Справа № 33-1345/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія: п. «а»ч.2 ст.1 Закону України
«Про боротьбу з корупцією» Головуючий у 2-й інстанції - Румянцев П.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року листопада 08 дня Судова палата у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Румянцева П.О.,

за участі, особи, яка подала скаргу ОСОБА_2,

адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2010, у справі про адміністративне правопорушення, відносно, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина

України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей,

працюючий інспектором дорожньо-патрульної служби ДАІ Павлоградського взводу

ДПС (для обслуговування доріг державного значення) підпорядкованого УДАІ ГУМВС

України в Дніпропетровській області, мешкає за адресою: с. Межиріч, вулиця

Молодіжна, 45, Павлоградського району, Дніпропетровської області -

притягнутого до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. «а»ч.2 ст.1 Закону України «Про боротьбу з корупцією», з накладенням на підставі ч.1 ст.7 Закону України «Про боротьбу з корупцією»штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень, -

ВСТАНОВИЛА:

Інспектор дорожньо-патрульної служби ДАІ взводу Павлоградського взводу ДПС (для обслуговування доріг державного значення) підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровської області прапорщик міліції ОСОБА_2, будучи державним службовцем, уповноваженим на виконання функцій держави, з метою отримання особистої матеріальної винагороди вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. «а»ч.2 ст.1 Закону України «Про боротьбу з корупцією», при наступних обставинах.

10 серпня 2010 року, близько 11-30 годин, на телефон «довіри»відділу ВБ в Дніпропетровській області СВБ ГУБОЗ МВС України звернувся громадянин ОСОБА_4, який повідомив, що о 11-20 годин цього ж дня, перед вїздом у м. Павлоград, за перевищення встановленої швидкості руху, він був зупинений нарядом ДАІ, який ніс службу на патрульному автомобілі «ВАЗ-2109», номерний знак 041176. Під час бесіди інспектор ДАІ, який представився прапорщиком міліції ОСОБА_2, за не притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, вимагав та отримав від останнього гроші в сумі 100 грн. При цьому, ОСОБА_4 вказав номер купюри, яку він передав інспектору (серія ВГ 4518440).

Дана інформація була передана мобільній групі у складі старших оперуповноважених в ОВС відділу ВБ в Дніпропетровській області СВБ ГУБОЗ МВС України підполковника міліції ОСОБА_5 та підполковника міліції ОСОБА_6, інспектора відділу ДПС УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітана міліції ОСОБА_7 та т.в.о. командира Павлоградського взводу ДПС (для обслуговування доріг державного значення) підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровської області, майора міліції ОСОБА_8, яка проводила відпрацювання підрозділів ДАІ щодо дотримання працівниками ДПС ДАІ дисципліни та законності, заходів особистої безпеки, а також виявлення фактів нетактовного спілкування з учасниками дорожнього руху.

Близько 12-00 години цього ж дня, підїхавши до екіпажу взводу Павлоградського ДПС у складі інспекторів ДПС ОСОБА_2 та ОСОБА_9, які несли службу на маршруті № 1 (а/д Знамянка - Луганськ - Ізварино), на патрульному автомобілі «ВАЗ-2109», номерний знак 041176, на вимогу працівників ВВБ, ОСОБА_2 із лівої кишені формених брюк добровільно дістав та видав грошову купюру номіналом 100 грн., серія ВГ 4518440, пояснивши при цьому, що підібрав її на узбіччі.

Таким чином, інспектор ДПС ДАІ прапорщик міліції ОСОБА_2, умисно, протиправно, використовуючи надані йому законом повноваження на виконання функцій держави, у звязку з виконанням таких функцій, незаконно отримав матеріальну винагороду в сумі ста гривень.

Постановою від 30.08.2010 року відмовлено в порушенні кримінальної справи за ч.1 ст. 368 КК України, в звязку з малозначністю діяння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування постанови та провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційному суду пояснив, що гроші не брав, а знайшов їх на узбіччі дороги. Адвокат ОСОБА_3 вказав, що підтримує доводи, які вказані в апеляційній скарзі. Судом не досліджені всі доводи по справі, та вважає, що постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська необхідно скасувати та провадження закрити за відсутності події.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_2, який виклав доводи оскарження та адвоката ОСОБА_3М, який підтримав доводи апелянта, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про необхідність перегляду постанови судді, виходячи з наступного.

