Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, стягнення не накладати із-за збігу строків, а провадження справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя