Справа № 33-7/10 11.01.2010 11.01.2010 10.01.2010
Номер провадження: 33-7/10
Справа № 33-7/10 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий суду першої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий апеляційного суду: Гребенюк В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2010 року Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

Головуючого судді Гребенюк В.І.

При секретарі судового засідання Захарченко О.В.

За участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 лютого 2009 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця , одруженого, що має малолітню дитину, працівника Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2; -

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 550 грн.

Відповідно до постанови судді Приймак О.О. 22 вересня 2009 року о 23.55 год. по вул. Дружби Народів в м. Южноукраїнськ керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі. Вважає постанову суду необґрунтованою і незаконною, такою, що не відповідає обставинам справи та суперечить нормам процесуального та матеріального права.

Твердить про упередженість судді при розгляді справи, про порушення його права на захист недопущенням до участі у справі фахівця в області права ОСОБА_3, що, на його думку, потягло прийняття незаконного і необґрунтованого рішення по справі.

Вважає, що в судовому засіданні було доведено, що він не керував автомобілем у стані алкогольного спяніння.

Твердить, що при розгляді справи суддею порушені вимоги ст. 280 КУаАП, оскільки суд не зясував чи було вчинено правопорушення, а при вирішенні питання про наявність правопорушення керувався не перевіреними в судовому засіданні доказами і зробив висновок на припущеннях, що є порушенням Конституції України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає апеляцію не підлягаючою задоволенню з таких підстав.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 07.01.2009 року серії АБ № 662187 вбачається, що ОСОБА_2 07.01.2009 року о 07.55 годині по вул. Індустріальній в м. Миколаєві дійсно повторно протягом року керував транспортним засобом у стані спяніння, яке було наркотичним, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 підтвердив обставини керування ним своїм автомобілем ВАЗ 2106 у зазначений у протоколі час та обставини його зупинення працівниками ДАІ з послідуючим медичним обстеженням на предмет перебування у стані спяніння у лікарні.

Перебування ОСОБА_2 у зазначений час у стані наркотичного спяніння підтверджено 07.01.09 року о 08.05 год. під час медичного огляду, згідно акту якого № 127 у нього виявлено гостру наркотичну наркотизацію внаслідок вживання канабіноідів без ускладнень (а. с. 2).

Твердження ОСОБА_2 в суді першої інстанції про не проведення відносно нього ніяких досліджень у лікарні спростовані показаннями самого ОСОБА_2 та експерта ОСОБА_4 про проведення медичною сестрою змивів з ротової порожнини, які були направлені в лабораторію і відповідь по яких надходить протягом двох годин. Експерт ОСОБА_4 також пояснив, що робить висновки на підставі акту, а дослідження проводить незалежний експерт. В той день особа, що оглядалася, тобто ОСОБА_2, курив канабіс, і у його змивах були виявлені канабіноіди (а. с. 6).

Зазначене спростовує твердження апелянта про керування ним транспортним засобом у стані спяніння 07.01.09 року та помилковість і недоведеність висновку суду про керування ним транспортним засобом у стані спяніння.

Таким чином, суддя суду першої інстанції прийшов до вірного висновку про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид та строк адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_2 даного адміністративного правопорушення, суддя належним чином врахував характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, а тому призначене суддею покарання відповідає вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.

Доводи апелянта про незаконність дій інспектора ДАІ та перевищення ним службових повноважень спростовані самим ОСОБА_2, який апеляційному суду пояснив, що оскаржував дії інспектора ДАІ до прокуратури, звідки отримав відповідь про відмову в задоволенні його заяви; а відносно посилання на порушення складання протоколу пояснив, що протокол складений відповідно, а вказані ним в апеляції порушення стосуються виданої йому копії зазначеного протоколу.

Твердження апелянта про не дослідження судом першої інстанції матеріалів справи спростовуються протоколом судового засідання, згідно якого 06.02.2009 року після встановлення даних про особу ОСОБА_2 суд оголосив протокол про адміністративне правопорушення, з приводу якого ОСОБА_2 дав пояснення та заявив про безпідставність висновку лікаря, в звязку з чим експерт був викликаний в судове засідання, що свідчить про дослідження судом акту медичного огляду ОСОБА_2, оскільки саме ці висновки він оспорював. 11.02.2009 року експерту ОСОБА_4 був предявлений акт медичного огляду ОСОБА_2, з приводу якого експерт був допитаний, про що зазначено вище (а. с. 5 6).

Посилання апелянта ОСОБА_2 на те, що можливість керування транспортним засобом є єдиним джерелом його заробітку та існування його сімї - дружини та двомісячного сина, безпідставні, оскільки вчинення ним повторно протягом року зазначеного правопорушення керування транспортним засобом у стані спяніння за умови його роботи водієм, свідчить про безвідповідальність зазначеної особи, як водія, і його позитивні характеристики не спростовують зазначеного.

Приєднанні апелянтом копії документів про проходження медичних оглядів та сертифікатів про проходження профілактичного наркологічного огляду свідчать про відсутність у нього наркологічних протипоказань до виконання обовязків водія на дати проходження цих оглядів, і ніяким чином не спростовують висновків суду про керування ним транспортним засобом у стані наркотичного спяніння 07.01.2009 року.

За таких обставин, підстави для скасування постанови суду відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 лютого 2009 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області: ОСОБА_6