Суворовський районний суд м.Херсона
Справа № 3-3892/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 жовтня 2010 р. Суворовський районний суд м. Херсона

у складі головуючого судді Гонтар Д.О.,

при секретарі Черствій Т.С.,

за участю прокурора Костіна, С.Ю.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши справу, що надійшла від відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління СБ України в Херсонській області відносно ОСОБА_2 12.06.1962р.н., громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, яка займала посаду заступника начальника Головного управління юстиції в Херсонській області, не працює (звільнена з посади 2 серпня 2010р.), мешкає за адресою: Херсонська область, Білозерський р-н, с. Чорнобаївка, вул.. Херсонська буд. 6, в скоєні правопорушення, передбаченого с. 5 ч. 3 п. «г» Закону України «Про боротьбу з корупцією»,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29 липня 2010 p., ОСОБА_2, являючись державним службовцем 8 рангу, 4 категорії, будучи ознайомленою з обмеженнями, передбаченими ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», перебуваючи на посаді начальника Головного Управління юстиції в Херсонській області, являючись посадовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, умисно надала незаконні переваги фізичній особі під час прийняття рішення, а саме: 21 квітня 2010р. підписала наказ №05-01/337 про призначення ОСОБА_3, державного виконавця ВДВС Каланчацького районного управління юстиції на посаду старшого державного виконавця цього ж відділу, як таку, що зарахована до кадрового резерву на зазначену посаду, всупереч вимогам ст. 8 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24.03.1998р. та наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження типових кваліфікаційних характеристик посад державних виконавців» від 09.06.2009р. № 484/7і, оскільки вказана особа не мала вищої юридичної освіти. Таким чином скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 5 ч. 3 п. «Г» Закону України «Про боротьбу з корупцією».

ОСОБА_4 будучи допитаною у судовому засіданні, не визнала себе винною у скоєнні правопорушення, яке їй інкриміновано. Пояснила, що дійсно нею підписано наказ «Про призначення ОСОБА_3, державного виконавця ВДБС Каланчацького районного управління юстиції на посаду старшого державного виконавця цього ж відділу», однак вона ніяких порушень при підписанні наказу щодо призначення ОСОБА_3 на зазначену посаду не допускала та не надавала їй незаконних переваг під час прийняття рішення, та нею були дотримані всі необхідні умови діючого законодавства при призначенні вказаної особи на посаду, а про відсутність у зазначеної особи юридичної освіти вона не була поставлена до відома. Зазначала, що на проекті наказу, згідно внутрішніх правил мало б бути погодження працівника відділу кадрів, тільки за таких умов вона б підписала наказ, зазначений наказ вона підписала на підставі подання заступника начальника Каланчацького районного управління юстиції від 20.04.2010р. №2909, яким ОСОБА_3 рекомендована на вказану посаду та наказу Головного управління юстиції в Херсонській області від 30.12.2009р. №05- 04/974, внаслідок чого ОСОБА_3 була зарахована до кадрового резерву на 2010 рік. Тому яких-небудь навмисних дій при призначенні на посаду ОСОБА_3 вона не допустила. Крім того, ОСОБА_3 до призначення на посаду старшого державного виконавця займала посаду державного виконавця. Факт підписання зазначеного наказу не заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення свідків, думку прокурора, перевіривши надані суду матеріали, приходить до висновку про наявність складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з корупцією», під корупцією розуміється діяльність осіб, уповноважених на виконання функцій держави, спрямована на протиправне використання наданих їм повноважень для одержання матеріальних благ, послуг, пільг або інших переваг. Як розяснив Пленум Верховного Суду «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» - під іншими правопорушеннями, повязаними з корупцією, слід розуміти передбачені Законом порушення спеціальних обмежень, зокрема (ст.5) Закону України «Про боротьбу з корупцією».

Згідно до ст. 12 Закону України «Про боротьбу з корупцією», підставою для складання протоколу є достатні дані, які свідчать про наявність в діянні особи ознак корупційного діяння або іншого правопорушення, повязаного з корупцією.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого п. «г» ч. З ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією» (надання незаконних переваг під час прийняття рішення) характеризується умисною формою вини - державний службовець або інша особа, уповноважена на виконання функцій держави, усвідомлює, що порушує спеціальні обмеження, спрямовані на запобігання корупції, і бажає діяти саме таким чином.

