Справа №33-212/10 Головуючий у суді 1-ї інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2010 року суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області Олійник В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 11 травня 2010 року, відносно

ОСОБА_1 Азіма Акимовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканеця м. Охтирка, вул. Молодіжна, буд. 17. Сумської обл.,

про накладення адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 11 травня 2010 року, ОСОБА_1 був підданий до адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 2 КУпАП у вигляді адміністративного арешту на строк 15 діб, у звязку з тим, що ОСОБА_1, будучи раніше підданим до адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП згідно постанови судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 13 листопада 2009 року, у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік 6 місяців, 3 квітня 2010 року, о 2 годині, повторно керував транспортним засобом автомобілем марки „Хонда Аккорд, маючи ознаки алкогольного спяніння, рухаючись по вул. Київській в м. Охтирка, Сумської обл., при цьому на вимогу працівників ДАІ пройти медичний огляд для встановлення стану спяніння, відмовився.

На постанову судді надійшла апеляційна скарга від ОСОБА_1 в якій, не оспорюючи висновки судді щодо встановлення його вини в вчиненому правопорушенні та висновки щодо юридичної оцінки його дій, ставиться питання про помякшення накладеного відносно нього стягнення.

ОСОБА_1 мотивує свої висновки тим, що суддя накладаючи відносно нього стягнення у вигляді адміністративного арешту, не врахував, що він переніс тяжке захворювання у звязку з чим це стягнення він відбувати не може.

Крім того ОСОБА_1 ставить питання про поновлення йому строку для подання апеляційної скарги, мотивуючи свої вимоги тим, що він 11 травня 2010 року не приймав участі в розгляді справи суддею суду першої інстанції і отримав постанову судді про накладення стягнення тільки 15 травня 2010 року, а тому він вважає, що має право на подачу апеляційної скарги до 25 травня 2010 року.

Вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, про накладення відносно нього адміністративного стягнення, підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, було здійснено з винесенням постанови про накладення стягнення 11 травня 2010 року, без участі ОСОБА_1

Копію постанови, про накладення стягнення відносно ОСОБА_1, останній отримав 15 травня 2010 року.

Оскільки, за вказаних обставин ОСОБА_1 мав можливість подати апеляційну скаргу на постанову судді до 21 травня 2010 року, тобто на протязі 6 днів з дня отримання постанови, то цим порушено його право оскаржити постанову на протязі 10 днів з часу її прийняття, у звязку з чим вважаю необхідним поновити ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови судді.

В той же час, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Вважаю, що суддя, розглядаючи справу, на законних підставах дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, що не оспорюється ОСОБА_1 в його апеляційній скарзі.

Не оспорюється ОСОБА_1 і порядок здійснення судового розгляду справи суддею.

Суддя, вирішуючи питання про обрання виду та міри адміністративного стягнення, на дотримання вимог ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, його особу та обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Вважаю, що суддя, врахувавши, що накладене відносно ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення його права керування всіма видами транспортних засобів за вчинення попереднього правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, не досягло мети виховання ОСОБА_1 в дусі додержання ним правил безпеки дорожнього руху, обгрунтовано дійшов до висновку про необхідність накладення відносно ОСОБА_1 більш суворого стягнення, а саме у виді адміністративного арешту.

Так як обмежень, передбачених ст. 32 КУпАП, щодо застосування адміністративного арешту, як стягнення, відносно ОСОБА_1, в ході апеляційного розгляду справи встановлено не було, то підстав для помякшення накладеного відносно нього цього стягнення не вбачається.

Керуючись ст. 294 КупАП,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 11 травня 2010 року, про накладення відносно ОСОБА_1 Азіма Акимовича адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 2 КУпАП у вигляді адміністративного арешту на строк 15 діб, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1, без задоволення.

Суддя Апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_2