АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33-230/2010 Номер провадження 33-230/2010Головуючий у 1-й інстанції Жмурко П.Я.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2010 року м. Полтава

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Полтавської області Костенко В.Г. з участю громадянина ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу за апеляцією ОСОБА_1 на постанову судді Карлівського районного суду Полтавської області від 22 червня 2010 року.

Цією постановою ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення - штраф в розмірі 2550 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 22 травня 2010 року о 23 год. 45 хв., в м. Карлівка Полтавської області керував транспортним засобом скутером «Есперо» з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду відмовився.

В апеляції ОСОБА_1 просить постанову скасувати та направити справу на новий судовий розгляд.

При цьому він зазначає, що свідків в місці проведення медичного огляду не було, про розгляд справи його завчасно не повідомили, копію протоколу не отримував. Крім того наголошує, що суд не обґрунтував вид адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, який визнав свою вину та просив накласти стягнення у вигляді громадських робіт, вважаю що апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмова ОСОБА_1, який керував транспортним засобом скутером «Есперо», від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 22 травня 2010 року (а.с.1), а також визнавальними поясненнями ОСОБА_1, які були написані ним власноручно та підтверджені в судовому засіданні апеляційної інстанції.

За таких обставин вважаю, що суд обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не заслуговують на увагу доводи апеляції ОСОБА_1 про порушення його права внаслідок несвоєчасного повідомлення про розгляд справи, оскільки протокол про адміністративне правопорушення містить дані про час і місце розгляду справи, з чим він був ознайомлений та розписався в протоколі.

Твердження в апеляції про відсутність свідків спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду були жителі с. Климівка Карлівського району Полтавської області ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та їх особистими підписами у ньому.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах, передбачених санкцією статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, є мінімальним за своїм розміром, а тому, згідно ст.294 цього Кодексу, не може бути посилено.

Враховуючи викладене, слід прийти до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не має.

На підставі викладеного, та керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляцію ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Карлівського районного суду Полтавської області від 22 червня 2010 року щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_4