Так із пояснень свідків ОСОБА_5, яка на час вчинення діяння займала посаду начальника відділу; кадрової роботи та державної служби ГУЮ в Херсонській області, ОСОБА_6 яка на час вчинення діяння займала посаду головного спеціаліста кадрової роботи, матеріалів справи, судом встановлено, що, ОСОБА_4 будучи начальником Головного Управління юстиції в Херсонській області підписала наказ №05-01/337 від 21 квітня 2010р про призначення ОСОБА_3, державного виконавця ВДВС Каланчацького району управління юстиції на посаду старшого державного виконавця цього ж відділу, як таку, що зарахована до кадрового резерву на зазначену посаду (а.с. 10). При цьому начальник відділу кадрової роботи та державної служби ГУЮ в Херсонській області ОСОБА_5 попереджала ОСОБА_4 про неможливість призначення ОСОБА_3 на посаду старшого державного виконавця, так як остання не мала юридичної освіти (а.с.1).

Відповідно до Положення про Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, мм. Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 47/5 від 14.02.07р., - зокрема начальник управління юстиції, за поданням начальника відділу державної виконавчої служби (заступника начальника) призначає на посади старших державних виконавців.

Відповідно до Положення про формування кадрового резерву для державної служби затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001р. № 199, якщо посада, до кадрового резерву на яку зараховано працівника, стає вакантною, він має переважне право на її заміщення при проведенні конкурсу. Просування по службі державного службовця, зарахованого до кадрового резерву, може здійснюватися за рішенням керівника відповідного державного органу поза конкурсом. При цьому керівник державного органу несе відповідальність за ефективну підготовку і використання кадрового резерву.

Як вбачається з зазначеної норми, просування по службі державного службовця, зарахованого до кадрового резерву поза конкурсом є правом керівника, а не його обовязком.

За таких обставин ОСОБА_4 перебуваючи на посаді начальника Головного Управління юстиції в Херсонській області в обовязки якого входить організація роботи щодо забезпечення кадрами зокрема районних управлінь юстиції, та затвердження кадрового резерву на відповідні посади, достовірно знаючи про відсутність юридичної освіти у кандидата на посаду старшого державного виконавця - Тітової Н.О., обовязковість такої освіти передбачена Типовими кваліфікаційними характеристиками, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 09.06.2009р. 484/7, умисно прийняла рішення про призначення ОСОБА_3 на посаду старшого державного виконавця поза конкурсом, що свідчить про наявність особистого інтересу керівника щодо призначення саме цього працівника саме на цю посаду, так як при проведенні конкурсу за участі осіб, що мають юридичну освіту ОСОБА_3 не мала б переважного права на зайняття вакантної посади, оскільки відповідно до вимог закону взагалі була позбавлена права обіймати посаду старшого державного виконавця. Таким чином ОСОБА_4 прийняла незаконне рішення щодо прийняття ОСОБА_3 на посаду.

Згідно з положенням п. «Г» ч. 3 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», відповідальність особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за надання незаконних переваг фізичним чи юридичним особам під час підготовки чи прийняття рішень, може настати лише в тому випадку, якщо вона дійсно надавала такі переваги. При цьому корупційний зміст надання незаконних переваг полягає в тому, що особа в умовах проведення спеціальної процедури (конкурсу чи тендеру) готує або приймає таке рішення на користь переможця і надає перевагу тому, хто в даному випадку мав визнаватися переможцем.

Разом з тим суд приходить до висновку, що в даному випадку неприйняття рішення про проведення конкурсу та призначення ОСОБА_3 поза конкурсом, стало причиною порушення прав інших претендентів, які б мали брати участь у конкурсі, в разі його проведення.

Пояснення ОСОБА_2, щодо відсутності в її діях умислу, оскільки вона підписувала всі накази тільки за погодженням, суд до уваги не приймає так як, в судовому засіданні були дослідженні всі накази, які були підписані в період перебування ОСОБА_2 на посаді керівника, встановлено, що не всі вони мали підписи (погодження) співробітників.

Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок про доведеність вини правопорушника в наданні незаконних переваг фізичній особі під час підготовки і прийнятті нормативно-правових актів чи рішень, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого п. «г» ч.3 ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією».

Враховуючи характер скоєного правопорушення та особу правопорушника, який, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, п г ч. 3 ст. 5, ч. 1 ст. 8 Закону України „Про боротьбу з корупцією, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_2 12.06.1962 р. н. у вчиненні правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого п. «г» ч.3 ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією».

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області протягом 10 днів.

Суддя Д.О. Гонтар