ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року суддя апеляційного суду Львівської області Перетятько В.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 25.10.2010 року , -

встановив:

постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2010 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 6 (шість) місяців.

Згідно постанови судді від 25.10.2010 року, 06.09.2010 року о 12.15 год. у м. Львові по вул. Б.Хмельницького - виїзд з ринку „Галицьке Перехрестя гр. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, завдавши йому технічних пошкоджень, чим порушив п. 10.1 ПДР України.

На постанову судді Гриб В.Г. подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши поважність причини пропуску даного строку необізнаністю про наявність постанови судді, якою на нього накладено адміністративне стягнення, з даною постановою у місцевому судді ознайомився 10.12.2010 року, що унеможливило оскарження даної постанови судді у відповідності до вимог чинного законодавства.

В апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичних обставин справи, правопорушник не погоджується з суворістю накладеного на нього адміністративного стягнення, просить постанову судді змінити в частині накладення адміністративне стягнення, змінивши його на більш мяке. Оскільки при прийнятті вказаного рішення суддею не враховано, що внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали незначні пошкодження, а саме не враховано, що ремонт повністю компенсовано страховими компаніями у яких вони застраховані, та жодних матеріальних претензій один до одного не мають. Також суду апеляційної інстанції слід врахувати, що право на керування транспортним засобом необхідно правопорушнику для проведення його трудової діяльності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1, апеляційний суд вважає, що дана апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Аналізуючи, викладені в клопотанні обставини, апеляційний суд визнає пропуск ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді з поважних причин, оскільки з постановою судді останній ознайомився тільки 10.12.2010 року, про що в матеріалах справи міститься його розписка. В звязку з тим, строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити, а апеляційну скаргу прийняти до розгляду.

В ході розгляду встановлено, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, що стверджується зібраними по справі доказами. Фактичні обставини справи правопорушником не оспорюються.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення суддею не дотримано вимог ст.33, 34 КУпАП. А саме не враховано характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність.

Місцевим судом не взято до уваги, що в наслідок ДТП обидва автомобілі-учасники отримали мінімальні пошкодження, відсутність у правопорушника і потерпілого взаємних матеріальних претензії, оскільки витрати на ремонт компенсовані страховими компаніями, у яких дані автомобілі застраховані.

З долучених до матеріалів справи в суді апеляційної інстанції документів, вбачається, що діяльність ОСОБА_1 повязана з перевезенням пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України „Про автомобільний транспорт (ліцензія серії АВ № 536101 та свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії

ВОЗ № 977663). Позбавлення права керувати транспортним засобом унеможливлює ним продовження трудової діяльності, а як наслідок унеможливлює одержанням правопорушником засобів для матеріального забезпечення його сім'ї.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд вважає за доцільне змінити вид адміністративного стягнення накладеного на ОСОБА_1 за оскарженою ним постановою судді на більш мяке, та призначити останнє у виді штрафу, в межах санкції ст.124 КУпАП.

Керуючись ст. ст.289, 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Франківського районного суду м. Львова від 25.10.2010 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 25 жовтня 2010 року - змінити в частині накладення адміністративного стягнення, та призначити ОСОБА_1 за вчинене ним правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_2