АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33-82/2010 Номер провадження 33-82/2010Головуючий у 1-й інстанції Куліш
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2010 року м. Полтава

Суддя Апеляційного суду Полтавської області Давиденко Е.В., розглянувши за апеляційною скаргою ОСОБА_1 матеріали адміністративної справи,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 18 вересня 2009 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, який працює директором головою правління Колективного підприємства «Полтавській м'ясокомбінат» та мешкає по вул. Коцюбинського буд. №22 с. Розсошенці, Полтавського району Полтавської області,

визнаний винуватим у правопорушенні, передбаченому ст. 41 ч.1 КУпАП, та за мало значимістю вчиненого звільнений від адміністративної відповідальності із усним зауваженням.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що будучи директором головою правління КП «Полтавський м'ясокомбінат» порушив вимоги ст.32 ч.2 КЗпП України, а саме не повідомив працівника ОСОБА_2 за два місяці про зміну істотних умов праці; а також вимоги ст.24 ЗУ «Про оплату праці», ст.115 КЗпП України, а саме не виплачував заробітну плату регулярно в робочі дні та строки, встановлені колективним договором не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляцію, в якій просив скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП, оскільки він працює директором КП «Полтавський м'ясокомбінат» з 30 квітня 2008 року, проте ОСОБА_2 був переведений на роботу в умовах неповного робочого тижня з 02 квітня 2001 року на підставі його особистої заяви, що відповідає вимогам ст.56 КЗпП.

Заслухавши скаржника ОСОБА_1, який просив скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки підприємство було переведено на режим роботи з неповним робочим часом ще з 2001 року задовго до того часу, коли він почав працювати на посаді директора, у зв'язку із зменшенням кількості сировини, що поступає на переробку, та зниженням купівельної спроможності населення, а тому і заробітна плата працівникам нараховувалася відповідно до відпрацьованого робочого часу, ОСОБА_1 просив врахувати те, що не зважаючи на кризові явища, які мають місце в країні і в тому числі фінансові труднощі на очолюваному ним підприємстві, заробітна плата виплачується працівникам щомісячно, розглянувши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Суд повинен встановити обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть мати певні цивільно-правові наслідки.

Вказані вимоги закону судом не виконані.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 за його особистою заявою з 02 квітня 2001 року, відповідно до вимог ст. 56 КЗпП України, був переведений на режим роботи з неповним робочим тижнем (наказ Підприємства від 04.04.2001 року №37-К). Цим наказом режим роботи працівника ОСОБА_2, з неповним робочим тижнем був встановлений без обмеження строком (а.с.23-24).

Даний наказ працівником ОСОБА_2 не оскаржувався, підприємством не скасовувався, а тому вважається таким, що діє і по теперішній час.

Згідно з актом перевірки КП «Полтавській м'ясокомбінат» №16-01-3/260 від 20.07.2009 р., проведеної територіальною державною інспекцією праці у Полтавській області Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю, на підставі якого державним інспектором праці ОСОБА_3 складений протокол про адміністративне правопорушення №16-01-3/193 від 31.07.2009 р., вбачається, що на КП «Полтавській м'ясокомбінат» стосовно працівника кістко-переробного цеху ОСОБА_2 було допущено порушення вимог ст.32 ч.3 КЗпП України.

Так, режим роботи щомісячно змінювався протягом січня-червня 2009 року, години фактично відпрацьовані згідно табелів за січень, березень 2009 року не відповідають годинам, зазначеним у графіках роботи на січень березень 2009 року, а саме:

- графіком роботи на січень 2009 року передбачено відпрацювання ОСОБА_2 8 р.д./64 год. (фактично відпрацьовано згідно табелю 9 р.д./72 год.);

- графіком роботи на лютий 2009 року передбачено відпрацювання ОСОБА_2 9 р.д./72 год. (фактично відпрацьовано згідно табелю 9 р.д./72 год.);

- графіком роботи на березень 2009 року передбачено відпрацювання ОСОБА_2 12 р.д./96 год. (фактично відпрацьовано згідно табелю 11 р.д./88 год.);

- графіком роботи на квітень 2009 року передбачено відпрацювання ОСОБА_2 13 р.д./103 год. (фактично відпрацьовано згідно табелю 13 р.д./103 год.);

- графіком роботи на травень 2009 року передбачено відпрацювання ОСОБА_2 14 р.д./112 год. (фактично відпрацьовано згідно табелю 14 р.д./112 год.);

- графіком роботи на червень 2009 року передбачено відпрацювання ОСОБА_2 9 р.д./72 год. (фактично відпрацьовано згідно табелю 9 р.д./72 год.).

Проте, статтею 50 КЗпП України, встановлено нормальна тривалість робочого часу працівників 40 годин на тиждень. Таким чином, ОСОБА_2 у вказаний період з січня по червень 2009 року працював в режимі неповного робочого часу.

А тому твердження про порушення стосовно ОСОБА_4 вимог ст. 32 ч.3 КЗпП України в частині неповідомлення працівника про зміну істотних умов праці (встановлення або скасування неповного робочого часу) не пізніше ніж за два місяці є безпідставними, оскільки весь цей час ОСОБА_4 фактично працював в умовах неповного робочого часу. А тому умови праці ОСОБА_4 в період в січня по червень 2009 року не є такими, що істотно змінювалися.

Згідно з актом перевірки та протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 не було належним чином своєчасно ознайомлено з наказом від 07.05.2009 року №74 щодо продовження з 07 липня 2009 року дії раніше встановленого режиму роботи підприємства з неповним робочим часом.

Проте ці обставини не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_2 був ознайомлений з відповідним наказом, проте відмовився від підпису, про що було складено акт від 24.06.2009 року.

Крім того, як вбачається з акту перевірки територіальної державної інспекції праці Полтавської області №16-01-3/260 від 20.07.2009 року на КП «Полтавській м'ясокомбінат» було порушено вимоги ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», ст.115 КЗпП України. Так, заробітна плата ОСОБА_4 за січень 2009 року в сумі 393,48 грн. проведено 12.02.2009 року (без виплати авансу), за лютий 2009 року в сумі 480,00 грн. проведено 16.03.2009 року (без виплати авансу), заробітна плата за березень 2009 року в сумі 533,00 грн. проведено 15.04.2009 року (без виплати авансу), заробітна плата за травень 2009 року в сумі 872,00 грн. проведено 18.06.2009 року (без виплати авансу).

Проте, ані державним інспектором охорони праці, ані районним судом не було враховано те, що відповідно до наказу №32-К від 26.03.2001 року, який дії і до теперішнього часу, у зв'язку із зменшенням кількості сировини, що поступає на переробку, продовжено дію наказу №18 від 29.01.2001 року на квітень, травень, червень про роботу всіх структурних підрозділів підприємства з меншою нормою тривалості робочого часу, що відповідно було погоджено із профспілковим комітетом.

А тому з врахуванням режиму роботи працівників підприємства, в тому числі і бухгалтерії, на умовах неповного робочого часу, а також з врахуванням розміру оплати праці, які є незначними і навіть іноді менше розміру мінімальної заробітної плати, виплата якої, незважаючи на фінансові труднощі підприємства, хоча і затримувалась на незначний строк, але все ж таки сплачувалась щомісячно.

А тому в діях ОСОБА_1 не вбачається умислу на невиплату заробітної плати у визначений законом строк.

Враховуючи наведене, в діях голови правління КП «Полтавський м'ясокомбінат» ОСОБА_1 не вбачається умисного порушення вимог законодавства про працю, та відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КК України.

З огляду на наведене, апеляція ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 26.08.2009 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, провадження по адміністративній справі закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 цього кодексу.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_5