Справа № 33-459/10 Головуючий у 1-й інстанції
Категорія : ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1
Доповідач : Перетятько В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2010 року апеляційний суд Львівської області у складі судді Перетятька В.О., з участю правопорушника, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 18.06.2010 року , -

встановив:

постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 18.06.2010 року, ОСОБА_2І, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 21.04.2010 року, вбачається, що ОСОБА_2, 21.04.2010 року о 01.15 хв. у м. Львові по вул. Винниченка, 12 керував транспортним засобом марки ВАЗ-210930 д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного спяніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляції правопорушник порушує питання про скасування постанови судді щодо нього в звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що висновки викладені в постанові судді не відповідають фактичним обставинам справи, а сама постанова суддею винесена з порушенням вимог ст.245 КУпАП. Заперечує вживання ним наркотичних засобів. Покликається на помилковість чи фальсифікацію висновку ОЗК ЛОР „Львівський обласний державний наркологічний центр від 21.04.2010 року щодо результатів медичного огляду на стан спяніння. Стверджує, що цього дня в кафе кавказької кухні споживав наїдки, що супроводжувались великою кількістю східних спецій, що, на його думку, могло дати незрозумілу реакцію при медичному дослідженні сечі. Разом з тим, вважає, що у працівників ДАІ не було достатніх підстав вважати, що він перебуває в стані алкогольного чи іншого спяніння, та порушено ними процедуру огляду на вказаний стан.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення правопорушника на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Так, аналізуючи матеріали справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВС № 158310 від 21.04.2010 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 2184 від 21.04.2010 року, згідно якого ОСОБА_2, перебував в стані наркотичного спяніння - тест позитивний на маріхуану.

При розгляді справи суддя відповідно до ст. 280 КУпАП повно і всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Обставин, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, не вбачається.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1(один) рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст.ст. 33 КУпАП: відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини. Як вбачається зі змісту постанови судді, правопорушник в суді першої інстанції визнав той факт, що його вже двічі притягували до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння (дана обставина правопорушником в апеляційній скарзі не оспорюється). В противагу цьому позитивні характеристики видані на правопорушника по місцю навчання, проживання, праці, які долучені ним до матеріалів справи в суді апеляційної інстанції не можуть бути підставою для зміни постанови судді в частині накладеного стягнення.

Накладене на ОСОБА_2, адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_2, нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 червня 2010 року немає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 18.06.2010 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_3