Апеляційний суд Київської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2010 року м. Київ.
Апеляційний суд Київської області у складі:
судді судової палати з кримінальних справ ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 6 лютого 2009 року,
Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 6 лютого 2009 року на
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку АДРЕСА_1, пенсіонерку,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.«а» ч.1 ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією» накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. на користь держави.
Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_2, працюючи на посаді начальника управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації, являючись державним службовцем 6 категорії 10 рангу, уповноваженою на виконання функцій держави, всупереч інтересам служби, при виконанні своїх посадових обов»язків, з використанням свого службового становища сприяла фізичним особам в незаконному отриманні ними матеріальних благ.
В порушення п.6 постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 9.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», надбавки за високі досягнення в праці заступникам начальника управління ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за період січень-серпень 2008 року призначались на підставі наказів начальника управління ОСОБА_2 (а саме, наказів № 32 від 30.01.08 р., № 44 від 26.02.08 р., № 57 від 26.03.08 р., №72 від 25.04.08 р., № 95 від 26.05.08 р., №119 від 26.06.08 р., № 139 від 30.07.08 р., № 152 від 28.08.08 р.) при відсутності рішення (розпорядження) про зазначені надбавки голови райдержадміністрації (органу вищого рівня).
Порушення допущено з вини начальника управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2, якою приймалися рішення (розпорядження) органу вищого рівня.
У апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що з вересня 2008 року вона перебуває на пенсії. Не бажаючи суперечити працівникам прокуратури, повіривши їм, вона погодилась сплатити штраф, підписавши оформлені відповідні документи. Квитанцію про сплату штрафу занесла до суду. Але в подальшому її 2 грудня 2009 року було викликано до Вишгородського районного суду, де розглядалась цивільна справа за позовом прокурора Вишгородського району в інтересах держави в особі Вишгородської райдержадміністрації до її колишніх заступників ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення завданих державі збитків. Судом було ухвалено рішення на підставі якого з ОСОБА_2 на користь Вишгородської райдержадміністрації стягнуто 15 053 грн. 32 коп. спричиненої шкоди. Вказує, що надбавки заступникам виплачувались і в попередні роки за фактично виконану роботу у розмірах , встановлених законодавством в передбаченому законом порядку. Крім того, п.»а» ч.1 ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією» містить вичерпний перелік матеріальних переваг до яких не входить отримана працівниками заробітна плата. Просила апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 6.02.2009 року та закрити провадження по справі.
Вислухавши пояснення ОСОБА_2, яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що дана скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Із постанови суду вбачається, що суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п «а» ч.1 ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», оскільки вона порушила спеціальні обмеження щодо державних службовців, а саме сприяла фізичним особам в незаконному отриманні ними матеріальних благ.
Із такими висновками суду погодитись не можна.
Відповідно до п. «а» ч.1 ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією» в ред..1995 р. державний службовець або інша особа, уповноважена на виконання функцій держави, не має права: а) сприяти, використовуючи своє службове становище, фізичним і юридичним особам у здійсненні ними підприємницької діяльності, а так само в отриманні субсидій, субвенцій, дотацій, кредитів чи пільг з метою незаконного одержання за це матеріальних благ, послуг, пільг або інших переваг.
Зазначений пункт містить вичерпний перелік отриманих фізичною або юридичною особою фінансових чи матеріальних благ субсидій, субвенцій, дотацій, кредитів чи пільг. Отримання надбавок за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи не входить до даного переліку, а дані надбавки входять до структури заробітної плати.
Також в зазначеному пункті міститься, що сприяння в отриманні субсидій, субвенцій, дотацій, кредитів чи пільг здійснюється з метою незаконного одержання за це матеріальних благ, послуг або інших переваг, але ні в протоколі, ні в постанові суду не вказано, які саме матеріальні блага, послуги, пільги або інші переваги були отримані ОСОБА_2 в зв»язку з тим, що нею за період січень-серпень 2008 року були призначені надбавки за високі досягнення в праці заступникам начальника управління ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі наказів № 32 від 30.01.08 р., № 44 від 26.02.08 р., № 57 від 26.03.08 р., №72 від 25.04.08 р., № 95 від 26.05.08 р., №119 від 26.06.08 р., № 139 від 30.07.08 р., № 152 від 28.08.08 р.
Суд вважає, що належних та допустимих доказів, які б вказували на скоєння ОСОБА_2 дій, які підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого п «а» ч.1 ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією» не було добуто.
З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про недоведеність події адміністративного правопорушення, передбаченого п «а» ч.1 ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», в зв»язку з чим вважає за необхідне постанову судді від 6 лютого 2009 року у відношенні ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі закрити за підставами, передбаченими п.1 ст.247 КУпАП.
Крім того, суд вважає за необхідність поновити строки на апеляційне оскарження ОСОБА_2 постанови судді від 6.02.2009 року, оскільки на думку суду вони пропущенні по поважним причинам, а саме в зв»язку з хворобою матері ОСОБА_6, яка потребувала постійного догляду, що підтверджується довідкою № 111 від 15.02.2010 р. , виданою Центральною лікарнею Вишгородського району.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Вишгородського районного суду Київської області від 6.02.2009 року.
Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 6.02.2009 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити в зв»язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко