Справа №33-428/2010 Головуючий у 1-й інстанції: Ванівський Ю.М.
Категорія ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гаврилов В.М.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2010 року м. Львів

Суддя апеляційного суду Львівської області Гаврилов В. М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 20.05.2010 року,-

В С Т А Н О В И В:

За протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 31 березня 2010 року о 13 год. 45 хв. в м. Львові на пр. Свободи, 26 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21121», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, порушивши п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 20.05.2010 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 2 (два) роки.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на оскарження та скасувати постанову суду 1-ї інстанції і прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому покликається на те, що Висновок №1769, який був підставою притягнення його до адміністративної відповідальності є недійсним, оскільки складений з порушенням вимог Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім цього, зазначає, що за результатами повторного медичного дослідження, який він пройшов через декілька годин, було складено Висновок №1772, згідно з яким в нього ознак спяніння не виявлено.

Також, вказує на те, що суддя Шевченківського районного суду м.Львова однобічно підійшов до розгляду справи, виніс постанову з порушенням норм процесуального права, з невідповідністю висновків обставинам справи, без повного і обєктивного їх зясування.

Розглянувши матеріали справи № 3-1137/10р., заслухавши думку ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, в підтримання апеляційної скарги, допитавши ОСОБА_3, вважаю, що така подана в межах строку, передбаченого для оскарження і до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Останній день строку на оскарження припадає на неділю 30 травня 2010 року, тому він закінчується 31.05.2010 року і саме в цей день подана апеляція.

Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, стверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серія ВС 170014 від 31.03.2010р., висновком №1769 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким встановлено, що на час вчинення правопорушення ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння.

При допиті лікаря-нарколога ОСОБА_3 в Апеляційному суді Львівської області він підтвердив свої висновки, як №1769, так і №1772, пояснивши розбіжність часом обстеження ОСОБА_1 в першому випадку о 14.15 год. було виявлено 0,28% проміле, тоді як проміле фіксується з 0,2% і в другому випадку о 18.45 год., коли ознак спяніння не виявлено, тоді як кожної години організм людини втрачає 0,16% проміле.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного спяніння в закладах охорони здоров'я здійснюється не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд проведений з порушенням даної норми закону вважається недійсним.

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги висновок №1772, згідно якого, огляд ОСОБА_1 проводився через декілька годин з моменту виявлення у нього ознак алкогольного спяніння.

В чому проявилась однобічність, неповнота, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм процесуального права в апеляції не зазначено.

Вважаю, що районний суд, дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України та вірно наклав на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, що відповідає вимогам чинного КпАП України.

Доводи апеляції правильних висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування постанови не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 20.05.2010 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін, а його апеляцію без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_4