Справа № 33-377/2010 р. Головуючий у 1-ій інстанції Лак омська Ж.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2010 року. Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1,

з участю апелянта ОСОБА_2,

потерпілого ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП за апеляцією ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2010 року,

встановив:

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2010 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, директор адвокатського бюро "Юридичний центр", проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі чотирьохсот двадцяти пяти гривень.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 26 січня 2010 року, о 18 год. 00 хв., на перехресті вулиць Стрийська Сахарова у м. Львові, керуючи автомобілем "Сузукі", номерний знак НОМЕР_1, після ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, не дав дорогу транспортному засобу, що завершував рух через перехрестя, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "ЗАЗ-Деу", номерний знак НОМЕР_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.16.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 із згаданим рішенням судді не погодився і подав на нього апеляцію, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову, а провадження у справі закрити.

В апеляції покликається на те, що строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин, оскільки жодного повідомлення про час і місце розгляду справи йому не надходило, а копію постанови він отримав 06 травня 2010 року.

Вимоги апеляції мотивує тим, що суддею, при винесенні постанови було порушено вимоги ст.ст.268, 277-1, 285 КУпАП, оскільки про час і місце розгляду справи його належним чином повідомлено не було, копія постанови у встановленому законом порядку йому надіслана не була. Крім того, вважає, що розгляд справи проведено поверхнево, матеріали справи судом визнані суперечливими та неповними, а отже такими, що не доводять його вину у вчиненні правопорушення. Так, в поясненнях на місці дорожньо-транспортної пригоди, і в судовому засіданні 23 лютого 2010 року він пояснив, що 26 січня 2010 року, керуючи автомобілем "Сузукі", номерний знак НОМЕР_3, рухався по вул. Стрийській в напрямку центру м. Львова і мав намір повернути на вул. Сахарова. Доїхавши до світлофора на перехресті вул. Стрийська-Сахарова, він зупинився, чекаючи дозволеного сигналу світлофора. Перед його автомобілем зупинився автомобіль "Мітсубісі Паджеро" і, коли на світлофорі загорівся зелений сигнал, вони почали рух, і практично завершивши проїзд перехрестя на дозволений сигнал світлофора, автомобіль "Мітсубісі" раптово загальмував, і він, щоб уникнути зіткнення, вивернув кермо вліво і його автомобіль опинився зліва від джипу, не встигши порівнятись з ним. В цей момент несподівано з-за автомобіля "Мітсубісі" фактично йому назустріч виїхав автомобіль "Деу Ланос", і проїхав на заборонений сигнал світлофора. Водій "Мітсубісі" раптово загальмував, а керований ним автомобіль, під час гальмування на слизькій дорозі, продовжив рухатись, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем "Деу Ланос". Водій автомобіля "Деу Ланос" на місці дорожньо-транспортної пригоди вину визнав, і запропонував йому матеріальну компенсацію, проте згодом платити її відмовився. Зазначені обставини стверджуються показаннями свідка ОСОБА_4, який був очевидцем пригоди. Пояснення потерпілого ОСОБА_5 апелянт вважає неправдивими та такими, що суперечать матеріалам справи. Так, зі схеми дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що зіткнення відбулося не на смузі руху автомобіля "Деу Ланос", а на 8-10 м. правіше, коли він знаходився на вул. Сахарова, і уже був повернутий в напрямку вул. Стрийської. Наведені обставини вважає такими, що спростовують пояснення ОСОБА_3 і свідчать про те, що він, проїхавши на червоний сигнал світлофора, уникав зіткнення не з його автомобілем, а з джипом "Мітсубісі". Обігнувши джип, він повернув до вул. Стрийської і несподівано для себе опинився перед його автомобілем.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, уточнивши вимоги, просить постанову судді скасувати, а провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_3, який просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді без змін, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджуються пояснення ОСОБА_2 щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Враховуючи наведене, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений ОСОБА_2 з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку й навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВС № 153098 від 26 січня 2010 року (а.с.1); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 26 січня 2010 року (а.с.4); поясненнями ОСОБА_3 від 26 січня 2010 року (а.с.3); копією постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 01 лютого 2010 року (а.с.5).

Викладені в апеляційній скарзі доводи апеляційний суд до уваги не бере як безпідставні.

За змістом ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у випадку порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна.

Оскільки ОСОБА_2С, керуючи автомобілем "Сузукі", номерний знак НОМЕР_4, після ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, не дав дорогу транспортному засобу, що завершував рух через перехрестя (п.16.5 Правил дорожнього руху України), внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "ЗАЗ ОСОБА_6", номерний знак НОМЕР_5, що спричинило пошкодження транспортних засобів, то суддя правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Твердження в апеляційній скарзі на поверховість розгляду справи, суперечливість та неповноту матеріалів справи, а також неврахування судом його пояснень, спростовуються сукупністю зібраних у справі та наведених у постанові зазначених вище доказів на підтвердження винності ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення. При цьому суддя в постанові мотивував, чому не бере до уваги пояснення ОСОБА_2 та поклав в основу постанови об'єктивні докази, досліджені в судовому засіданні.

Посилання в апеляційній скарзі на вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди водія автомобіля "ЗАЗ ОСОБА_6", номерний знак НОМЕР_5, ОСОБА_3 спростовуються сукупністю зібраних у справі та наведених у постанові і зазначених вище доказів на підтвердження винності ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, яким суддя відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП дав належну оцінку й мотивував у постанові.

Викладені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП апеляційний суд до уваги не бере як безпідставні, оскільки дане твердження спростовується матеріалами справи.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність апеляційної скарги.

Постанова судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2010 року щодо ОСОБА_2 є обґрунтованою, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.ст.8, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2010 року.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2010 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: