АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33-132/2010 Номер провадження 33-132/2010Головуючий у 1-й інстанції Сімонова
Категорія ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2010 року м. Полтава

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області Гавриш В.М. розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2010 року

В С Т А Н О В И В :

Згідно з цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 -Уде, росіянин, громадянин ОСОБА_2 Федерації, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючий охоронцем Кейбалівської школи 1-11 ступеня

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

За постановою судді Черкашин О.С., визнаний винним в тому, що 19 березня 2010 року близько 10 год. в с. Сасинівка Пирятинського району Полтавської області керуючи автомобілем ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, швидкість руху, стан транспортного засобу, тому допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21011 д.н.з. 59-909 СК під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.12.3 ПДР України.

В апеляції громадянин ОСОБА_1 вважаючи, що постанова районного суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати її, а справу провадженням закрити, оскільки висновки судді не відповідають фактичним обставинам дорожньої пригоди та ґрунтуються, всупереч вимогам ст. 252 КУпАП, на неперевірених доказах. Одночасно апелянт зазначає, що за його клопотанням не допитаний працівник ДАІ, який складав протокол огляду і протокол про адміністративне правопорушення, а також свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5, однак суддя необгрунтовано послався на згадані протоколи та їх показання, в той час коли вони по справі відсутні, в адміністративна справа за ст. 124 КУпАП стосовно останнього до цих пір не розглянута.

Заслухавши громадянина ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляції, заперечення ОСОБА_3, пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 12.1 « Правил дорожнього руху України » під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а вразі виникнення небезпеки для руху, згідно вимог п. 12.3 цих « Правил…», він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

При розгляді адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 та при її апеляційному перегляді достовірно встановлено, що громадянин ОСОБА_1, керуючи автомашиною НОМЕР_2, не вибрав оптимальної і безпечної швидкості керованим ним автомобілем, враховуючи незадовільний стан дорожнього покриття, наявність на ньому колій, льоду та снігу, а тому виїхав на зустрічну смугу руху де відбулося зіткнення транспортний засобів, а тому числі автомобіля під керуванням водія ОСОБА_3

Фактично зазначені обставини дорожньої пригоди не заперечував і сам ОСОБА_1 при його опитуванні інспектором ДАІ, а допитані в апеляційній інстанції свідки ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтвердили, що до зіткнення транспортних засобів, автомобіль під його керуванням рухався не по своїй смузі руху.

/ а. с. 9 /

Твердження апелянта в тому, що транспортні засоби зіткнулися на смузі руху ОСОБА_1 спростовуються показаннями згаданих свідків, а також поясненнями дружини апелянта ОСОБА_6, яка також підтвердила, що місце розташування транспортних засобів відображених на схемі дорожньо-транспортної пригоди відповідає місцю їх зіткнення.

Більше того, сам ОСОБА_1 не заперечує, що після виготовлення зазначеної схеми інспектором ДАІ, він погодився з її змістом, в тому числі і з розташуванням транспортних засобів та будь-яких зауважень і заперечень до її змісту не вносив.

/ а. с. 3 /

Факт заподіяння транспортним засобам технічних ушкоджень стверджується протоколами огляду транспортних засобів, які також апелянтом не оспорюють ся та засвідчені його власноручним підписом.

/ а. с. 4 - 5, 6 7 /

Таким чином, висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 12.3 « Правил дорожнього руху України », а відтак і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є вірним, ґрунтується на матеріалах адміністративної справи тому апеляція громадянина ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Твердження апелянта щодо наявності в діях водія ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП спростовується постановою судді Пирятинського районного суду від 13 квітня 2010 року, якою адміністративна справа відносно ОСОБА_3 закрита провадженням у звязку з відсутністю в його діях складу згаданого адміністративного правопорушення.

Нарешті в матеріалах адміністративної справи міститься квитанція про сплату 21 квітня 2010 року в добровільному порядку ОСОБА_1 штрафу в сумі 340 грн., тобто суми встановленої постановою судді від 13 квітня 2010 року. в якості адміністративного стягнення.

/ а. с. 19 /

Аналізуючи наведене, вважаю апеляцію громадянина ОСОБА_1 безпідставною, а постанову судді Пирятинського районного суду від 13 квітня законним, обґрунтованим та справедливим.

Керуючись ст. ст. 252, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляцію громадянина ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Пирятинського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2010 року стосовно нього без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_7