Справа №3-878/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2010 року суддя Балаклійського районного суду Харківської області Муленко Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли з територіальної державної інспекції праці у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2 Хабаровського краю, мешканку АДРЕСА_1, начальника відділу обліку і роботи з персоналом ВАТ «Євроцемент-Україна», індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ч.1 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу №20-08-310/0410 про адміністративне правопорушення від 20 травня 2010 року, складеного головним державним інспектором праці територіальної державної інспекції праці у Харківській області - ОСОБА_2, ОСОБА_1, працюючи начальником відділу обліку і роботи з персоналом ВАТ «Євроцемент-Україна», розташованого за адресою: м.Балаклія Харківської області, проммайданчик ВАТ «Євроцемент-Україна», допустила порушення законодавства про працю, а саме вимог ч.3 ст.184, ч.3 ст.49-2 КЗпП України.

Так, при проведенні процедури скорочення штату працівників товариства не були дотримані вимоги ч.3 ст.184 КЗпП України щодо заборони на звільнення окремих жінок, які не можуть бути кандидатами на звільнення і питання про їх звільнення, якщо підприємство не ліквідується, не може ставитися взагалі. У наказі від 26.02.2010 року №78-лс «Про наступне вивільнення з підстав п.1 ст.40 КЗпПУ» прийнято рішення про попередження про звільнення 5 травня 2010 року працівників цеху Помол цементу:

транспортерщика гарячого клінкеру 4 р. ОСОБА_3 - одиноку матір, яка має дитину віком до 14 років. В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_3 04.03.2010 року повідомлено про її звільнення 05.05.2010 року. Розірвання трудового договору з ОСОБА_3 з підстав п.1 ст.40 КзпПУ проведено без дотримання вимог ч.3 ст.184 КЗпПУ. Так, відповідно до наказу від 13.04.2010 року №140-лс на підставі поданої заяви ОСОБА_3 від 13.04.2010 року про звільнення її з підстав п.1 ст.40 КЗпПУ раніше встановленого строку ОСОБА_3 звільнена 13.04.2010 року з підстав п.1 ст.40 КЗпПУ;

помічника машиніста цементних мельниць 4 р. ОСОБА_4 - одиноку матір, яка має дитину віком до 14 років. В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_4 05.03.2010 року повідомлено про її звільнення 05.05.2010 року. Відповідно до наказу №57 від 10.03.2010 року згідно заяви ОСОБА_4 від 10.03.2010 року вона переведена з 10.03.2010 року з помічника машиніста цементних мельниць 4 р. на транспортерщика 3 р. в цьому ж підрозділі;

помічника машиніста цементних мельниць 4 р. ОСОБА_5 одиноку матір, яка має дитину віком до 14 років. В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_5 04.03.2010 року повідомлено про її звільнення 05.05.2010 року. Відповідно до наказу №56 від 12.03.2010 року згідно заяви ОСОБА_5 від 10.03.2010 року вона переведена з 12.03.2010 року з помічника машиніста цементних мельниць 4 р. машиністом цементних мельниць 4 р. в цьому ж підрозділі.

Крім того, у товаристві не було забезпечено дотримання вимог ч.3 ст.49-2 КЗпПУ щодо пропонування працівникам цеху Помол цементу, попередженим про скорочення, іншої роботи на підприємстві, оскільки при перевірці не надані документи щодо пропнування зазначеним працівникам роботи на тих робочих місцях, які введені в цьому ж підрозділі протягом лютого-квітня 2010 року.

До початку розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 подала письмові заперечення на протокол №20-08-310/0410 від 20 травня 2010 року, у яких вказала, що не згодна з висновками, зафіксованими в протоколі і вважає себе такою, що не порушувала чинне трудове законодавство. В обгрунтування заперечень зазначила, що в протоколі вказано на недотримання ч.3 ст.184 КЗпП України, відповідно до якої звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

В протоколі йдеться про порушення, вчинені у відношенні до трьох працівників: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3 В акті інспектор вказує на те, що оскільки існує пряма заборона на звільнення одиноких матерів, вони не можуть бути кандидатами на звільнення і питання про їх звільнення, якщо підприємство не ліквідується, не може ставитися взагалі. Так, чинне трудове аконодавство справді містить заборону на звільнення з ініціативи адміністрації підприємства одиноких матерів (ч.3 ст.184 КЗпП України). Разом із тим норма ст.41 КУпАП встановлює відповідальність лише у разі порушень вимог трудового законодавства. Таким чином, законодавець прямо вказав на момент вчинення правопорушення, - воно настає при звільненні одинокої матері на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Оскільки ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_5 звільнені з підприємства не були, говорити про порушення чинного трудового законодавства не можна.

