Справа №33-467/10 29.11.2010
Провадження №33-467/10
Справа № 33-467/10 року Головуючий суду 1 інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий апеляційного суду: Царюк В.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2010 року суддя апеляційного суду Миколаївської області Царюк В.В.

при секретарі : Єфімцевій К.О.

за участю - особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника - адвоката ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4

розглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляцією ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.11.2010 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож.: м. Миколаїв, вул. 1-ша Лінія 36, кв. 14 ,-

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Згідно постанови суду, 09.08.2010 року, приблизно о 12 годині 50 хвилин, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом - автомобілем «Форд Фієста», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по пр. Жовтневому в м. Миколаєві, в порушення вимог п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху України, виїхав на регульоване перехрестя на заборонений сигнал світлофора де допустив зіткнення з автомобілем «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який виконував поворот ліворуч на вул. Старокріпосну. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляції ОСОБА_2 просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.11.2010 року та закрити провадження у справі.

Вважає оскаржувану постанову суду незаконною, оскільки на думку апелянта вона суперечить фактичним обставинам справи, зібраним поясненням свідків, які були присутні на місці події, поясненням самого апелянта, і ґрунтується лише на протоколі, складеного з істотними порушеннями законодавства та поясненнях лише двох свідків.

Апелянт стверджує, що правил дорожнього руху не порушував, перетинав регульоване перехрестя на дозвільний сигнал світлофору, а зіткнення його автомобіля з автомобілем «Рено» сталося через неправомірні дії водія «Рено», який не переконавшись у безпечності свого маневру, здійснив з зустрічної смуги руху поворот ліворуч. Складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, апелянт вважає незаконним, оскільки як запевняє апелянт, працівники ДАІ, які склали протокол, є знайомими водія автомобіля «Рено» і прибули на місце ДТП за його викликом. Стверджує, що діючи упереджено та не обєктивно, ігноруючи пояснення апелянта та пояснення свідків, вказані працівники ДАІ визнали противоправними дії саме ОСОБА_2 в результаті чого склали відносно нього протокол.

Розглядаючи справу, суд, на думку ОСОБА_2, не дослідивши в повному обсязі усіх обставин у справі, не взявши до уваги пояснення усіх свідків, значно відступив від принципів повноти та обєктивності судового розгляду, в результаті чого виніс постанову, яка не відповідає фактичним обставинам справи і суперечить вимогам чинного законодавства України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності та потерпілого, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, вважаю, що рішення суду по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 є законним і обґрунтованим. Це рішення постановлено на підставі доказів, досліджених у судовому засіданні.

Так, ОСОБА_2 і потерпілий ОСОБА_4 підтвердили, що ДТП сталося, оскільки вони під час руху не бачили один одного. ОСОБА_2 не зміг пояснити чому він не бачив автомобіль ОСОБА_4, а ОСОБА_4 пояснив, що видимість йому закривали транспортні засоби, які стояли у лівій смузі зустрічного напрямку руху. Ці обставини пояснював у суді першої інстанції і свідок ОСОБА_5

Вважаю, що у обстановці, яка безпосередньо склалася перед ДТП обидва водії не могли бачити одне одного лише за умов, коли ліва крайня смуга дороги у напрямку руху ОСОБА_2 була зайнята транспортом, який стояв на перехресті на заборонене світло світлофора, що , в свою чергу, свідчить про те, що ОСОБА_2 на своєму автомобілі рухався на заборонений сигнал світлофора у той час коли інші учасники руху зупинились і надали ОСОБА_4 право здійснити поворот.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що винним у ДТП за вищевикладених обставин є водій ОСОБА_2 - є вірними, та такими, що відповідають фактичним обставинам справи і ці дії винної особи знаходяться у прямому причинному звязку з наслідками ДТП.

Твердження апелянта про те, що суд не повно і всебічно дослідив докази по справі - є безпідставними.

Так, з протоколу судового засідання вбачається, що під час розгляду справи суд першої інстанції дослідив не тільки докази, які знаходились у матеріалах справи, а й заслухав пояснення свідків, які просив допитати сам ОСОБА_2 Цим поясненням суд дав належну оцінку, про що зазначив у своїй постанові.

Посилання апелянта на те, що працівники ДАЇ, які прибули на місце ДТП, були зацікавленими у результаті цієї справи та упереджено і не обєктивно зібрали матеріали справи - є голослівними. Свої твердження апелянт нічим не аргументував і матеріалами справи це не підтверджується.

За таких обставин підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції - не вбачається.

Керуючись ст..294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2.11.2010 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП - залишити без змін, а апеляцію ОСОБА_2 на цю постанову - залишити без задоволення.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_6