П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2010 року Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1

з участю захисника ОСОБА_2

особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст. 185 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 січня 2010 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 січня 2010 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

вул. Яворівська,1

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 255 грн.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що 20 січня 2010 року близько 15.00 год. на перехресті вул. Промислова-Липинського в м. Львові вчинив злісну непокору законним вимогам працівників міліції при виконанні ними службових обовязків, а саме: будучи зупиненим працівниками Державтоінспекції під час керування транспортним засобом марки «ДАФ» н.з. 719-06 ТВ в звязку з порушенням правил дорожнього руху, відмовлявся на вимогу працівника міліції ОСОБА_4 предявити посвідчення на право керування транспортним засобом та документи на транспортний засіб; при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення шарпав працівника міліції ОСОБА_5 за форменний одяг, намагався вступити з ним в бійку.

ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду Львівської обл. з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді скасувати й справу закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що 20 січня 2010 року на перехресті вул. Промислова-Липинського в м. Львові він був зупинений працівниками державної патрульної служби, які попросили предявити посвідчення на право керування транспортним засобом та документи на транспортний засіб. На його зауваження про аварійний стан вулиць працівник міліції його затримав. Суд першої інстанції не встановив фактичних обставин справи, оскільки рапорт ОСОБА_5, ОСОБА_6 у Шевченківському райвідділі міліції черговим у журналі пригод та правопорушень зареєстрований не був, а свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на місці події не було. Вважає, що судом не наведено доказів, які б ствердили факт шарпанини між ним та працівником міліції. Також звертає увагу на допит свідків під час судового розгляду у відсутності його адвоката. Вважає твердження працівників міліції про відмову в наданні посвідчення водія надуманими, оскільки посвідчення було вилучене і замість нього було надане тимчасове посвідчення водія.

При розгляді справи апеляційним судом ОСОБА_3 дав пояснення, аналогічні наведеним в апеляційній скарзі, просить апеляційну скаргу задоволити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, його захисника, який підтримав апеляційну скаргу, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку й навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 20.01.2010 року; протоколом про адміністративне затримання від 20.01.2010 року, рапортом працівників міліції ОСОБА_5, ОСОБА_6 від 20.01.2010 року, поясненнями свідків працівників міліції ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 в судовому засіданні.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

Викладені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_3 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення апеляційний суд до уваги не бере як безпідставні.

При апеляційному перегляді справи встановлено, що суддя місцевого суду, всебічно, повно й обєктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, відповідно до ст. 252 КУпАП оцінив зібрані у справі докази. При цьому суддя на виконання вимог закону мотивував у постанові відхилення ним пояснень правопорушника, та поклав в основу постанови обєктивні докази, досліджені в судовому засіданні.

Покликання в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є голослівними й спростовуються сукупністю зібраних у справі та наведених у постанові зазначених вище доказів на підтвердження винності ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення.

Твердження ОСОБА_3 про відсутність на місці події свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спростовується рапортом від 20.01.2010 року, їх показаннями в судовому засіданні при розгляді справи судом першої інстанції, а також показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7 щодо обставин, за яких ОСОБА_3 був затриманий працівниками міліції.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. ст. 33, 36 КУпАП: відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та накладене з врахуванням відсутності обставин, що обтяжують чи пом'якшують відповідальність.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність апеляційної скарги.

Постанова судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 січня 2010 року щодо ОСОБА_3 є законною й обґрунтованою, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 січня 2010 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст. 185 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Калиняк