П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2010 року Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1

з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляцією ОСОБА_2 на постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської обл. Гулида Р.М. від 27 листопада 2009 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Перемишлянського районного суду Львівської обл. від 27 листопада 2009 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає

в с. Розсохи Перемишлянського р-ну

Львівської обл.,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 18 жовтня 2009 року о 2 год. 15 хв. в с. Добряничі Перемишлянського р-ну Львівської обл. він у порушення Правил дорожнього руху керував автомобілем НОМЕР_1, будучи в стані алкогольного сп'яніння.

04 березня 2010 року ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді скасувати, а справу повернути районному суду для розгляду. Просить також поновити строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений ним з поважних причин. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що в постанові судді помилково зазначено, що він не заперечував своєї вини; в судовому засіданні він присутній не був, повідомлення про виклик до суду не отримував і про винесення судом постанови йому стало відомо в останніх числах лютого 2010 року від працівників виконавчої служби.

У судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що 18 жовтня 2009 року він повертався з с. Добряничі, був випивший, але за кермом не був, лише стояв біля автомобіля.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджуються пояснення ОСОБА_2 щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений ОСОБА_2 з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Викладені в апеляційній скарзі доводи апеляційний суд до уваги не бере як безпідставні.

Твердження ОСОБА_2 про те, що Правил дорожнього руху він не порушував, спростовується протоколом про адміністративне правопорушення від 18 жовтня 2009 року, згідно з яким ОСОБА_2 керував автомобілем, будучи в стані алкогольного сп'яніння (а.с.2), та протоколом від 18 жовтня 2009 року медичного огляду ОСОБА_2, згідно з яким останній перебував у стані сп'яніння внаслідок вживання алкоголю (а.с.3).

Обставин, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, не вбачається.

Оскільки ОСОБА_2 керував транспортним засобом, будучи в стані алкогольного сп'яніння, суддя правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП: відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та з врахуванням відсутності обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність.

Накладене на ОСОБА_2 адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_2 нових правопорушень.

Покликання ОСОБА_2 на те, що він за кермом не був, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами у справі про вчинення ним правопорушення.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необгрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської обл. від 27 листопада 2009 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк