Справа № 3-208/2010 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2010 року

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Криницький Л.В. розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від головного державного інспектора праці у Володарсько-Волинському районі відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

працюючого керівником П(ПО)СП « Топорище», проживаючого в

селі Топорище, вул.. Кутузова, 7

за ст. 41 ч.І КпАП України ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно адміністративного протоколу, ОСОБА_1, як керівник підприємства, незважаючи на те, що згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки встановлені у колективному договорі, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, у разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні, заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Однак керівництвом П(ПО) АФ « Топорище» не забезпечено виконання вищевказаних вимог законодавства.

Так, заборгованість по заробітній платі з 1.03. 2009 року по 1.03. 2010 року на підприємстві збільшилась на 2,9 тис. гривень, при зменшенні чисельності працівників на 1 чоловіка.

Так, заборгованість по заробітній платі обліковця ОСОБА_2 станом на 1.03. 2010 року становить 2558,92 грн. або 4 місяці, а за період з 1.04. 2009 року по 1.03. 2010 року заборгованість по заробітній платі ОСОБА_2 збільшилась на 695,56 грн; директора ОСОБА_1 -9817,67 гри., або 9 місяців, а за період з 1.04. 2009 року по 1.03. 2010 року заборгованість збільшилась на 2970,88 грн.

Дане порушення призвело до порушення прав 12 працівників на отримання належних їм коштів в установлені законодавством строки.

Також, відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Так, звільненому 13.10. 2009 року підсобному робочому ОСОБА_3 на день перевірки не виплачено розрахункових коштів в сумі 1256 грн. 6 коп. , а за період з дня звільнення по день проведення перевірки йому було виплачено 955,9 грн., або 43,3 суми розрахункових коштів; звільненому 3.11. 2009 року головному агроному ОСОБА_4 на день перевірки не виплачено розрахункових коштів на суму 1369,83 грн., а за період з дня звільнення по дунь проведення перевірки виплачено лише 150 грн., що становить 10% суми розрахункових коштів, звільненому 25.11. 2009 року трактористу ОСОБА_5 на день перевірки не виплачено розрахункові кошти в сумі 2407,76 грн., а за період з дня звільнення по день перевірки йому було виплачено лише 276 гривень, що становить 10% від суми розрахункових коштів.

Всього на день перевірки підприємство заборгувало перед 4 звільненими працівниками на суму 5585,65 грн.. Про можливість виплати розрахункових коштів звільненим працівникам свідчить те, що в листопаді-грудні 2009 року на розрахунковому рахунку та в касі агрофірми були кошти в сумі 38,1 грн.

При наявності заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 допустив грн., що поступили на розрахунковий рахунок і в касу агрофірми за період з 1.0 по 1.03. 2010 року на виплату заробітної плати використано 39,1 тис. грн грошових надходжень, в тому числі в жовтні 2009 року із 62,2 тис. грошових на; виплату заробітної плати

-2-

використано 4,7 тис. грн.., в листопаді 2009 року із 21 грошових надходжень на виплату заробітної плати використано 3,8 тис. грн... рахунок з постачальниками було використано 255,8 тис. грн.., або 82,2 % надходжень, а в жовтні 2009 року на розрахунок з постачальниками було вико) тис. грн.. або 90 % надходжень, в листопаді, 13, 1 тис. грн.. або 61,8% грошових на,

В суді ОСОБА_1 своєї вини не визнав і пояснив, що йому особисто під заборгувало 9817,67 грн. і перед ним борг підприємства є найбільшим. Він хоче підприємство і думає, що настануть кращі часи, коли уряд країни зверне увагу ш господарство і надасть відповідну допомогу чи змінить законодавство на сільськогосподарських підприємств. Він не умисно не виплачував заробітної і працюючим так і звільненим працівникам. Він змушений був провести розряд постачальниками паливно-мастильних матеріалів, з районом електричних мереж, г запасні частини до техніки. Якщо не проведеш розрахунок з постачальниками , які забезпечили всім для проведення посівної то на наступний рік нічого не посієш, а за буде будь-яких надходжень, не буде не тільки заробітної плати, а і сільськогосподарські підприємства.

Заслухавши ОСОБА_1, дослідивши матеріали адміністративної справи приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак адміністративного правопорушення передбаченого ст. 41 ч.І КпАП України з наступних підстав.

Субєктивна сторона статті 41 КпАП України передбачає прямий умисел посадової особи на невиплату заробітної плати чи вчинення інших порушень трудового законодавства.

В матеріалах адміністративної справи зафіксований лише факт утворення заборгованості по заробітній платі, а причина її утворення, господарська діяльність підприємства, находження та витрата коштів підприємства , умисел керівника підприємства по невиплаті заробітної плати не досліджувався і не встановлений.

Таким чином в судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_1 умисно не виплач заробітну плату працівникам сільгосппідприємства, в тому числі і собі.

Відповідно до ст. 62 ч.2 та 3 Конституції України, ніхто не зобовязаний доводити свою невинність у вчиненні злочину чи правопорушення.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись ст. ст. 221, 283 , 247 ч.І п. 1, 284 ч.І п. З КпАП України

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 41 ч.1 КпАП України, закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Житомире області через Володарсько-Волинський районний суд.

Суддя: