П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2010 року Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1

з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2,

адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за апеляцією ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова Білінської Г.Б. від 11 лютого 2010 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2010 року

М о ж а р ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 85 грн.

ОСОБА_4 визнана винною в тому, що 23 січня 2010 року в квартирі № 24 будинку № 358 на вул. Шевченка у м. Львові вона затіяла сварку зі своєю дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, висловлювалася на її адресу нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою і таким чином скоїла насильство в сім'ї.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на неправильність зазначення у постанові судді дати (замість 07 січня 2010 року зазначено 23 січня 2010 року, що в дійсності є датою складання протоколу про адміністративне правопорушення), і дати народження дитини ОСОБА_6, яка народилася 21.09.2000 року.

06 травня 2010 року ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на такі доводи: постанова судді винесена при неповному з'ясуванні обставин справи та з порушенням вимог закону; обставини, на які покликався суд, не відповідають дійсності; постанова базується на словах її матері ОСОБА_7, з якою у неї тривалий час існує конфліктна ситуація з приводу вчинення останньою перешкод у користуванні квартирою нею та її дітьми та яка провокує сварки й бійки.

Просить також поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що про час і місце розгляду справи вона повідомлена не була, про накладення на неї адміністративного стягнення дізналася 26 квітня 2010 року з листа відділу державної виконавчої служби, а з матеріалами справи ознайомилася 06 травня 2010 року.

У судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала та пояснила, що вона має дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. 07 січня 2010 року дочка гуляла на подвір'ї, близько 17.00 год. прийшла додому заплакана й повідомила, що загубила ключі від квартири. Вона трохи посварила дочку й сказала пошукати ключі. При цьому вона на дочку не кричала, нецензурно до неї не лаялася, не ображала і не погрожувала. Її матері ОСОБА_7 на той час у квартирі не було. Наполягає на тому, що насильства стосовно дочки не вчиняла. Просить постанову судді скасувати, а справу закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджуються пояснення ОСОБА_2 щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

В діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що є підставою для скасування постанови та закриття справи відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя в порушення вимог ст. 280 КУпАП допустив істотну неповноту зясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення.

Допущена судом першої інстанції неповнота з'ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність за цією статтею настає за умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

У протоколі про адміністративне правопорушення, складеному 23 січня 2010 року, зазначено, що 07 січня 2010 року за місцем свого проживання ОСОБА_4 кричала на свою неповнолітню доньку ОСОБА_6, чинила на неї психологічний тиск, чим скоїла насильство в сім'ї (а.с.3).

За змістом закону особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за рішенням відповідного органу на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеному щодо цієї особи.

Між тим суддя при розгляді справи вийшов за межі дій, які поставлені в вину ОСОБА_4 та зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення і які, в свою чергу, матеріалами справи не підтверджуються.

Вчинення ОСОБА_4 діянь, які, за висновком судді, становлять об'єктивну сторону правопорушення й полягають у тому, що ОСОБА_4 затіяла сварку з дочкою, висловлювалася на її адресу нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою, матеріалами справи не доведено.

Визнаючи ОСОБА_4 винною у вчиненні правопорушення, суддя у постанові як на докази покликався на заяву ОСОБА_7, рапорт працівника міліції та інші письмові докази (без конкретизації, які саме), однак в порушення вимог ст. 252 КУпАП не дав їм належної оцінки.

Так, суддею не взято до уваги, що у рапорті працівника міліції від 23 січня 2010 року на ім'я начальника Шевченківського РВ ЛМУ УМВС України у Львівській обл. повідомляється про знаходження у нього на виконанні матеріалів ЖРЗПЗ № 302 від 19.01.2010 р. за заявою ОСОБА_7 і жодної згадки за події 07 січня 2010 року немає (а.с.7).

У своїй заяві ОСОБА_7 вказала, що 07 січня 2010 року її дочка ОСОБА_4 била ОСОБА_6, що та загубила ключі, і сказала, якщо не знайде ключі, щоб додому не поверталася (копія заяви на а.с.1-2).

При дачі нею пояснень 19 січня 2010 року ОСОБА_7 пояснила, що 07 січня 2010 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 ланцюжком спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 в область руки. Причиною того, що дочка побила онуку було те, що остання загубила ключі від помешкання (копія пояснення на а.с.4).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 не була очевидцем події 07 січня 2010 року, а тому її пояснення не є прямим доказом у справі. Крім того заподіяння тілесних ушкоджень не складають об'єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

При відібранні у неї працівником міліції пояснення неповнолітня ОСОБА_6 пояснила, що конфлікт виник 07 січня 2010 року через те, що вона загубила ключі на вулиці. Мати почала на неї кричати. Також 07 січня 2010 року бабця звернулася до неї, чому в неї на лівій руці синець. Вона відповіла бабці правду, повідомивши, що впала з необережності та вдарилася об кут шафи (копія пояснення на а.с.5).

Апеляційний суд вважає, що такі пояснення не можуть бути визнані доказами вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, й звертає увагу на їх суперечність між собою.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП у ОСОБА_4 не було відібрано пояснень з приводу подій 07 січня 2010 року, а пояснення ОСОБА_4 від 23 січня 2010 року, які містяться на а.с.6 не стосуються суті правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином матеріали справи не містять даних про скоєння 07 січня 2010 року ОСОБА_4 насильства в сім'ї, й за таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно апеляційну скаргу слід задоволити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2010 року щодо ОСОБА_4 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк