ПОСТАНОВА

іменем України

29 березня 2010 року апеляційний суд Львівської області в складі:

Судді Галапаца І.І.

з участю прокурора Гурської Н.А.

правопорушника ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляцію ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2010 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 5 ч.1 п."а" Закону України "Про боротьбу з корупцією" та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1, працюючи на посаді начальника Львівського міського відділу Львівської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", будучи посадовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, використовуючи своє службове становище, всупереч встановленому чинним законодавством порядку, сприяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в отриманні пільг у вигляді видачі незаконних реєстраційних карток серії АБГ №719473 та серії АБГ №719472 з метою незаконного одержання за це послуг або інших переваг.

В апеляції ОСОБА_1 покликається на те, що висновки суду не відповідають дійсності.

Вважає, що він не є суб'єктом корупційного правопорушення.

Наголошує, що судом не враховано, що реєстраційна картка не є нормативним документом і не є підставою для видачі державного акта, а є лише складовою Поземельної книги і зберігається один примірник в органі, який проводив державну реєстрацію, а другий передається на зберігання у Львівську регіональну філію ДП "Центр ДЗК", і не належить будь кому з осіб, які одержали державні акти.

Зазначає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 особисто не отримували реєстраційних карток і в них відсутній його підпис, а це засвідчує що він жодним чином не причетний до їх заповнення.

Також зазначає, що відповідно до своїх посадових обов'язків начальник Львівського міського відділу ЛРФ ДП "Центр ДЗК " не видає реєстраційних карток, а лише передає бланки вказаних документів (носіїв інформації) працівникам для їх заповнення.

Акцентує, що суддя при винесені постанови посилається лише на дані досудового слідства, однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують відсутність технічної документації на вказані земельні ділянки.

А тому вважає, що видача реєстраційних карток аж ніяк не може вважатися пільгою, оскільки за своєю суттю не є такою.

Крім цього наголошує, що як видно з матеріалів справи, і про це зазначено у протоколі, він при вчиненні згаданих дій корисливого мотиву не мав, матеріальних благ, послуг, пільг чи будь-яких переваг він при цьому не одержав.

Також акцентує, що судом не встановлено, які саме послуги чи переваги він отримав чи планував отримати.

Просить скасувати постанову та закрити справу в звязку з відсутністю його діях складу корупційного правопорушення.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_1 та в його інтересах захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляцію, думку прокурора, яка заперечила апеляцію та просить постанову судді залишити без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляції, суд приходить до висновку, що така підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Суть корупційного діяння, відповідальність за яке передбачене ст. 5 ч.1 п."а" Закону України "Про боротьбу з корупцією", полягає в тому, що особа, уповноважена на виконання функцій держави не має права сприяти, використовуючи своє службове становище, фізичним і юридичним особам у здійсненні ними підприємницької діяльності, а так само в отриманні субсидій, субвенцій, дотацій, кредитів чи пільг з метою незаконного одержання за це матеріальних благ, послуг, пільг або інших переваг.

За таких обставин, корисливий мотив або інший особистий інтерес є обовязковою ознакою субєктивної сторони корупційного діяння.

Як протокол про адміністративне правопорушення, так і матеріали справи та постанова судді не містять даних про наявність в ОСОБА_1 корисливого мотиву або іншого особистого інтересу.

Враховуючи наведене, постанова судді районного суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляцію ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2010 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 5 ч.1 п."а" Закону України "Про боротьбу з корупцією" та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., скасувати та закрити провадження у справі.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах ОСОБА_5

апеляційного суду

Львівської області