Справа № 33-425/10 Суддя в 1-ій інстанції ОСОБА_1
Категорія: 185 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2010 року м. Львів

Суддя апеляційного суду Лвівської області Зазуля І.Є.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 29.04.2010 року, -

встановив:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючу, проживаючу в ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та накладено стягнення у виді арешту строком на 5 (пять) діб.

ОСОБА_2 визнано винною в тому, що вона 29.04.2010 року о 08.30 год., перебуваючи в спільному коридорі будинку по вул. Устияновача, 86 біля входу в квартиру № 10, вчинила злісну непокору законній вимозі працівників Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3, ОСОБА_4 при виконанні ними службових обовязків, а саме відмовилась пройти в райвідділ на виконання постанови слідчого про привід по кримінальній справі, шарпала останніх за формений одяг, погрожувала службовими неприємностями.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суд, при цьому зазначає, що строк на оскарження постанови вона пропустила з поважних причин, оскільки перебувала на лікуванні у звязку з гіпертонічним кризом; копію постанови отримала 17.05.2010 року. Окрім цього, просить скасувати постанову районного суду від 29.04.2010 року та закрити провадження по справі, покликаючись на те, що, суддею не було всебічно, повно та об»єктивно досліджено всі обставини справи, а саме те, що вона свою вину не визнала, а судом взято до уваги пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, які її оговорили; вважає, що вона діяла в межах крайньої необхідності, так як ОСОБА_3 та ОСОБА_6 порушили її право на недоторканість житла та діяли щодо неї неправомірно. Також покликається на те, що за вказаною адресою проживає в квартирі № 5, а не в квартирі № 10, як це зазначено в постанові суду та інших матеріалах справи.

Перевіривши матеріали справи та розглянувши наведені апелянтом доводи вважаю, що внесену ОСОБА_2 апеляційну скаргу слід задоволити частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, хоча ОСОБА_2 була присутня під час розгляду справи 29.04.2010 року, проте копія постанови у встановлений ст. 285 КУпАП їй вручена не була, а таку вона отримала лише 17.05.2010 року, що вказує на підставність її вимог щодо поновлення строку на апеляційне оскарження - тому ОСОБА_2 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 29.04.2010 року.

Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_2П винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, місцевий суд обґрунтовано взяв до уваги:

- рапорт начальника СДІМ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3, начальника МГБ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4, згідно якого вони 29.04.2009 року під час виконання постанови про здійснення примусового приводу по кримінальній справі № 141 - 3026 гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_7, які проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, здійснили вихід за вищевказаною адресою.

Близько 08.30 год., прибувши за зазначеною адресою, в коридорі загального користування вони ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ознайомили з постановою ст.слідчого СВ Галицького РВ ОСОБА_8 про їх привід. У відповідь гр. ОСОБА_2 почала поводити себе агресивно, відмовилась слідувати за ними в райвідділ, почала виражатися нецензурними словами в їхню адресу, шарпала за форменний одяг та намагалась втекти в квартиру. На вимогу припинити антигромадську поведінку не реагувала, а продовжувала вчиняти непокору, погрожувала службовими неприємностями, шарпала за форменний одяг. Вподальшому гр. ОСОБА_2 була доставлена в райвідділ.

- пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердили викладені у рапорті пояснення.

- пояснення свідка ОСОБА_5, дані після вчиненого правопорушення ОСОБА_2 та в судовому засіданні суду першої інстанції, про те, що 29.04.2010 року ОСОБА_2 після того, як працівники міліції ознайомили її з постановою слідчого про привід та запропонували слідувати в райвідділ, почала виражатися нецензурною лайкою, висловлювати погрози розправою, відмовлялась слідувати в райвідділ, а коли працівники міліції застосували кайданки, почала шарпати за одежу працівників міліції, пручалася, намагалася вдарити їх ногами, повалила міліціонерів на підлогу.

Згідно постанови про здійснення примусового приводу у кримінальній справі від 28.04.2010 року було постановлено здійснити привід на 29.04.2010 року на 09.00 год. до ст.слідчого Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_8 (каб. 33) по кримінальній справі № 141 - 3026 ОСОБА_2, 15.01.1958р.н., та ОСОБА_7, 10.04.1982р.н., які зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4.

Отже, з наведеного вище слідує, що ОСОБА_2, відмовляючись від виконання законної вимоги працівників міліції при виконанні ними службових обовязків пройти в райвідділ у звязку з виконанням постанови про примусовий привід по кримінальній справі, шарпала останніх за форменний одяг, погрожувала службовими неприємностями, чим вчинила злісну непокору законній вимозі працівників міліції. А тому покликання в апеляційній скарзі на те, що вона діяла в межах крайньої необхідності, так як працівники міліції ОСОБА_3 та ОСОБА_6 порушили її право на недоторканість житла та діяли щодо неї неправомірно, є надуманими та безпідставними.

Також не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не було всебічно, повно та обєктивно досліджено всі обставини справи, а саме те, що вона свою вину не визнала і судом взято до уваги пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які її оговорили, - оскільки таке спростовується наведеними вище доказами по справі.

Помилки в постанові суду та інших документах щодо правильності нумерації квартири за місцем проживання ОСОБА_2 не можуть бути підставою для визнання незаконною постанови від 29.04.2010р. про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки її особовість достовірно встановлена як в процесі вчинення правопорушення, так і в процес судового розгляду справи.

При визначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_2 у виді адмінарешту судом першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці - яка напередодні 10.02.2010 року постановою Галицького районного суду м. Львова притягувалася за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, за що було накладено стягнення у виді штрафу; не працює; не зробила належних висновків та знову вчинила аналогічне правопорушення, - що свідчить про особливу зухвалість вчинених дій та небажання стати на шлях виправлення.

Разом з тим, враховуючи незадовільний стан здоров»я ОСОБА_2, яка хворіє гіпертонічною хворобою II ступеня з частими гіпертонічними кризами; ішемічною хворобою серця; атеросклеротичним кардіосклерозом аорти; хронічним калькульозним пієнефритом, у звязку з чим після винесення судом постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в супроводі працівників міліції була доставлена на лікування до Львівської КМКЛ ШМД і перебувала на лікуванні з 29.04.2010р. до 14.05.2010р. вважаю, що обране покарання в виді пяти діб арешту є надто суворим і його слід помякшити, зменшивши строк адмінарешту до фактично відбутого (тобто до поміщення на стаціонарне лікування в Львівську КМКЛ ШМД) та зарахувавши у відповідності до ст. 327 КУпАП строк адміністративного затримання з 11.15 год. 29 квітня 2010 року згідно протоколу про адмінзатримання № 008473 (а.с. 10).

Вважаю, що визначене ОСОБА_2 адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 294, 327 КУпАП, -

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 29 квітня 2010 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, постанову Галицького районного суду м. Львова від 29 квітня 2010 року щодо ОСОБА_2 змінити в частині накладення стягнення в бік помякшення, зменшивши строк накладеного адміністративного арешту до фактично відбутого з врахуванням початку строку адміністративного арешту з 11.15 год. згідно протоколу про адміністративне затримання № 008473 від 29.04.2010 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.Є. Зазуля