Апеляційний суд Тернопільської області
Суддя апеляційного суду Тернопільської області Галіян А.Є. за участю захисника - адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2,
розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого,-
Постановою судді Козівського районного суду від 12 серпня 2010 року
ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 ОСОБА_3, і накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік та 6 місяців.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді щодо нього у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує на те, що він особисто не керував транспортним засобом, а сидів на пасажирському сидінні та вчив їздити за кермом свою знайому ОСОБА_4, однак протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння склали на нього. Пояснення про те, що це він керував автомобілем та їхав додому, у протоколі він писав під диктовку працівників ДАІ і такі пояснення не відповідають дійсності. Також не відповідає дійсності та обставина, що працівники ДАІ зупинили автомобіль 14.07.2010року о 01.40 год. у с.Підгороднє, хоча насправді все це мало місце 13.07.2010 року близько 23 год. у с.Дмухівці Козівського району, в зв'язку із чим працівниками ДАІ порушено вимоги ст.. 256 ОСОБА_3.
Крім того ОСОБА_2 вказує, що відповідно до вимог ст. 265-2 ОСОБА_3, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене ст. 130 ОСОБА_3, працівник ВДАІ тимчасово затримує транспортний засіб. У випадку з ним працівники ДАІ змусили його сісти за кермо та керувати транспортним засобом у лікарню для проходження медосвідчення на стан алкогольного сп'яніння, що також свідчить про безпідставність звинувачення його підзахисного.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, ОСОБА_2, пояснення його захисника ОСОБА_1, який підтримав скаргу, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.
В порушення вимог ст.ст.245, 252 ОСОБА_3 суддею не було вжито всіх заходів, передбачених законом для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.
На обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 ОСОБА_3, суд першої інстанції зіслався на висновок медичного огляду від 14 липня 2010 року, відповідно до якого під час медичного огляду, що проводився о 01 год. 35 хв. того ж дня встановлено алкогольне сп'яніння.
Підставою для направлення ОСОБА_2 для медичного обстеження, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення від 14 липня 2010 року, було те, що останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.
Відповідно до ч.2 ст.266 ОСОБА_3 огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.
Частиною 3 ст.266 ОСОБА_3 визначено, що лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров'я.
Як вбачається з матеріалів справи, всупереч вище викладених вимог закону, огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції не проводився, свідки присутні не були, що вбачається із протоколу про адміністративне порушення, і проведення такого огляду ОСОБА_2 не пропонувалося.
У висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2, даного 14.07.2010 року ОСОБА_3 з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння відсутні дані, про те, які саме ознаки дали підстави вважати, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння, чи використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі, чи проводилась лабораторна діагностика з метою уточнення наявних речовин вплив, чи іншим методом проводилось визначення стану ОСОБА_2
Згідно ч.5 ст.266 ОСОБА_3 направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Також п.3.22 вищевказаної Інструкції визначено, що висновки щодо огляду особи на стан сп'яніння, одержані з порушенням вимог цієї Інструкції вважаються недійсними.
Таким чином, направлення ОСОБА_2 для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння та висновок щодо його огляду на стан сп'яніння не можуть вважатися легітимними в силу порушення порядку їх проведення.
Однак, належної правової оцінки вказаному медичному висновку та висновку працівників міліції, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 і який покладено в основу його обвинувачення за ч.І ст. 130 ОСОБА_3, суд першої інстанції не дав. З урахуванням таких розбіжностей та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 повністю заперечив свою вину, суд з метою усунення таких суперечностей, акт медичного огляду ОСОБА_2, на підставі якого був даний
висновок, із закладу охорони здоров'я не витребовував, лікаря, який проводив огляд останнього не допитував, а також не допитував і працівників міліції, які склали протокол.
З огляду на ці обставини вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 ОСОБА_3.
З урахуванням наведеного, вважаю, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 ОСОБА_3, а тому постанову Козівського районного суду від 12 серпня 2010 року відносно ОСОБА_2 слід скасувати та закрити провадження в справі.
Постанову судді Козівського районного суду Тернопільської області від 12 серпня 2010 року скасувати, а провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 закрити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом вірно:

Суддя апеляційного суду Галіян Л.Є.

Тернопільської області