Апеляційний суд Тернопільської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2010 р. м. Тернопіль

Суддя судової апеляційного суду Тернопільської області Галіян Л.Є. розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м.Заліщики, вул. Крушельницької, 52, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Заліщицького районного суду від 19 липня 2010 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 41 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн..

Як визнав доведеним суд в постанові, ОСОБА_1, будучи приватним підприємцем, якому належить магазин, що знаходиться в с. Бедриківці, на момент перевірки 07 липня 2010 року не уклала трудовий договір з найманим працівником ОСОБА_2, чим порушила вимоги ст.24 КЗпП України, не зробила, запис до трудової книжки працівника про прийняття на роботу, чим порушила вимоги ст.48 КЗпП України, не забезпечила достовірний облік виконуваної найманими працівниками роботи та бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку, чим порушила вимоги ч.2 ст.30 Закону України "Про оплату праці".

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду щодо себе скасувати у зв'язку із відсутністю в її діях складу правопорушення, а також у зв'язку із грубим порушенням її прав під час притягнення її до відповідальності. Пояснює, що син підміняв її тимчасово, оскільки вона тимчасово відлучилася прийняти ліки. Крім того протокол про адміністративне правопорушення, як і акт перевірки складені без її участі, чим порушено її право на захист.озглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч.І ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувозглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Таким чином, однією з обов'язкових умов трудового договору є платний характер виконуваної роботи.

З пояснень ОСОБА_1 та матеріалів справи вбачається, що вона є власником магазину в с.Бедриківці, алю в цьому магазині. Останній не перебуває з нею в трудових відносинах і не є найманим працівником, а є її синол.. а отже домовленості про платний характер виконуваної в магазині роботи між нею і ОСОБА_2 не було, а тому з ним не укладався трудовий договір. Дані доводи ОСОБА_1 будь-якими наявними в матеріалах справи доказами не спростовано, а доказів її винності не зібрано.

Крім того, під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповіадльності було грубо порушено її процесуальні права, які поновити неможливо. Зокрема, у справі відсутні відомості про те, що відповідно до вимог ст. 268 КУпАП України ОСОБА_1 була ознайомлена з протоколом про адміністративне правопорушення при його складанні, чи їй було надано копію акту перевірки, як і копію припису.

На вищевказані порушення не звернув увагу суд першої інстанції, і як наслідок передчасно дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у інкримінованому їй іспектором праці правопорушенні.

За таких обставин, вважаю, що постанову Заліщицького районного суду відносно ОСОБА_1 слід скасувати, у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного право рушення та закрити провадження у справі.

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Заліщицького районного суду від 19 липня 2010 року вівдносно неї - скасувати та закрити проівадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесенння, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

Копія вірна.

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Галіян Л.Є.