Апеляційний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Житомир

08.06.2010 року Суддя апеляційного суду Житомирської обл. Шенін П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого у фермерському господарстві „Миколай с. Барашівка Житомирського р-ну, несудимого, за ст. 130 ч. 2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Житомирського райсуду від 11.02.2010 року ОСОБА_1 було притягнуто до адмінвідповідальності за ст. 130 ч. 2 КУпАП і позбавлено права керувати транспортними засобами на 3 роки.

За матеріалами справи, 14.01. 2010 року о 09 год. 50 хв. ОСОБА_1 в м. Житомирі керував автомобілем ЗАЗ 110557 № НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Також відмовився від проходження медогляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 по суті просив змінити судове рішення, оскільки в нього троє неповнолітніх дітей і непрацююча дружина. Вказує , що суд не повідомив його про час розгляду справи і провів його без нього, а постанову він отримав лише 13.04.10 року. Він по роботі їздить у відрядження. Тому просить поновити йому пропущений строк на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали справи і заслухавши ОСОБА_1, який апеляцію підтримав і просив врахувати уточнюючи дані про перше адмінправопорушення, його сімейний і майновий стан, неспроможність сплатити штраф, каяття, клопотання трудового колективу, уточнивши деякі деталі подій, викладені у протоколі та постанові суду, перевіривши справу і додані матеріали, вважаю за можливе задовольнити скаргу з наступних мотивів .

Доводи апеляційній скарги про неповно досліджені обставини під час розгляду судом 1-ої інстанції даної справи знайшли підтвердження.

Справа була розглянута судом у відсутності ОСОБА_1.

В протоколі, складеному працівником ДАІ /а.с. 3/, зазначено, що ОСОБА_1 був повідомлений про місце і час розгляду його справи судом 14.02.10 р. Цей розгляд фактично відбувся раніше 11.02.10 р. , причому суд проводив засідання без його участі, а в постанові зазначив невірну адресу - вул. Локтєва замість провулку Локтєва, 95-а в с. Довжик. Копія постанови була направлена судом на цю невірну першу адресу, що видно з тексту листа на а.с. 7. Постанова суду отримана ОСОБА_1 лише 13.04.10 року згідно до розписки на а.с. 8, зв.

Про відрядження ОСОБА_1 по роботі в інші області України свідчить витяг з наказу від 21.12.2009 року /помилково зазначений 2010 рік/.

Тому вважаю за можливе поновити ОСОБА_1 пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження постанови суду 1-ої інстанції.

Матеріалами справи доведений факт керування ОСОБА_1 автомобілем у нетверезому стані і відмову їхати на медогляд, оскільки він цього не заперечує і про це ж свідчать пояснення свідків.

Що стосується твердження ОСОБА_1 про неправильну кваліфікацію його дій, то цей факт знайшов підтвердження.

Протокол щодо ОСОБА_1 складено за ч. 2 ст. 130 КУпАП, нібито він повторно порушив цей закон /тобто ст. 130 КУпАП/ ще 03.11.2009 року.

ОСОБА_1 додав апеляційному суду дані щодо першого свого порушення протокол і постанову ДАІ від 03.12.2009 року, з яких видно, що він порушив не вимоги ст. 130, а ч. 5 ст. 121 КУпАП /керував автомобілем у темну пору без освітлення номерних знаків/.

Суд не розібрався у характері першого порушення і, як і автор протоколу, неправильно кваліфікував його дії за ч. 2 замість ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином і стягнення порушнику призначено також неправильно.

Тому апеляційну скаргу слід задовольнити в частині поновлення строку на оскарження постанови, змінити кваліфікацію дій і помякшити стягнення, про що ОСОБА_1 клопоче в апеляційному суді. При цьому слід врахувати дані про його особу. Він працює, має трьох неповнолітніх дітей, розкаявся.

Керуючись ст. ст. 294 КУпАП,-

Постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови.

Постанову Житомирського районного суду від 11.02.2010 року щодо нього змінити . Перекваліфікувати його дії замість ст. 130 ч. 2 на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначити йому за цим законом стягнення у вигляді 1 /одного/ року позбавлення права керувати транспортними засобами.

В решті постанову суду залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя