10.03.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №33-89/2010
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2010 року м.Херсон

Апеляційний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Жили І.Е.

за участю потерпілого ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

правопорушника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Херсоні справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді місцевого Суворовського районного суду м.Херсона від 11.12.09р. щодо ОСОБА_3 по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, і щодо нього суддя обмежився усним зауваженням.

Згідно з постановою судді, 5.12.09р. складено адміністративний протокол щодо ОСОБА_3, за те що він, керуючи транспортним засобом Шевролет Лачети держномер ВТ 5577 АА, виїжджаючи з прилеглої території автостоянки на головну дорогу по пр-ту Сенявіна навпроти буд. №156, не впевнився в безпечності маневру та не надавши переваги в русі здійснив зіткнення з транспортним засобом Опель Вектра держномер ВТ 4468 АН під керуванням ОСОБА_1М, який рухався по пр-ту. Сенявіна з боку вул. 49-ої ХГД. Тим самим правопорушник при керуванні транспортним засобом порушив п.п. 10.1, 10.2 ПДР.

Звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності, суддя мотивував тим, що дане правопорушення не є тяжким, потерпілий ОСОБА_1М претензій до правопорушника не має, ОСОБА_3 повністю визнав вину у вчиненому правопорушенні.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови судді. Так, в постанові вказано що він, як потерпілий, претензій до правопорушника не має, але справа слухалась у його відсутність і він ні як не міг таке вказати. До того ж

зазначена обставина не відповідає дійсності, так як він має на меті звертатися до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3Є завданої йому матеріальної шкоди. Обґрунтовуючи застосування ст.22 КУпАП, суддя вказав, що дане правопорушення не є тяжким, проте вказана стаття передбачає підстави для звільнення від відповідальності за малозначністю вчиненого, а не за те, що правопорушення не є тяжким. Враховуючи, що правопорушенням йому, як потерпілому, було завдано матеріальної шкоди за попередніми даними на 61462,42 грн., що підтверджується ремонтною калькуляцією № 21 від 10.12.09р., вважає що суддя невірно та безпідставно оцінив проступок як малозначний та звільнив ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності. У зв'язку з тим, що він не був присутній при розгляді справи по суті, він не знав про існування оскаржуваної постанови судді. Про винесення даної постанови він дізнався лише 10.02.10р. від працівників страхової компанії, до яких звернувся з метою виплати йому страхового відшкодування. У зв'язку з цим вважає причину пропуску строку на оскарження постанови судді - поважною. Просить поновити строк на апеляційне оскарження та змінити постанову судді, в частині застосування ст.22 КУпАП, притягнувши ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що його не повідомили про розгляд справи у суді першої інстанції. Про наявність постанови судді він узнав лише 10.02.10р. та одразу після цього звернувся з апеляційною скаргою. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, як пропущений з поважних причин, оскільки не знав про судове рішення. Вважає, що постанова судді являється незаконною, так як суддя взагалі не врахував наявність матеріальної шкоди, яка йому була завдана в результаті ДТП. Звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП являється безпідставним. Просить поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу.

Адвокат ОСОБА_2, який діє в інтересах потерпілого, в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, пояснивши, що факт звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності призвів до того, що страхова компанія відмовляється розглядати випадок з ДТП страховим та не відшкодовує збитки, які заподіяні ОСОБА_1 Вважає, що суддя звільнив ОСОБА_3 від відповідальності незаконно, просить задовольнити апеляційну скаргу.

ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційні вимоги не визнав та пояснив, що він являється винним у вчиненні ДТП та як законослухняний громадянин не ховається від відповідальності. Проте, якщо суддя знайшов можливим звільнити його від відповідальності, тому хай постанова судді залишається без змін. Просить апеляційну скаргу не задовольняти.

Вислухавши пояснення потерпілого, адвоката, порушника, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді щодо ОСОБА_3 має бути потерпілому ОСОБА_1 поновлений, оскільки причини через які він був пропущений являються поважними.

З матеріалів видно, що справа слухалась без потерпілого, якого про час та місце розгляду справи не сповіщено. При таких обставинах потерпілий був позбавлений можливості скористатись своїми правами, наданими йому ст.269 КУпАП, а також своєчасно подати апеляційну скаргу.

Всупереч вимогам ст.ст.245, 252 КУпАП, висновки судді не ґрунтуються на всебічному, повному та обєктивному дослідженню всіх обставин справи у їх сукупності.

Так, твердження постанови про відсутність у потерпілого ОСОБА_1М претензій до правопорушника не ґрунтується на матеріалах справи.

В порушення вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи не зясував обставини, що мають значення для правильного її вирішення, зокрема, щодо наявності та розміру заподіяної шкоди.

Згідно зі ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Звільняючи ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за ст.22 КУпАП, суддя не встановив, що вчинене адміністративне правопорушення являється малозначним, тобто таким, що не становить великої суспільної шкідливості й не завдає значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам. При таких обставинах, суддя не вправі був посилатись на ст.22 КУпАП.

Натомість суддя, застосовуючи ст.22 КУпАП, вказав у постанові про те, що правопорушення не являється тяжким, що не передбачено законом та не являється підставою для звільнення особи від адміністративної відповідальності.

Вказані порушення закону являються безумовними підставами для скасування постанови судді.

Враховуючи, що на час апеляційного розгляду справи строк накладення адміністративного стягнення закінчився, апеляційний суд не вправі розглянути справу по суті і прийняти нову постанову, як то передбачено ст.294 ч.8 п.3 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до ст.ст.247 п.7, 38 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити потерпілому ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого Суворовського районного суду м.Херсона від 11.12.09р. щодо ОСОБА_3.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову судді місцевого Суворовського районного суду м.Херсона від 11.12.09р. щодо ОСОБА_3 по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП скасувати.

Провадження у справі закрити, через закінчення на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя :