ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 3-561/2010р.

21 травня 2010 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Архангельський А.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Служби безпеки України в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого оперуповноваженим карного розшуку Тетіївського РВ ГУ МВС України в Київській області, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за п. а ч. 2 ст. 1, ч. 1 ст. 7 Закону України „Про боротьбу з корупцією,

встановив:

ОСОБА_1, працюючи на посаді оперуповноваженого карного розшуку Тетіївського РВ ГУ МВС України в Київській області, та будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, використовуючи своє службове становище, під час супроводження кримінальної справи незаконно одержав матеріальні блага, а саме грошові кошти в сумі 1000 гривень.

Так, 22.11.2009 року в м. Тетієві, по провул. Садовому, 34 Київської області, гр. ОСОБА_2, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна та привласнення його по корисливим мотивам, викрав у гр. ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 980 гривень. В ході досудового слідства ОСОБА_1 запропонував гр. ОСОБА_2 за винагороду (1000 гривень) отримати ним нижчу міру покарання під час винесення вироку по справі. При отриманні коштів ОСОБА_1 зазначив, що кошти він віддасть потерпілому ОСОБА_3, щоб він не вимагав в суді завданих матеріальних та моральних збитків, тим самим помякшить відповідальність.

Разом з тим ОСОБА_1 зустрівся із ОСОБА_3 і запропонував йому написати розписку про те, що він отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1000 гривень. В ході бесіди ОСОБА_1 пояснив ОСОБА_3, що зазначені кошти вже використані на потреби Тетіївського райвідділу міліції.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, використовуючи своє службове становище, незаконно одержав матеріальні блага, а саме грошові кошти в сумі 1000 гривень, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. а ч. 2 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з корупцією».

02.04.2010 року слідчим прокуратури Тетіївського району Київської області винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 190, 364 КК України, на підставі п. 2 ст. 11 КК України та п. 2 ст. 6 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні не визнав, вказав, що грошових коштів у ОСОБА_2 він не брав.

Проте його покази спростовуються показами свідка ОСОБА_2, який пояснив, що дійсно до нього зателефонував ОСОБА_1 і попросив надати йому кошти в сумі 1000 гривень з метою подальшої їх передачі гр. ОСОБА_3. Через декілька годин після дзвінка і проведеної розмови він прибув до Тетіївського РВ ГУ МВС і передав грошові кошти ОСОБА_1 в автомобілі ВАЗ сірого кольору. Про те, що грошові кошти не були передані потерпілому він не знав, дізнався про це лише в судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи.

ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що після вчинення злочину ОСОБА_2 у нього відбулася зустріч з працівниками міліції за їх ініціативою, а саме з ОСОБА_1 і ще одним працівником. На вимогу ОСОБА_1 він написав розписку про те, що він отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1000 гривень. ОСОБА_1 пояснив, що зазначені кошти будуть використані на потреби Тетіївського райвідділу міліції, а свою тисячу гривень він може отримати, заявивши позов про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, покази свідків, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. а ч. 2 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з корупцією», виходячи з наступного.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про боротьбу з корупцією» під корупцією розуміється діяльність осіб, уповноважених на виконання функцій держави, спрямована на протиправне використання наданих їм повноважень для одержання матеріальних благ, послуг, пільг або інших переваг.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1, використовуючи своє службове становище, під час супроводження кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за фактом крадіжки грошових коштів у гр. ОСОБА_3, взяв у гр. ОСОБА_2 гроші в сумі 1000 гривень для передачі їх потерпілому ОСОБА_3, але не передав, тим самим привласнив їх для власних потреб.

Зазначені факти підтверджуються:

-протоколом № 78-Б про вчинення ОСОБА_1 адміністративного

правопорушення, передбаченого п. а ч. 2 ст. 1 Закону України „Про

боротьбу з корупцією, від 12 травня 2010 року.

-Поясненнями ОСОБА_2, наданими в судовому засіданні та доданими до матеріалів справи від 17.03.2010 року, , де зазначено, що до нього зателефонував ОСОБА_1 і попросив надати йому кошти в сумі 1000 гривень з метою подальшої їх передачі гр. ОСОБА_3. Через декілька годин після дзвінка і проведеної розмови він прибув до Тетіївського РВ ГУ МВС і передав грошові кошти ОСОБА_1 в автомобілі ВАЗ сірого кольору.

-Поясненнями ОСОБА_3, наданими в судовому засіданні, де він вказав, що саме на вимогу ОСОБА_1 він написав розписку про те, що він отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1000 гривень та ОСОБА_1 пояснив, що зазначені кошти будуть використані на потреби Тетіївського райвідділу міліції, а свою тисячу гривень він може отримати, заявивши позов про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні.

-Копією довідки меморандуму розмови ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка відбулася 19.02.2010 року після судового засідання вищезгаданої кримінальної справи, і яку підтвердив в судовому засіданні ОСОБА_3, де зазначено, що ОСОБА_1 вказував ОСОБА_3 на те, щоб він сказав в судовому засіданні, що гроші йому віддав сам ОСОБА_2 одразу ж після скоєння крадіжки.

-Постановою слідчого прокуратури Тетіївського району Київської області про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 190, 364 КК України, де зазначено, що в порушення кримінальної справи необхідно відмовити через відсутність складу злочину та через малозначність вчиненого діяння, тобто факт скоєння самого діяння даною постановою не виключається.

Аналізуючи установлені обставини, вважаю, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису , які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що по даній справі зібрано достатньо доказів того, що ОСОБА_1, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, використовуючи своє службове становище, незаконно одержав матеріальні блага, а саме грошові кошти в сумі 1000 гривень, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. а ч. 2 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з корупцією».

Керуючись п. а ч. 2 ст. 1, ч. 1 ст. 7, Закону України „Про боротьбу з корупцією, ст.ст. 251, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. а ч. 2 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з корупцією», притягнути до адміністративної відповідальності і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Постанова може бути оскаржена на протязі десяти днів через Тетіївський районний суд до Апеляційного суду Київської області.

Суддя : А.М.Архангельський

Постанова набрала законної сили «___» ______________ 20___р.

Строк предявлення постанови до виконання до «___» ________________ 20___р.