Справа № 33-100/10 Головуючий у 1-ій інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2010 року. Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_2

з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП за апеляцією ОСОБА_3 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21 квітня 2009 року,

встановив:

Постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21 квітня 2009 року

ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, вдівець, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонер ОВС, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340 грн.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 05 березня 2009 року, о 16 год. 20 хв., у м. Дрогобич, по вул. Січових Стрільців,30, керуючи автомобілем "ВАЗ 2101", номерний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечної дистанції та бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Форд Фієста", номерний знак НОМЕР_2, завдавши йому технічні пошкодження, та залишив місце ДТП, не дочекавшись працівників міліції, чим порушив вимоги п.п.13.1, 2.10 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_3 із вказаною постановою судді не погодився і подав апеляцію та заяву, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки жодного повідомлення про час і місце розгляду справи йому не надходило, а про постанову йому стало відомо 25 грудня 2009 року після отримання претензії про відшкодування шкоди в порядку регресу. Після чого він звернувся до Миколаївського районного суду і 05 січня 2010 року отримав копію постанови судді.

В апеляційній скарзі просить постанову судді про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124 КУпАП скасувати, а провадження в справі закрити. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те. що постанова судді є неправильною, незаконною і такою, що підлягає скасуванню з підстав однобічності та неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи, істотного порушення норм процесуального права. Зокрема, вважає, що суд повинен був допитати свідків події, витребувати та дослідити документи та інші речові докази по справі, з'ясувати обставини, що виключають притягнення його до відповідальності, встановити причинний зв'язок між його діями та наслідками, що настали. Крім того, вважає, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, висновки суду ґрунтуються на істотних суперечностях і ця невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи могла вплинути на правильність висновків суду про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення. Висновок суду про вчинення ним адміністративного правопорушення вважає таким, що не підтверджений системою незаперечних доказів і тому не виключає сумнівів в правильності протоколу про адміністративне правопорушення та постанови судді про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник апеляцію підтримали, просять постанову судді скасувати, а провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги. пояснення потерпілої ОСОБА_5, яка з апеляційною скаргою не погодилася, просить постанову судді залишити без змін, та, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджуються пояснення ОСОБА_3 щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Враховуючи наведене, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений ОСОБА_3 з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку й навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АД №0741755 від 20.03.2009 р. (а.с.1); схемою пригоди від 05.03.2009 р. (а.с.4); та іншими матеріалами справи, зокрема, рапортом інспектора з дізнання ВДАІ з ОАТ м. Дрогобич від 05.03.2009 р. (а.с.3); протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.03.2009 р. (а.с.5-6); поясненнями потерпілої ОСОБА_5 від 05.03.2009 р. (а.с.7).

Викладені в апеляційній скарзі доводи апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони є надуманими і спростовуються матеріалами справи і доказами, здобутими у судовому засіданні.

За змістом ст.124 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у випадку порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна. Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає у випадку залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Оскільки ОСОБА_3 не вибрав безпечної дистанції та бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Форд Фієста", номерний знак НОМЕР_2 (п.13.1 Правил дорожнього руху України), та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди (п.2.10 Правил дорожнього руху України), суддя правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

Покликання в апеляційній скарзі на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у постанові фактичним обставинам справи, істотне порушення норм процесуального права є голослівними й спростовуються сукупністю зібраних у справі та наведених у постанові зазначених вище доказів на підтвердження винності ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, яким суддя відповідно до ст.ст.251,252 КУпАП дав належну оцінку й навів у постанові.

Апеляційний суд не бере до уваги покликання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не встановлено причинний зв'язок між діями ОСОБА_3 та наслідками, що настали, оскільки дане твердження спростовується матеріалами справи та не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст.ст.33,36 КУпАП і відповідає характеру вчинених правопорушень, особі порушника, ступеню його вини та з врахуванням відсутності обставин, що обтяжують чи пом'якшують відповідальність.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність апеляційної скарги.

Постанова судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21 квітня 2009 року щодо ОСОБА_3 є обґрунтованою, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.ст.8, 294 КУпАП, суд

постановив:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21 квітня 2009 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: