Справа №33-482/2010 Головуючий у 1-й інстанції: Волоско І.Р.
Категорія ч.2 ст.130 КпАП України Доповідач: Гаврилов В.М.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2010 року м. Львів

Суддя апеляційного суду Львівської області Гаврилов В. М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 30.06.2010 року,-

В С Т А Н О В И В:

За протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 11 червня 2010 року о 02 год. 40 хв. в м.Львові по пр.Ч.Калини, повторно протягом року після вчинення аналогічного правопорушення, керував транспортним засобом марки «Шкода», д.н. НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Сихівського районного суду м.Львова від 30.06.2010 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 2 (два) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі.

Зазначає, що дана постанова є необґрунтованою, не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнята із значними порушеннями процесуальних норм, така, що підлягає скасуванню.

При цьому покликається на те, що в резолютивній частині постанови не вказується, за яке конкретно правопорушення з перелічених у ст.130 він притягнутий до відповідальності.

Крім цього зазначає, що освідування на стан алкогольного спяніння проведено з порушенням нормативних актів, які регулюють дану процедуру; працівники Державтоінспекції не надали йому можливості ознайомитись з протоколом про адміністративне правопорушення, він був позбавлений можливості написати свої зауваження.

Зазначає, що суд, розглянувши справу без його участі, значно відступив від принципів повноти та обєктивності судового розгляду, спрощено підійшов до розгляду даної справи, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що він керував автомобілем у нетверезому стані.

Розглянувши матеріали справи № 3-2425/10р., заслухавши думку ОСОБА_1, в підтримання апеляційної скарги, проаналізувавши доводи апеляції, вважаю, що така до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України, стверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серія ВС 229111 від 11 червня 2010 року від підпису якого він відмовився у присутності двох понятих; висновком №3292 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким встановлено, що станом на 11.06.2010 року о 03 год. 05 хв. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Вважаю, що районний суд, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, дані про його особу, що він повторно протягом року вчинив аналогічне правопорушення, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України та наклав на нього стягнення у межах санкції даної статті.

Доводи апеляції правильних висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування постанови не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 30.06.2010 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КпАП України залишити без змін, а його апеляцію без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_2