Справа № 2 - а - 475/10
Постанова

Іменем України

19.08.2010 року Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого-судді Замега О.В., при секретарі Павліченко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову інспектора ДПС від 09.12.2009 року. Зазначив, що про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. він дізнався після отримання постави у відділі ДВС Бердичівського МРУЮ в Житомирській області.

На думку відповідача порушення полягало в тому, що він не надав переваги в русі пішоходам, які рухались по пішохідному переходу, позначеному дорожньою розміткою 1.14.1, чим допустив порушення п. 18.1 ПДР України.

Вважає, що дане ствердження необгрунтованим, оскільки ніякого порушення він не скоював. При приїзді Т-образного перехрестя, розділеного острівком на пішохідному переході, нікого не було і він не створював перешкод у русі пішоходам. Інспектора склав протокол, який йому вручив, при цьому відмовився вручати постанову не пояснюючи причин. При винесенні постанови були грубо порушені його права, передбачені ст..268 КУпАП.

В судове засідання позивач не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позові.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву, у якій просить хати справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 09.12.2009 року відносно ОСОБА_1

селектором ДПС ВДАІ смт.Брусилів ОСОБА_2 складено протокол про

ггміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.І КупАП, згідно якого він

12.2009 року о 16 годині 10 хвилин в смт. Брусилів по вул.1 травня, керуючи

автомобілем, не надав перевагу пішоходам на пішохідному переході, позначеному

ігрожньою розміткою 1.14.3.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, позивач вину у

вчиненні правопорушення не визнав, письмово зазначив, що при під'їзді до Т-образного

перехрестя, розділеного острівком на пішохідному переході, нікого не було і він не

утворював перешкод у русі пішоходам. Пояснення ОСОБА_1 підтверджуються

фотознімками, долученими до матеріалів справи, про те, що на даній ділянці дороги не

з знаку «Пішохідний перехід» та самої розмітки. Проте, у протоколі про вчинення

адміністративного правопорушення позивачем відсутні посилання на докази, які б

підтверджували його вину у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КупАП, завданням провадження в справах про

адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об"єктивне з'ясування

обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Пункт 18.1 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій транспортного

засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а у разі потреби зупинитися, шоб

дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Встановлено, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення в смт.Брусилів по вул. 1 травня на Т-образному перехресті на дорозі не було видно ні дорожнього знаку, ні дорожньої розмітки, крім того жодних пояснень свідків правопорушення інспектором ДАІ не відбиралось, тобто фактично порушення не було.

Крім того існує пункт 4.14 (а, б) тих же правил, про те, що пішоходам забороняється виходити на проїзну частину не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід, а у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні повні відомості щодо всіх учасників дорожнього руху, яким була створена перешкода для руху, що не дає можливості суду встановити в який саме момент руху автомобіля пішохід з'явився на пішохідному переході.

Виходячи з конституційного принципу презумпції невинності, суд має тлумачити недостатньо обгрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І КупАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу інспектором ДПС ВДАІ смт.Брусилів ОСОБА_2, не були всебічно, повно та об"єктивно досліджені всі обставини справи, враховуючи, що позивач заперечував щодо вчинення ним адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення Серії АМ № 064977 та постанові АМ № 047079 від 09.12.2009 року, не доведена, а тому постанова про накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 122 ч.І КупАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, підлягає скасуванню, а справа закриттю у зв'язку з відсутністю у його діях складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 11, 160-163 КАС України, ст.ст. 245, 293, 294 КупАП, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову АМ № 047079 від 09.12.2009 року інспектора ДПС ВДАІ смт.Брусилів ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 122 ч.І КупАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень, а справу провадженням закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя