Справа № 33-106/10 10.03.2010 10.03.2010 10.03.2010
Номер провадження: 33-106/10
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2010 року Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Войтовського С.А.

при секретарі судового засідання Гарусенко Л.М.

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 05 лютого 2010 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3,а

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 136 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні правопорушення при слідуючих обставинах.

01.02.2010 року, о 18 год.30 хв., ОСОБА_1 на розі вулиць Садової і пр.Леніна в м.Миколаєві не виконав законні вимоги працівників міліції, на їх зауваження не реагував, вчинив опір працівникам міліції, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає прийняте судом рішення незаконним. Посилається на те, що він був визнаний потерпілим по кримінальній справі, яку порушили за фактом грабежу належного його торгівельного ларьку. В звязку з цим 01.02.2010 року він був запрошений для бесіди в Центральним РВ УМВС в Миколаївській області. Не дивлячись на хворобливий стан здоров`я, він о 15 год. прибув в райвідділ, де дав пояснення. Потім з працівниками міліції ОСОБА_2 і ОСОБА_3 поїхав до себе додому для виконання слідчих дій. Після цього працівники міліції запропонували йому поїхати на торгівельну точку на перехресті вулиць Садової і пр.Леніна. Після огляду торгівельного кіоску о 18 год. 30 хв. працівники міліції знову запропонували йому поїхати в райвідділ міліції для виконання якихось слідчих дій. Оскільки він погано себе почував, то відмовився і просив перенести їх виконання на інший час. Не дивлячись на це, працівники міліції в грубій формі, з застосуванням насильства заштовхали його в машину і привезли до райвідділу, де зачинили в порожньому кабінеті, а потім перевели в камеру для затриманих. Ніяких слідчих дій з ним в цей день не проводили. На слідуючий день його звільнили і, коли він став обурюватися діями працівників міліції, то черговий викликав ОСОБА_4 і ОСОБА_2 і ті написали рапорти, про нібито вчинення ним опору і невиконання законних вимог працівників міліції. Просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню, з закриттям провадження по справі, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив пояснення, викладені ним в апеляційній скарзі. Вказав, що він, як потерпілий по кримінальній справі, був зацікавлений в її розслідуванні, а тому, не дивлячись на захворювання на грип і температуру, прибув в райвідділ міліції для бесіди, а потім разом з працівниками міліції їздив в необхідні місця для з`ясовували обставин скоєння злочину. Коли йому стало погано, то він відмовився знову поїхати в райвідділ і запропонував перенести зустріч на іншу дату. Ніяких законних розпоряджень з боку працівників міліції не було. Вони в грубій формі вимагали від нього негайно поїхати в райвідділ. Громадський порядок він не порушував, а лише намагався піти додому. Однак, працівники міліції скрутили йому руки, примусово посадили в машину і відвезли в райвідділ, де помістили в камері для затриманих.

З пояснень працівника міліції ОСОБА_2 слідує, що коли вони з ОСОБА_3 після виконання необхідних оперативно-розшукових заходів запропонували ОСОБА_1 знову поїхати в райвідділ, то він відмовився, став неадекватно реагувати і намагався піти. Коли його зупинили, то ОСОБА_1 відштовхнув працівника міліції в сторону і став брутально лаятись. Вони вимушені були взяти його під руки, провели в машину і привезли в райвідділ. ОСОБА_1 вони в подальшому не опитували і їм займався черговий працівник міліції.

З досліджених судом пояснень свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які були присутніми на розі вулиць Садової і пр.Леніна, вбачається, що вони бачили, як між ОСОБА_1 і працівниками міліції відбувалась розмова на підвищених тонах, про що конкретно розмовляли вони не чули, а потім бачили, як працівники міліції скрутили ОСОБА_1 руки і посадили в службовий автомобіль.

Обєктом правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, а також у сфері державного управління.

Обєктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обовязків, а також вчинення таких саме дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку.

Права працівника міліції встановлено у ст.11 Закону України «Про міліцію», яка, зокрема встановлює право працівника міліції вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень міліції, виносити на місці усне попередження особам, які допустили малозначні адміністративні порушення, а в разі невиконання зазначених вимог застосовувати передбачені цим Законом заходи примусу, а також інші права в межах його компетенції.

Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 був визнаний потерпілим по кримінальній справі, яку порушили за фактом грабежу належного його торгівельного ларьку і в звязку з цим 01.02.2010 року був запрошений для бесіди в Центральним РВ УМВС в Миколаївській області. Потім він добровільно з працівниками міліції їздив до себе додому та до торгівельного кіоску, де останні з`ясовували обставини скоєння злочину і проводили певні оперативно-розшукові заходи. Вказані обставини не оспорюються.

Той факт, що ОСОБА_1 в подальшому відмовився знову їхати в райвідділ міліції і став йти додому не вказує на те, що він умисно намагався порушити громадський порядок. Свої дії ОСОБА_1 пояснив хворобливим станом здоров`я і не відмовлявся взагалі від прибуття і міліцію, а лише просив перенести зустріч на інший час.

Крім того, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення і судом не з`ясовано, які саме законні розпорядження працівників міліції не виконав ОСОБА_1 і в чому полягала злісна непокора законному розпорядженню або вимозі працівників міліції.

Як вбачається з матеріалів справи, явка в міліцію ОСОБА_1 була добровільною, на протязі дня він разом з працівниками міліції виконував всі необхідні дії. Підданий примусовому приводу в міліцію він також не був, а тому вимогу працівників міліції про повторне негайне відвідування райвідділу і його доставку в примусовий спосіб не можна вважати законним розпорядженням або вимогою працівників міліції.

Також в судовому засіданні апеляційної інстанції ст.оперуповноважений ОСОБА_2 пояснив, що доставка ОСОБА_1 в райвідділ вже була обумовлена не відібранням від нього пояснень по кримінальній справі, а його поведінкою на вулиці та образою працівників міліції. Однак, особа, що склала протокол про адміністартивне правопорушення і суд першої інстанції не прийняли до уваги, що така поведінка ОСОБА_1 була викликана саме діями працівників міліції, а не бажанням порушення громадського порядку.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звергув і прийшов до помилкового висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

За таких обставин постанова суду залишатися в силі не може і підлягає скасуванню, з закриттям провадження по справі в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.02.2010 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 136 грн. скасувати.

Провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_7