Апеляційний суд Житомирської області
Постанова

Іменем України

7 липня 2010 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:

Головуючого судді: Заліщука М.С.,

з участю:

секретаря: Кемке Д.О.,

прокурора: Чуприни А.В.,

заінтересованої особи: ОСОБА_1,

представника

заінтересованої особи: ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі адміністративну справу за протестом заступника прокурора Житомирської області Кондратюка А.В. на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 10 червня 2010 року.,-

встановив:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 10 червня 2010року провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Своє рішення суд мотивував тим, що на час вирішення питання в суді про можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закінчився 3-х місячний термін протягом якого, відповідно до положень ст. 38 КУпАП, на особу може бути накладено адміністративне стягнення.

В протесті прокурор просить скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну. Вказує на те, що адміністративне стягнення за корупційні діяння або інші правопорушення, повязанні з корупцією, може бути накладено не пізніш як через шість місяців з дня його вчинення . Оскільки правопорушення вчинено 21 грудня 2009 року то граничним строком притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності є 21 червня 2010 року. За вказаних обставин просить постановити нове рішення, яким визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. „а ч. 2 ст. 1 Закону України „Про боротьбу з корупцією, та накласти стягнення у вигляді штрафу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та думку його представника ОСОБА_2, які заперечили щодо задоволення протесту та просили справу закрити за відсутністю складу правопорушення, думку прокурора, який уточнив протест та просив закрити справу у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення після усунення допущених судом помилок, дослідивши матеріали справи, в межах, передбачених ч. 7 ст. 294 КУпАП вважаю, що протест прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови суду, за результатами розгляду справи, суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого п. „а ч. 2 ст. 1 Закону України „Про боротьбу з корупцією.

Проте, з таким висновком суду не можна погодитися, так-як суд дав неправильну оцінку вчиненому ОСОБА_1 діянню.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України „Про боротьбу з корупцією під корупцією розуміється діяльність осіб, уповноважених на виконання функцій держави, спрямована на протиправне використання наданих їм повноважень для одержання матеріальних благ, послуг, пільг або інших переваг, відповідальність по цій нормі закону несуть уповноважені на виконання функцій держави особи, які, з використанням цих функцій, незаконно отримали матеріальні блага, пільги та переваги..

З цього випливає, що особа яка наділена повноваженнями на виконання функцій держави, вчиняючи корупційне діяння, передбачене п. „а ч.2 ст. 1 цього Закону має корисливу мету, а субєктивна сторона цих діянь характеризується прямим умислом. Особа повинна усвідомлювати, що вона незаконно одержує у звязку з виконанням функцій держави певні матеріальні блага, тобто усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння і бажає діяти таким чином.

У відповідності з п. 6 Постанови КМ України від 09.03.2006 року № 268 „Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів прокуратури, судів та інших органів рішення про преміювання, виплату надбавок та матеріальної допомоги сільським, селищним міським головам, головам районних та районних у містах рад та їх заступникам приймається відповідною радою.

З матеріалів справи вбачається, що умови оплати праці, в тому числі отримання премій та надбавок заступнику голови районної ради ОСОБА_1 були встановлені рішенням 2 сесії Володарськ-Волинської районної ради від 04.05.2006 року. Зазначене рішення в установленому порядку не скасоване та в судовому порядку не оспорювалось.

Щодо листа Міністерства праці та соціальної політики України за №496/13/84-09 від 17.08.09р., яким рекомендовано такі рішення переглядати на сесіях рад щорічно, то він, з урахуванням дати його прийняття у другому півріччі 2009року, повинен братися до уваги відповідною сесією ради при прийнятті рішення про преміювання, виплату надбавок та матеріальної допомоги працівникам на 2010 рік.

За цих обставин слідує, що в діях ОСОБА_1, який виконуючи обовязки голови районної ради, підписав розпорядження за № 91 від 21.12.2009р., яким прийняв рішення про виплату в грудні 2009 року всім працівникам виконавчого апарату ради а також собі премії, немає обєктивної сторони корупційного діяння, передбаченого п. „а ч. 2 ст. 1 Закону України „Про боротьбу з корупцією, а може мати місце лише неправомірне використання ним державних коштів. У такому разі, за наявності підстав, вчинене мало б бути розцінене як відповідний злочин у сфері службової діяльності.

За таких обставин, постанова суду не може залишатись в силі та підлягає скасуванню, а справа закриттю провадженням за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. „а ч. 2 ст. 1 Закону України „Про боротьбу з корупцією.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,

п о с т а н о в и в:

Апеляцію прокурора залишити без задоволення.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 10 червня 2010 року якою, провадження по справі про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 1 ч.2 п. „а Закону України „Про боротьбу з корупцією закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення скасувати.

Подальше провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ст. 1 ч.2 п. „а Закону України „Про боротьбу з корупцією.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_4