Справа №33-422/10 Головуючий у суді 1-ї інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2010 року суддя Апеляційного суду Сумської області Забара І.К., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 серпня 2010 року, якою

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець вул. Горького, 12, м. Конотоп,на підставі ч.1 ст.130 КУпАП притягнутий до адміністративної відповідальності та накладеностягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1рік 6 місяців,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 серпня 2010 року ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за те, що він 18.08.2010 року о 08 год. 05 хв., в м. Конотоп, по вул. Ярмаркова, керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

На дану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляцію, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити. При цьому, мотивує свої вимоги тим, що постанова є незаконною та необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, правопорушення він не вчиняв, працівник ДПС не надав можливості надати свої пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення, суд не допитав свідка та не заслухав пояснень ОСОБА_2, та не було встановлено жодних доказів перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння чи відмови від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_2, змінивши вимоги апеляційної скарги, вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП визнав, просив змінити стягнення на інше, окрім позбавлення права керування транспортними засобами. Свої вимоги мотивував тим, що є опікуном та має на утриманні дитину-інваліда ОСОБА_3, тому використання автомобіля є необхідним для перевезення останнього.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши доводи ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_4, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи справу, суддя районного суду вірно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові судді, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВМ №028195 від 18.08.2010 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також поясненнями, наданими ОСОБА_2 в судовому засіданні під час апеляційного перегляду його скарги.

Вважаю, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 судом не в повній мірі враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, не взято до уваги те, що ОСОБА_2 є опікуном дитини-інваліда, що пов'язано з необхідністю постійного використання транспортного засобу.

Враховуючи наведене, вважаю за можливе не позбавляти ОСОБА_2 права керування транспортним засобом, оскільки санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення менш суворого виду стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 серпня 2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП змінити в частині накладеного адміністративного стягнення в бік його пом'якшення.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 2550 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_5