Справа №33-68/10 Головуючий у суді 1-ї інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2010р. м. Суми

Суддя судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_1, при секретарі Бітюкову Д.В., з участю ОСОБА_2, здійснивши апеляційний перегляд справи у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 лютого 2010 року якою, -

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Суми, вул. Червонопрапорна, буд. 7, -

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на один рік, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 лютого 2010 року на ОСОБА_2, на підставі чЛ ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на один рік за те, що він 01 січня 2010 року, о 01 годині 35 хвилин, в м. Суми по вул. Білопільський шлях, керував автомобілем «DАЕWОО», державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: різким запахом алкоголю з ротової порожнини. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в установленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, прохає скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, оскільки його вину не доведено, а постанова суду не відповідає вимогам ст.ст. 245, 280 КУпАП та прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, коли судом не були зясовані та доведені обставини, що підтверджують його вину у скоєнні правопорушення. Суд не викликав та не допитав свідків, які могли б спростувати чи підтвердити факт скоєння ним адміністративного правопорушення. Стверджує, що за кермом знаходився ОСОБА_3, а він - ОСОБА_2 знаходився на місці пасажира, тому суд, підійшовши до розгляду справи поверхово, виніс необгрунтовану постанову.

Вислухавши ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, допитавши свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Так, в ході апеляційного перегляду справи ОСОБА_2 та його знайомий ОСОБА_3 В В. стверджували, що вони є друзями , і коли ОСОБА_3 керував автомобілем, а ОСОБА_2 сидів поряд на пасажирському місці в ніч на 01 січня 2010 року, на вул. Білопільський шлях м. Суми, їх зупинив працівник ДПС ВДАІ, відразу запросив ОСОБА_2 в службовий автомобіль ДПС ВДАІ, де запропонував пройти медичний огляд. Оскільки він, - ОСОБА_2, дійсно перебував в стані алкогольного спяніння, але автомобілем не керував, то відмовився від медичного огляду. Вважає себе невинним, а посвідчення водія у нього було вилучено ще в жовтні 2009 року.

Інспектор ДПС ВДАІ м. Суми ОСОБА_5 засвідчив в апеляційному суді про те, що коли в ніч на 01 січня 2010 року він ніс службу в складі екіпажу з інспектором ДПС ОСОБА_6 на освітленій ділянці вул. Білопільський шлях м. Суми, то звернув увагу на те, що при наближенні до них, автомобіль «ДЕО-Ланос» зменшив швидкість руху десь з 50 км/год. до 10-20 км/год., а коли проїжджав мимо нього, то в освітленому місці ясно бачив, що вказаним автомобілем керує ОСОБА_2, і він світним жезлом вказав на місце зупинки цього автомобіля. Але на вказаному жезлом місці автомобіль не зупинився, а «протягнув» ще 70-100 м до місця, яке не було освітленим. Протягом того часу, поки ОСОБА_5 підійшов до вказаного автомобіля, то водій ОСОБА_2 вже помінявся місцями з пасажиром автомобіля, і сидів на передньому пасажирському місці, а пасажир сидів на місці водія. Оскільки у нього, - ОСОБА_5, не було сумніву, що саме ОСОБА_2, керував автомобілем і від ОСОБА_2 було явно чутно запах алкоголю, то він запропонував ОСОБА_2 пройти в салон службового автомобіля ДПС, де запропонував пройти медичний огляд, від чого ОСОБА_2 відмовився. Після цього ОСОБА_5 склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2

Інспектор ДПС ВДАІ м. Суми ОСОБА_6 підтвердив про факт зупинки вночі 01 січня 2010 року інспектором ДПС ОСОБА_5 автомобіля під керуванням ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного спяніння, коли ОСОБА_2 не зупинився на місці, вказаному жезлом інспектором ДПС ОСОБА_5 на освітленій ділянці вул. Білопільський шлях м. Суми, а «протягнув» до зупинки автомобіля ще 70-100 м. Після цього інспектор ДПС ОСОБА_5 запросив водія ОСОБА_2 в салон службового автомобіля ДПС, де запропонував ОСОБА_2 пройти медичний огляд, від чого останній відмовився, а ОСОБА_5 склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_4 підтвердив про факт відмови водія від медичного огляду на стан спяніння, але прізвища цього водія не памятає.

Таким чином, за результатами апеляційного перегляду справи вважаю, що при судовому провадженні справи суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, за обставин, вказаних у постанові судді від 03 лютого 2010 року.

Посилання у апеляційній скарзі та пояснення ОСОБА_2 і свідчення ОСОБА_3 в апеляційному суді про те, що останній, а не ОСОБА_2, керував автомобілем о 01 годині 35 хвилин 01 січня 2010 року по вул.

Білопільський шлях м. Суми, спростовуються свідченнями ОСОБА_5 та !¦ ОСОБА_7, які до 01 січня 2010 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_8 були незнайомі, і у них не було ні приводу, ні підстав обмовляти ОСОБА_2, отже, ці свідки є незацікавленими особами. Сам ОСОБА_2 не заперечує, що у вказаний час він перебував в стані алкогольного спяніння.

В той же час, ОСОБА_2 з ОСОБА_3 є друзями і зацікавленими особами, тому їх твердження про те, що у зазначений час автомобілем керував не ОСОБА_2, а ОСОБА_3В.Г спрямовані на уникнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

З повідомлення УДАІ ГУМВС України в Сумській області від 11 березня 2010 року вбачається, що 29 жовтня 2009 року було виконано постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 листопада 2008 року про позбавлення ОСОБА_2 права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Отже, при винесенні постанови від 03 лютого 2010 року у судді не було підстав позбавляти ОСОБА_2 права керувати всіма видами транспортних засобів строком на один рік, коли ОСОБА_2 вже був позбавлений такого права, що витікає із розяснення, викладеного у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

З врахуванням викладеного вважаю, що постанова судді підлягає зміні за поданою апеляційною скаргою, з помякшенням ОСОБА_2 адміністративного стягнення до штрафу.

Керуючись 293, 294, КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 лютого 2010 року щодо ОСОБА_2 в частині накладення адміністративного стягнення змінити, - помякшити ОСОБА_2 адміністративне стягнення за ч.І ст. 130 КУпАП до штрафу у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Дана постанова є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя Ю.Ф.Лантушенко