АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33-103/2010 Номер провадження 33-103/2010Головуючий у 1-й інстанції Бурбак В.М.
Категорія ст. 122 ч. 3 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2010 року м. Полтава

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області Гавриш В.М. при секретарі Козин Н.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2010 року

В С Т А Н О В И В :

Згідно з цією постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2010 року

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм ТОВ «Вересень ЛТД»

визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1, визнаний винуватим в тому, що 31 січня 2010 року близько 14 год. 29 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 на 188 км автодороги Київ-Харків в населеному пункті с. Пишне, який позначений дорожнім знаком 5.45 « Правил дорожнього руху України » рухався зі швидкістю 119 км/год., чим перевищив встановлену швидкість на 50 км/год., при цьому швидкість вимірювалась приладом «Іскра» № 18707.

В апеляції громадянин ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та про скасування постанови місцевого суду з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в звязку із відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.

В обгрунтування апеляції ОСОБА_1 зазначає, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута у його відсутності, без його повідомлення про час і місце її слухання, чим грубо порушено його права на захист та наведення в суді заперечень, передбачені ст. 268 КУпАП, тому про наявність оскаржуваної постанови дізнався в день отримання її копії, а саме 22 березня 2010 року.

Заслухавши громадянина ОСОБА_1М, який підтримав апеляцію, заперечення інспектора ДАІ ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження та частково задовольнити його апеляційну скаргу.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення убачається , що в ній відсутні будь-які дані щодо повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду судом справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та своєчасне направлення йому копії оскаржуваної постанови. Відсутні також в справі і дані про згоду громадянина ОСОБА_1 на розгляд адміністративної справи у його відсутності.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 пояснив, що про день та місце розгляду справи його не ставили до відома і працівники Державтоінспекції при складенні протоколу, а твердження про отримання постанови октябрського районного суду м. Полтави тільки 22 березня 2010 року нічим не спростоване.

Інспектор ДАІ ОСОБА_2 також підтвердив, що про день, час та місце слухання адміністративної справи щодо ОСОБА_1 останнього не попереджав, оскільки ці дані йому не були відомі.

Виходячи з наведеного, пропуск строку на оскарження постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2010 року громадянином ОСОБА_1 слід вважати поважним, а тому він підлягає поновленню.

Відповідно до ст.ст. 1, 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим цим Кодексом і при умові неухильного додержання Конституції України.

В свою чергу положення статті 62 Конституції України передбачають призумцію невинуватості громадянина, який не зобовязаний доводити свою невинуватість.

Апеляційним розглядом встановлено, що 31 січня 2010 року, близько 14 год. 30 хв., тобто в денний час, на 188 кілометрі автодороги Київ-Харків в населеному пункті с. Пишне громадянин ОСОБА_1 був зупинений інспектором ДПС Лубенської роти ДПС сержантом міліції ОСОБА_2 з приводу перевищення першим швидкісного режиму проїзду населеного пункту.

На підтвердження зазначеного правопорушення інспектором ДПС громадянину ОСОБА_1 було предявлено показник вимірювача швидкості руху транспортних засобів радіолокаційний « Искра -1 » № 18707 на якому була зафіксована 119 км/час.

Між тим, водій автомашини « Субару » держзнак ВІ 7669 АР ОСОБА_1 категорично заперечив факт перевищення швидкості, при цьому послався на незадовільний стан дорожного покриття, незадовільні метереологічні умови, інтенсивність руху транспорту, а також висловив сумніви щодо достовірності показника швидкості руху стосовно керованим ним автомобілем.

Одночасно ОСОБА_1 просив надати відповідні документи, які б свідчили про сертифікацію використаного вимірювача швидкості, проходження інспектором ДПС відповідних курсів по користуванню цим приладом та дозвіл на його використання на території України.

Не дивлячись на правомірні вимоги громадянина жоден із перелічених документів інспектором ДПС ОСОБА_1 не був наданий та за відсутності будь-яких достовірних і обєктивних даних, які б з беззаперечністю свідчили про факт порушення ним п.12.4 « Правил дорожнього руху України » був складений Протокол про адміністративне правопорушення № 060563 серія ВІ.

/ а. с. 2 /

В судовому засіданні ОСОБА_2 цих обставин не заперечує, як і відсутність в вимірювачі швидкості « Іскра -1 » функції ідентифікації транспортного засобу швидкість руху якого на ньому зафіксовано.

Аналізуючи наведене приходжу до висновку, що твердження громадянина ОСОБА_1 про непричетність до вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП матеріалами адміністративної справи та протоколом, як на це послався суддя Октябрського районного суду м. Полтави, не доведена.

В порушення положень і засад передбачених ст. 62 Конституції України та вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді адміністративної справи, вище перелічені питання не були зясовані і судом першої інстанції, а тому суддя передчасно та необгрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, постанова судді щодо громадянина ОСОБА_1 підлягає скасуванню, адміністративна справа закриттю провадженням, а його апеляція частковому задоволенню, оскільки повноваження апеляційної інстанції не передбачають новий судовий розгляд адміністративної справи, як про це ставиться питання в апеляції.

Керуючись ст.ст. 247, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2010 року щодо нього та саму апеляцію задовольнити частково.

Згадану постанову судді від 18 лютого 2010 року скасувати, а адміністративну справу закрити провадженням за недоведеність його участі у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 3 КУпАП.

Постанова остаточна і оскаженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_3