За ст. 12 Закону України «Про боротьбу з корупцією»норми КУпАП до провадження у справах про корупційні адміністративні проступки застосовуються субсидіарно, суддя за розгляду справи розвязує всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись засад судочинства та здійснення правосуддя, коли суддя у цьому провадженні не має права перекваліфікувати діяння особи, а має дати правову оцінку діянню на предмет її протиправності з огляду на ту охоронну норму, за порушення якої розпочато провадження у справі, що розглядається. Провадження порушено з приводу незаконного одержання матеріальних благ, за що передбачена відповідальність за п. «а»ч.2 ст.1 Закону України «Про боротьбу з корупцією», а в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с.1-8) вказано п. «а»ч.1 ст. 1 Закону, в той час як ч.1 зазначеної статті взагалі не має поділу на пункти і містить загальне положення поняття корупції.

Проте, суддя встановив обставини з висновками про кваліфікацію діяння, що з огляду на обєкт посягання, форму і характер винних суспільно небезпечних дій, які ставилися за вину ОСОБА_2 будучи предметом доказування у цій справі, за ознакою протиправності під визначення адміністративного проступку за ч.1 ст.7 Закону України «Про боротьбу з корупцією» не підпадають, внаслідок чого не може досліджуватися питання щодо повноти зясування обставин і розгляду справи за ст.280 КУпАП, а справа суддею розглянута за межами його компетенції у цьому провадженні.

Також, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.05.1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією», а саме п.9, зазначено, що адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з корупцією» настає лише за умови, що дії (бездіяльність) особи, уповноваженої на виконання функцій держави, не містять складу злочину. В постанові про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с.5-8) вказано, що в діях ОСОБА_2 формально містяться ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України одержання хабара, але через малозначність не становлять суспільної небезпеки, яка повинна тягти за собою саме кримінальну відповідальність і у відповідності до ст.11 КК України не є злочином, що не дає достатніх підстав для порушення кримінальної справи.

Факт відмови в порушенні кримінальної справи за ч.1 ст. 368 КК України відносно ОСОБА_2, на підставі ч.2 ст.11 КК України та п.2 ч.1 ст. 6 КПК України, не є одночасно правовою підставою для притягнення його до відповідальності за Законом України «Про боротьбу з корупцією». Обовязковою умовою застосування ч.2 ст. 11 КК України є наявність у вчиненому діянні формально ознак діяння передбаченого кримінальним законом, вчинена дія або бездіяльність повинна містити в собі усі юридичні обєктивні і субєктивні ознаки, передбачені кримінальним законом, як ознаки певного злочину, тобто передбаченість його кримінальним законом (кримінальна протиправність) знаходить у вчиненому діянні свій певний відбиток як формальна ознака злочину. Якщо хоча б одна ознака, передбачена в статті Особливої частини, в діянні відсутня, ч.2 ст. 11 КК до нього застосована бути не може.

Але, суддею при розгляді справи не визначено чи міститься склад злочину, в якому полягає зміст протиправності, визначеної за ст.11 КК України ознакою злочину, що визначає відповідно до ст.ст.254, 256, 268, 280 КУпАП межі судового розгляду, з огляду на які суддя, готуючи справу до розгляду, відповідно до п.1 ст.278 КУпАП мав визначити підвідомчість цієї справи провадженню зі справ про адміністративні правопорушення.

Досліджені апеляційним судом матеріали справи свідчать про наявність ознак злочину, а саме в отриманні хабара, що вимагають належного розслідування, для чого такі матеріали підлягають за ст.253 КУпАП передачі прокурору, на підставі чого належить провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити згідно з ч.3 ст. 284 КУпАП, у звязку з чим апеляційний суд згідно з п.2 ч.8 ст.294 КУпАП постановляє про скасування постанови судді із закриттям провадження у справі з цих підстав.

Керуючись ст. 12 Закону України «Про боротьбу з корупцією», ст.ст. 7, 252, 294, 296 КУпАП, судова палата,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2010 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за п. «а»ч.2 ст.1, ч.1 ст.7 Закону України «Про боротьбу з корупцією»- скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за п. «а»ч.1 ст.2, ч.1 ст.7 Закону України «Про боротьбу з корупцією» - закрити з переданням матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 3-5153/10 прокурору Дніпропетровської області для прийняття рішення відповідно до ст.ст.94, 97 КПК України.

Копію постанови надіслати за належністю.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду П.О.Румянцев