Крім того, на думку ОСОБА_1, лише одна із трьох вказаних в протоколі працівників є одинокою матір'ю в розумінні ч.3 ст.184 КЗпП України. Ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_3 не є одинокою матір'ю в силу того, що батьки дітей, що знаходяться на їх утриманні, зобов'язані брати участь у вихованні та утриманні дитини (ст. 157 Сімейного кодексу України), а самими цими працівниками не надано документи, що свідчать про смерть батька дитини, позбавлення його батьківських прав, знаходження його в розшуку як боржника у аліментних зобов'язань або переїзді на постійне місце проживання в країну, з якою Україна не має угоди про співробітництво у цивільних справах.

Так, за чинним законодавством України (відносно до ст.184 КЗпП України), одинокою матір'ю є жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або ж ця запис зроблено зі слів матері дитини (ст. 18 Закону України "Про державну підтримку сім'ям з дітьми"), а також вдова. Також одинокою матір'ю чинне законодавство визнає "іншу жінку, яка самостійно виховує і містить дитину". Таким чином, для статусу одинокої матері необхідна наявність двох ознак - мова йде про самостійне виховання та утримання дитини. Тільки за наявності цих ознак можна назвати мати одинокою. На це у своїй Постанові №9 від 06.11.1992 року вказує Пленум Верховного Суду України (п.9). Таким чином, говорити про порушення законодавства в частині звільнення одиноких матерів не можна, оскільки названі працівники не мають цього статусу.

На думку інспектора, ОСОБА_1 не були дотримані норми чинного законодавства про обовязок власника або уповноваженого ним органу запропонувати працівникам, які звільняються за п.1 ст.40 КЗпП України, іншу роботу на даному підприємстві. Вважає що це не відповідає дійсності через те, що в ході попередження про майбутнє звільнення працівників відділення помол цементу працівникам відповідно до їх кваліфікації була запропонована інша робота, в результаті чого 11 працівників були переведені на іншу роботу. Даний факт знайшов своє відображення в акті перевірки. Оскільки не всі працівники відповідно до їх кваліфікації могли бути переведені на вакантні робочі місця, деяким була запропонована робота низької кваліфікації. Так, відповідно до документа про ознайомлення про наявність вакансій у зв'язку із звільненням робочого місця прибиральниці АХО з 06.05.2010 року всім жінкам, які підлягають звільненню за скороченням штатів з відділення Помол цементу, було запропоновано перейти на роботу прибиральниці і отримана відмова від них на таке переведення, що зафіксовано в самому акті перевірки.

Згадані інспектором вакантні робочі місця пропонувалися відповідно до наявної кваліфікації працівникам як відділення Помол цементу, так і інших структурних підрозділів підприємства, в яких скорочувався штат працівників. Зауважила, що 11 працівників відділення Помол цементу були працевлаштовані на нові робочі місця у відділенні Помол цементу відповідно до їх кваліфікації. Виходячи з цього, оскільки інших вакантних робочих місць підприємство не мало, у підприємства не було можливості працевлаштувати окремих працівників.

Також вказала, що працівники, яким не була запропонована інша робота, не були звільнені за п.1 ст. 40 КЗпП України, отже, відсутня саме подія порушення трудового законодавства.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, про яке складено протокол, посилаючись на доводи своїх письмових заперечень.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається події і складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст.41 КУпАП, а саме порушення вимог законодавства про працю.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було порушено вимоги ч.3 ст.184 КЗпП України (щодо заборони звільнення одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років з ініціативи власника або уповноваженого ним органу), ч.3 ст.49-2 КЗпП України (щодо пропонування працівникові власником або уповноваженим ним органом одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці іншої роботи на тому ж підприємстві, в установі, організації).

Згідно ст.ст.251,252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що статус одинокої матері має тільки один із зазначених у протоколі працівників - ОСОБА_4 Крім того, вона не була звільнена з ТОВ «Євроцемент-Україна». Її було переведено на іншу роботу - транспортувальником 3 р. у тому ж підрозділі товариства відділенні «Помол цементу».

Щодо пропонування працівникові одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці іншої роботи на тому ж підприємстві, в установі, організації, то в ході попередження про майбутнє звільнення працівників відділення «Помол цементу» працівникам відповідно до їх кваліфікації була запропонована інша робота, в результаті чого одинадцять працівників були переведені на іншу роботу, що відображено в акті перевірки. Оскільки не всі працівники відповідно до їх кваліфікації могли бути переведені на вакантні робочі місця, деяким була запропонована робота низької кваліфікації. Відповідно до документа про ознайомлення про наявність вакансій у зв'язку із звільненням робочого місця прибиральника виробничих приміщень АХО з 06.05.2010 року всім жінкам, які підлягають звільненню у звязку зі скороченням штату з відділення «Помол цементу», було запропоновано перейти на роботу прибиральника. На таку пропозицію від них отримана відмова, що зафіксовано в акті перевірки.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, враховуючи обставини, викладені у матеріалах справи, та добуті при розгляді справи вважаю можливим закрити провадження у справі.

Керуючисгь ст.ст.283-285, п.1 ст.247 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №20-08-310/0410 від 20 травня 2010 року, відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя