Апеляційний суд Житомирської області
Постанова

Іменем України

21 липня 2010 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:

Головуючого судді: Заліщука М.С.,

з участю:

секретаря: Панасюк Ю.Б.,

прокурора: Ващука Є.Н.,

скаржника: ОСОБА_1,

адвоката: ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі адміністративну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 23 квітня 2010 року, -

встановив:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 23 квітня 2010 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за п. а ч.2 ст.1 Закону України „Про боротьбу з корупцією у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно постанови судді, 15 жовтня 2009 року та 2 листопада 2009 року між ПП „Нестеренко та Житомирським прикордонним загоном було підписано договори постачання опалювальних котлів на загальну суму 78000 грн. В процесі підписання договорів від заступника начальника Житомирського прикордонного загону начальника відділу матеріального забезпечення підполковника ОСОБА_1, поступила пропозиція ОСОБА_3 про завищення цін котлів опалення для отримання матеріальної винагороди за закупівлю вказаної продукції. Приватний підприємець погодився на вказане та реалізував у відповідності до договорів 16 котлів по ціні 4875 грн. за штуку при собівартості одного котла 4000 грн. За вказану послугу ОСОБА_1 повинен був отримати винагороду у вигляді грошових коштів на різниці від купівлі та продажу котлів.

06.11.2009 року, після надходження коштів на рахунки підприємств, підполковник ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_3 14 000 гривень на різниці від реалізації котлів. Дані факти свідчать про те, що заступник начальника загону начальник відділу матеріального забезпечення Житомирського прикордонного загону підполковник ОСОБА_1, незаконно отримав матеріальні блага в сумі 14 000 грн. Враховуючи, що сума отриманих ОСОБА_1 коштів незначна, його діями не заподіяно істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, 05.02.2010 року військовою прокуратурою Житомирського гарнізону було винесено постанову про відмову в порушення кримінальної справи за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.190, 191, 364, 365, 366 КК України, за відсутністю в його діях складу злочину.

На постановлене суддею рішення до апеляційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, в якій вона просить скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити за відсутністю події та в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, В обґрунтування скарги посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст.254 та ст.256 КУпАП, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та думку адвоката ОСОБА_2, які підтримали подану скаргу, думку прокурора, який погодився з апеляційними доводами про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, дослідивши матеріали справи в межах, передбачених ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню з таких підстав.

Згідно постанови суду, за результатами розгляду справи, суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого п. „а ч. 2 ст. 1 Закону України „Про боротьбу з корупцією, що виразилось у незаконному одержанні ним, як особою, що уповноважена на виконання функцій держави, при виконанні таких функцій, матеріальні блага. При цьому суд погодився з доводами обвинувачення про те, що отримані ОСОБА_1 кошти в сумі 14 тисяч гривень є незначними, і що цими його діями не заподіяно істотної шкоди охоронюваним законом державним чи громадським інтересам.

Проте, з таким висновком суду не можна погодитися, так-як суд дав неправильну оцінку вчиненому ОСОБА_1 діянню.

Матеріали справи свідчать, що в діях ОСОБА_1 відсутня обєктивна сторона корупційного діяння, а вбачаються, якщо будуть на підтвердження такого звинувачення достатні докази, ознаки вчинення ним злочинних дій повязаних із зловживанням владою або службовим становищем, вчинених з корисливих мотивів, що заподіяли істотну шкоду, яка у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум громадян.

Суд першої інстанції не дав належної критичної оцінки постанові прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_1 за ст. 423 КК України, яка є невмотивованою, суперечливою, а тому не може вважатися законною.

Також суд не звернув уваги на те, що в матеріалах справи відсутня постанова прокурора про відмову в порушенні щодо ОСОБА_1 кримінальної справи за ст.ст. 190, 191, 364, 365, 366 КК України, хоча наявність її повинна бути, так-як про це зазначено в протоколі про вчинення корупційного діяння.

За таких обставин, постанова суду не може залишатись в силі та підлягає скасуванню, а справа закриттю провадженням за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. „а ч. 2 ст. 1 Закону України „Про боротьбу з корупцією.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,

п о с т а н о в и в:

Апеляцію адвоката ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 23 квітня 2010 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за п. а ч.2 ст.1 Закону України „Про боротьбу з корупцією у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати.

Подальше провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ст. 1 ч.2 п. „а Закону України „Про боротьбу з корупцією.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя :