Апеляційний суд Рівненської області
Справа № 33 415 / 2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2010 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Рівненської області - ОСОБА_1І, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Острозького районного суду від 18 жовтня 2010 року ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на три місяці.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 повторно, 13 вересня 2010 року керував автомобілем та буксирував напівпричіп, в якого шина колеса мала місцеві пошкодження.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2В, не заперечуючи своєї вини у керуванні транспортним засобом марки ДАЕ з навівпричепом, шина якого мала місцеві пошкодження, доводить, що дане правопорушення носить формальний характер і ним не заподіяна шкода інтересам і правам інших осіб. Вказує, що керував не власним автомобілем, а транспортним засобом підприємства „ Юмпасавто, виконуючи покладені на нього трудові обовязки, і його робота є єдиним джерелом утримання сімї двох неповнолітніх дітей і не працюючої дружини, а тому позбавлення права керування транспортним засобом неминуче потягне його звільнення з роботи та залишення родини без засобів для прожиття. Просить врахувати наведене і змінити постанову, наклавши стягнення у виді арешту, що, на його думку, буде менш тяжким покаранням, аніж стягнення, накладене судом.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_2 показав, що 13 вересня 2010 року, перебуваючи у відрядженні, на території Житомирської області проколов колесо, яке змушений був за відсутністю в сільській місцевості спеціалістів „ Шиномонтажу замінити запаскою, що мала місцеві пошкодження. Підтримав свою апеляцію та доводи, викладені у ній, зазначивши, що на момент розгляду справи судом першої інстанції перебував у відрядженні, і саме з цієї причини, а не з неповаги до суду, був відсутній при її розгляді.

Заслухавши ОСОБА_2В, свідка ОСОБА_3Ф, перевіривши матеріали справи й викладене в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Винність ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення серії АМ1 № 1767 від 13.09.2010 року, складеним щодо ОСОБА_2В, де містяться визнавальні показання останнього, і не оспорюється скаржником в поданій апеляційній скарзі.

З показань ОСОБА_2 вбачається, що він, перебуваючи у відрядженні поза межами Рівненській області, у сільській місцевості проколов колесо, яке замінив запаскою, що не відповідала установленим стандартам, не маючи можливості в такій дорожній ситуації скористатися послугами спеціалістів, що відповідає його поясненням у протоколі, який складено в с. Новий Любар Житомирської області.

Твердження ОСОБА_2 щодо не умисності його дій за вказаних дорожніх обставин нічим у справі не спростовано. Відсутні у протоколі та матеріалах справи і будь- які дані про те, що ОСОБА_2 своїми діями заподіяв шкоду інтересам чи правам інших осіб , про що правомірно наголошується у поданій апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 визнав свою вину у скоєному порушенні, характер якого не заподіяв будь-якої шкоди правам чи інтересам інших осіб, працює водієм приватного підприємства „ Юмласавто, і його робота є єдиним джерелом утримання двох неповнолітніх дітей-1997 та ІНФОРМАЦІЯ_1. З показань свідка ОСОБА_3- власника згаданого підприємства, ОСОБА_2 є сумлінним працівником, який виключно позитивно характеризується.

Матеріали справи не містять даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_2, як водій, своїми діями допускав створення аварійної ситуації чи перебував за кермом у стані алкогольного спяніння.

За таких обставин вважаю, що до ОСОБА_2 можливо застосувати норми ст.22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням за скоєне ним правопорушення.

Керуючись ст.ст. 22, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляцію ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Острозького районного суду від 18 жовтня 2010 року стосовно ОСОБА_2 змінити. Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

СУДДЯ Т.І. ЗБИТКОВСЬКА