Богодухівський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

Справа № 3-575/2010

19 липня 2010 року м. Богодухів

Суддя Богодухівського районного суду Закопайло В.В., розглянувши матеріали, що надійшли від начальника ДПІ у Богодухівському районі Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, працює директором ПП «Ілант»,

- передбаченої ст.163-1 ч. 2 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звинувачується в тому, що він, являючись директором ПП «Ілант», що знаходиться за адресою м. Богодухів Харківської області пл. Леніна, 2-а допустив порушення встановленого законодавством порядку ведення податкового обліку, що призвело до заниження податкового зобовязання по податку на прибуток за І квартал 2010 року в сумі 20 257,25 грн., чим порушено п.п. 8.32 п. 8.3 ст. 8 ЗУ № 334/94-ВР від 28.12.1994 року «Про оподаткування прибутку підприємств».

За вказане порушення передбачена адміністративна відповідальність за ст. 163-1 ч. 2 КУпАП.

Представник порушника ОСОБА_2 до суду зявився, заперечував щодо протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому пояснив, що ОСОБА_1 не має бухгалтерської освіти, на підприємстві є головний бухгалтер ОСОБА_3, яка займається веденням податкового обліку, тому ОСОБА_1 не знав та не міг знати про те, що податкове зобовязання занижено.

Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

В діях ОСОБА_1 не вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП оскільки відсутня субєктивна сторона цього правопорушення, а саме вина ОСОБА_1

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП Провадження в справі про адміністративне правопорушення… підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи рішення про закриття провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 за відсутністю в його діях субєктивної сторони інкримінованого правопорушення суд виходить з того, що суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 КУпАП, як одного із видів правопорушень в галузі фінансів та підприємницької діяльності, полягає у відсутності податкового обліку, порушенні керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподанні або несвоєчасному поданні аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

У відповідності до диспозиції ст. 163-1 КУпАП, суб'єктом даного правопорушення може бути не тільки керівник, а й інші посадові особи підприємств, установ, організацій.

В зв'язку з тим, що склад адміністративного правопорушення передбачає наявність чотирьох взаємозумовлених і взаємопов'язаних елементів: об'єкта та об'єктивної сторони, суб'єкта і суб'єктивної сторони, відсутність хоча б однієї з вказаних ознак виключає наявність правопорушення.

Так, з суб'єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП характеризується як умисною формою вини, так і необережністю, тобто суб'єкт правопорушення повинен усвідомлювати, що порушує встановлений порядок ведення податкового обліку, і бажає діяти саме таким чином, тобто неправомірно. У випадку вчинення правопорушення з необережності, особа, яка порушила порядок ведення податкового обліку, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Як вбачається з наданих документів, копією наказу № 55-к від 30.09.2009 року ОСОБА_3 прийнято на роботу до ПП Ілант на посаду головного бухгалтера, яка є відповідальною особою за ведення бухгалтерської звітності та за проведення розрахункових операцій по підприємству.

Згідно з поясненнями ОСОБА_3 порушення нею допущене в звязку з її помилкою при підрахунку податкового зобовязання, про що начальник ПП Ілант ОСОБА_1 не знав.

Про це порушення їй та ОСОБА_1 стало відомо тільки після перевірки ДПІ.

Таким чином в діях ОСОБА_1, в даному випадку, відсутній як умисел так і необережність.

Згідно зі ст. 14 КУпАП посадові особи підприємства підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, повязані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління та інших правил, виконання яких входить до їх службових обовязків. При цьому законодавець не виключив винність дій посадової особи (тобто умисел або необережність)

Як видно з наданих матеріалів ОСОБА_1 прийняв усі, залежні від нього міри, для забезпечення належного податкового обліку, на підприємстві створено бухгалтерію та прийнято головного бухгалтера, які безпосереднє відповідні за належний податковий облік.

На думку суду керівник підприємства не може бути особисто відповідальним за неналежну роботу служб підприємства, при наявності відповідних керівників структурних підрозділів.

Постановою Богодухівського районного суду від 19 липня 2010 року головний бухгалтер підприємства ОСОБА_3 визнана винною за ст. 163-1 ч. 2 КУпАП (те ж саме правопорушення, що й ОСОБА_1Є.), у відношенні неї застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

На підставі приведеного вище, керуючись ст. 247 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

ПОСТАНОВИВ:

В накладенні адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 - відмовити, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Судд