Справа № 33-531/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2010 року апеляційний суд Львівської області в складі:

Судді Партики І.В.

з участю правопорушника ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляцію ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05 липня 2010 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 КУпАП та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 тис. 700 грн.

Згідно постанови судді, 21 червня 2010 року в ході перевірки провідним державним інспектором праці ТзОВ "Автокворум", що в м. Львові на вул. Б.Хмельницького, 131, було виявлено, що ОСОБА_1, працюючи на посаді директора ТзОВ "Автокворум" порушив вимоги законодавства про працю, а саме вимоги постанови Кабінету Міністрів України №301 від 25 березня 1993 року "Про трудові книжки", п.7.1. Інструкції про ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту, Міністерства соціального захисту населення №58 від 29 липня 1993 року, оскільки у товаристві не ведеться Книга обліку руху трудових книжок; вимоги Наказу Мінстату України віл 27 жовтня 1995 року №277 "Про затвердження типових форм первинного обліку особового складу", так як у товаристві ведуться особові картки на працівників форми П-2, які повністю не заповнені, а саме не проставлені відомості щодо надання щорічних відпусток, за який період надається щорічна чергова відпустка; вимоги ст. 142 КЗпП України - у товаристві не розроблено Правила внутрішнього розпорядку; вимоги ст. 24 Закону України "Про оплату праці" та ст. 115 ч.1 КЗпП України - заробітна плата виплачувалась працівникам один раз на місяць; вимоги ст. 110 КЗпП України, ст. 30 Закону України "Про оплату праці" не представлено документів, які підтверджували про повідомлення працівників при виплаті заробітної плати, про розміри заробітної плати; вимоги ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від товариства, проводилась не в день звільнення, а пізніше; вимоги ст. 83 КЗпП та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки» - при звільненні працівникам не нараховувалась та не виплачувалась грошова компенсація за невикористану щорічну відпустку; вимог ст. 79 КЗпП України у товаристві не розроблено графік надання щорічних відпусток на 2010 рік.

В апеляції ОСОБА_1 покликається на те, що накладене стягнення є занадто суворим, оскільки в нього на утриманні двоє дітей Анна, 13 листопада 1991р. народження, яка є студентом, та малолітня Анастасія, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є інвалідом, престарілі батьки: батько ІНФОРМАЦІЯ_2, мати ІНФОРМАЦІЯ_3, які є інвалідами ІІ групи, бабця ІНФОРМАЦІЯ_4, а дружина медична сестра нещодавно вийшла з відпустки для догляду за дитиною.

Зазначає, що його заробітна плата становить 1 тис. 300 грн. тобто сума накладеного стягнення є для нього дуже великою, враховуючи його матеріальний стан.

Акцентує, що він вину визнав та щиро розкаявся в судовому засіданні в районному суді.

Просить змінити постанову судді районного суду та обрати стягнення у вигляді мінімальної штрафу, передбаченого санкцією ст.. 41 ч. 1 КУпАП.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_1, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляції, суд вважає, що така підлягає задоволенню.

В апеляції ОСОБА_1 не оспорює факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 41 ч. 1 КУпАП, а оскаржує лише розмір стягнення.

Як вбачається з постанови, суддя, всупереч вимогам ст.. 33 КУпАП, призначаючи стягнення ОСОБА_1 у вигляді максимального штрафу, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП, належним чином не врахував особу порушника.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення визнав, має на утриманні двох дітей, одна з яких є інвалідом, престарілих батьків інвалідів ІІ групи, бабцю ІНФОРМАЦІЯ_4 та те, що його місячна заробітна плата становить 1 тис. 300 грн., суд приходить до висновку, що постанову судді слід змінити, обравши стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 294 КУпАП України, суд, -

постановив:

апеляцію ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05 липня 2010 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 тис. 700 грн., змінити.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч. 1 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. в дохід держави.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя