АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

4 листопада 2010 року Апеляційний суд Львівської області під головуванням судді апеляційного суду Марітчака Т.М., за участю правопорушника ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу потерпілого на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 10 серпня 2010 року, -

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.06.2010 року, ОСОБА_1 04.06.2010 року близько 18.20 год. на вул. Личаківській, 72, у м. Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу, не пропустив автомобіль НОМЕР_2 під управлінням ОСОБА_2, змусивши його екстрено гальмувати, внаслідок чого створив аварійну ситуацію для нього, порушивши вимоги п. 10.2 «Правил дорожнього руху» чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 10 серпня 2010 року провадження у справі про притягнення до адміністративно відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП закрито, за відсутності у діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи таке рішення у справі, суддя Залізничного районного суду м. Львова мотивував його у своїй постанові тим, що ОСОБА_1, при виїзді на головну дорогу зупинився, щоб мати можливість її огляду та переконатись у безпеці маневру, руху не продовжував і смуга руху головної дороги залишалась вільною для її проїзду.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, потерпілий ОСОБА_2 подав 18.10.2010 року апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львові від 10 серпня 2010 року, як такий, що пропущений з поважних причин. Апелянт покликається на те, що першу апеляційну скаргу на оскаржувану постанову ним подано 20.08.2010 року, тобто у строки передбачені ст. 289 КУпАП. Однак, у зв'язку з технічною помилкою, постановою судді апеляційного суду від 07.09.2010 року йому безпідставно повернуто апеляційну скаргу у зв'язку із пропуском строку на оскарження вищезазначеної постанови, хоча ним не було пропущено строк на подання апеляційної скарги.

Апелянт просить, вказану постанову судді Залізничного районного суду скасувати і винести нову, якою ОСОБА_1 визнати винним за ч. 4 ст. 122 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності за цією статтею. На думку апелянта, в діях водія автомобіля марки «Мітцубісі Аутлендер» ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, оскільки він своїм раптовим виїздом на проїзну частину дороги, в порушення вимог п. 10.2 «Правил дорожнього руху», створив на смузі руху перешкоду, що в свою чергу проявилась як аварійна ситуація, у відповідності до якої, з метою збереження життя, водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_2, вимушений був застосувати екстрене гальмування, внаслідок чого автомашина змінила напрямок руху, що призвело до зіткнення його автомобіля із автомобілем марки «Опель-Омега», який стояв на стоянці та завдання йому технічних пошкоджень.

Апелянт зазначає, що між діями водія марки «Мітцубісі Аутлендер» ОСОБА_1 та зіткненням його автомобіля марки ВАЗ-2107 із автомобілем марки «Опель-Омега» є причинно-наслідковий зв'язок, який проявився в тому, що водій марки «Мітцубісі Аутлендер», здійснивши раптовий виїзд на проїзну частину дороги на вул. Личаківській, 72, створив перешкоду йому, як учасникові дорожнього руху, що тим самим примусило його здійснити екстрене гальмування. Відтак, у зв'язку із екстреним гальмуванням автомобіль ВАЗ-2107 змінив напрямок руху та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 потерпілого ОСОБА_4.

Апелянт також зазначає про те, що із запису відеофіксації, видно, що водій марки автомобіля «Мітцубісі Аутлендер» виїхав на проїжджу частину дороги, маючи намір здійснити поворот ліворуч, а не праворуч. Тим самим, під час даного маневру він створив аварійну ситуацію на ділянці руху автомобіля ВАЗ-2107, що призвело до унеможливлення руху з попередньою швидкістю та напрямком, крім того, постанова суду першої інстанції винесена без наявності в матеріалах справи експертизи на предмет встановлення вини.

Розглянувши матеріали адміністративної справи та доводи апеляції, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника, які підтримали подану апеляцію, а також ОСОБА_1 про законність та обгрунтованість постанови судді Залізничного районного суду, вважаю, що клопотання представника потерпілого ОСОБА_2 про поновлення строку на подання апеляційної скарги на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 10 серпня 2010 року необхідно задовольнити з наступних підстав.

Як убачається з копії апеляційної скарги потерпілого від 20.08.2010 року, дана апеляційна скарга поступила в Залізничний районний суд м. Львова 20.08.2010 року, про що свідчить штамп Залізничного районного суду м. Львова і дата проставлена на ньому. Оскільки, перша апеляційна скарга подана своєчасно, у строки передбачені ст. 289 КпАП України, однак вона помилково повернута апелянту у зв'язку з пропущенням строків на її апеляційне оскарження, то строк на апеляційне оскарження постанови необхідно поновити.

Що ж стосується розгляду апеляційної скарги по суті, то на думку апеляційного суду апеляційну скаргу потерпілого - необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне порушення суд зобов'язаний всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати всі обставини у справі та вирішити питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та інші питання, які мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи по суті суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався, а висновок судді про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративно відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП за відсутності у діях останнього складу адміністративного правопорушення є передчасним, не відповідає фактичним обставинам справи й суперечить доказам, зібраним і перевіреним як у судовому засіданні суду першої інстанції, так і в апеляційному суді.

Покликання потерпілого в апеляційній скарзі на те, що водій автомобіля марки «Мітцубісі Аутлендер» ОСОБА_1, виїхавши на проїжджу частину дороги, та маючи намір здійснити поворот ліворуч. а не праворуч, як він стверджує, внаслідок чого була створена аварійна ситуація, є обгрунтованим та стверджується наявними у матеріалах справи і перевіреними у судовому засіданні доказами.

Так, з пояснень ОСОБА_2, вбачається, що 04.06.2010 року близько 1830 він їхав у справах по вул. Личаківській. В цей час дорога була мокрою і, побачивши за 20-25 метрів автомобіль «Мітцубісі Аутлендер», який виїхав на його смугу руху, перегородивши її, він застосував екстрене гальмування, оскільки справа стояли автомашини, а зліва рухались автомобілі в зустрічному напрямку. У зв'язку з тим, що було мокро, його занесло в праву сторону і він передньою частиною в'їхав в автомобіль «Опель-Омега» потерпілого ОСОБА_4, що був запаркований на стоянці.

Підтвердженням вищенаведеного є також наявний у матеріалах справи відеозапис ДТП та фотографії місця події, з яких вбачається, що водій автомобіля марки «Мітцубісі Аутлендер» ОСОБА_1, при виїзді на головну дорогу, не маючи можливості огляду головної дороги, оскільки справа від нього знаходилась стоянка автомашин, на якій були запарковані 4 автомашини, не переконавшись у безпеці маневру, в порушення вимог п. 10.2 «Правил дорожнього руху», відповідно до якого виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, виїхав на проїжджу частину дороги, не переконавшись у відсутності руху транспортних засобів на дорозі, створивши тим самим аварійну ситуацію водію автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_2, у зв'язку з чим останній змушений був застосувати екстрене гальмування, однак внаслідок того, що він не вибрав безпечної швидкості руху у зв'язку з дорожньою обстановкою (мокра дорога), його автомашина змінила напрямок руху і здійснила зіткнення з автомашиною НОМЕР_5 потерпілого ОСОБА_4, що була запаркована на стоянці, спричинивши їй технічні пошкодження.

Суд не надає віри поясненням ОСОБА_1 в цій частині, що він лише переконавшись у відсутності руху транспортних засобів на дорозі, виїхав на дорогу, оскільки з відеофіксації обставин події та фотографій, долучених до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1, здійснюючи маневр виїзду з двору на дорогу для повороту ліворуч, не мав можливості пересвідчитись у наявності транспортних засобів на ній, оскільки автомашини, що стояли на стоянці зліва від нього перекривали йому видимість на дорогу, а для того щоб мати можливість побачити проїзну частину дороги йому необхідно було виїхати на 1,5-2 м на дорогу, перекривши її таким чином.

На підставі наведеного, постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 10 серпня 2010 року необхідно скасувати у зв'язку з її безпідставністю.

ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, однак у зв'язку з проходженням строків накладення адміністративного стягнення, відповідно до ст. 38 КУпАП, його необхідно звільнити від накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що до настання ДТП причетний і інший його учасник, який із врахуванням дорожніх умов, не вибрав такої безпечної швидкості руху своєї автомашини, яка б дозволила йому, при виявленні небезпеки для руху, зупинити свій транспортний засіб без створення небезпеки для інших учасників дорожнього руху.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити потерпілому ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 10 серпня 2010 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративно відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Апеляційну скаргу потерпілого Б. ОСОБА_2 задовольнити, а постанову Залізничного районного суду від 10 серпня 2010 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративно відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні за адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, звільнивши його від накладення адміністративного стягнення у зв'язку з проходженням строків на його накладення.

Відповідно до вимог ст. 295 КпАП України копію постанови протягом трьох днів надіслати правопорушнику ОСОБА_1, потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду підпис ОСОБА_5

Копія відповідно до оригіналу.

Суддя апеляційного суду Т. Марітчак