ПОСТАНОВА

26 травня 2010 року м. Львів

Суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Голубицький С.С., за участю захисника-адвоката ОСОБА_1, розглянувши апеляцію останнього в інтересах ОСОБА_2 на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 20 жовтня 2009 року у справі про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він біля 05.00 години 29 серпня 2009 року по вул. Любінська-Окружна в м. Львові керував автомобілем «Рено» н.з. А 2312 ІН в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляції захисник-адвокат ОСОБА_1 ставить питання про скасування вказаної постанови та закриття провадження у справі через відсутність в діях СУЛІНОВА складу адміністративного правопорушення, оскільки останній хворіє на шизофренію і на час його вчинення перебував в стані неосудності.

Також останній просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, який був пропущений ним з поважних причин.

Наявність у СУЛІНОВА психічного захворювання підтверджується наданою захисником довідкою Львівського психоневрологічного диспансеру від 13 листопада 2009 року за № 3144 « д » згідно якої останній, з 1996 року і по даний час перебуває на обліку та амбулаторному лікуванні з приводу важкого хронічного психоневрологічного захворювання і є інвалідом ІІ гр. з дитинства.

В звязку з цим, для визначення питання про осудність СУЛІНОВА на момент вчинення правопорушення, судом у справі було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 284 від 16 квітня 2010 року СУЛІНОВ страждає хронічним психічним захворюванням у виді органічного розладу особи та поведінки внаслідок епілепсії із частими складними поліморфними пароксизмами, станами порушеної свідомості, вираженими характерологічними змінами особистості та інтелектуально-мнестичним зниженням. За своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. В період інкримінованих йому дій також страждав хронічним психічним захворюванням, тому не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

З врахуванням вказаного висновку експертів-психіатрів та досліджених в судовому засіданні доказів апеляційний суд приходить до висновку, що на час вчинення правопорушення СУЛІНОВ внаслідок своєї хронічної душевної хвороби не міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тобто перебував у стані неосудності, в звязку з чим, відповідно до положень ст. 20 КУпАП, не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєне.

Відповідно до п. 3 ст. 247 КУпАП у випадку неосудності особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність, провадження у справі підлягає закриттю.

Зважаючи на наведене апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість апеляції адвоката ОСОБА_1 та вважає необхідним задовольнити її повністю.

Поважні причини пропуску захисником строку на оскарження постанови знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, а тому цей строк слід поновити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 20, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляцію захисника-адвоката ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 20 жовтня 2009 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 2550 грн. скасувати, а провадження у справі закрити через його неосудність на час скоєння правопорушення.

Суддя : Голубицький С.С.