АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

2 червня 2010 року Апеляційний суд Львівської області під головуванням судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу А. ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 28 квітня 2010 року, -

встановив:

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 28 квітня 2010 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 1224, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн.

Згідно постанови суду, А. ОСОБА_2 23.02.2010 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м. Львові на вул. Ґонти, не врахував дорожньої обстановки, габарити транспортного засобу, яким керував, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, після чого з місця дорожньо-транспортної пригоди поїхав, чим порушив вимоги п.п. 10.2, 13.1 ПДР України.

7травня 2010 року А.ОСОБА_2 звернувся до Апеляційного суду Львівської області з апеляційною скаргою, в якій просить вище згадану постанову Галицького районного суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої апеляції скаржник покликається на те, що інспектором ВДАІ м. Львова не встановлено: особи, яка вчинила адміністративне правопорушення; транспортного засобу чи іншої перешкоди, що контактували з автомобілем «Шевроле Авео»; пошкоджених деталей автомобіля «Шевроле Авео»; вину скаржника у порушенні правил дорожнього руху, причину виникнення ушкодження автомобіля «Шевроле Авео», причинно-наслідковий зв'язок між діями апелянта та наслідками та ін.

Розглянувши матеріали адміністративної справи та доводи апеляції, заслухавши пояснення А. ОСОБА_2 на підтримання поданої ним апеляції та його представника ОСОБА_3, суд вважає, що апеляція підлягає до задовольнення з наступних підстав.

З пояснення А. ОСОБА_2 в судовому засіданні вбачається, що він 23 лютого 2010 року жодної дорожньо-транспортної події не вчиняв, про що може ствердити ОСОБА_4, який постійно в цей день перебував з ним в маршрутному автомобілі. Про подію через деякий час вперше взнав від працівників міліції, винним себе не визнавав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, як убачається з постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 28 квітня 2010 року стосовно А. ОСОБА_2 суддею не досліджено і не наведено жодних доказів стосовно встановлення самого факту дорожньо-транспортної події та винуватості у ній особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Суд не покликався у постанові навіть на пояснення потерпілого ОСОБА_5, який на розгляд апеляційної скарги не з'явився, хоча його належним чином було повідомлено про час розгляду справи.

Таким чином суд, всупереч вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, своєю постановою визнав винним А. ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. ст. 124, 1224 КУпАП, не обгрунтувавши при цьому його вину жодними доказами, хоча з матеріалів справи вбачається, що А. ОСОБА_2 не визнавав своєї вини у вчиненні даних правопорушень, що також стверджується показаннями свідка ОСОБА_4.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було проведено огляд автомобілів, не зафіксовано їх технічні ушкодження. В протоколі, всупереч вимог ст. 256 КУпАП, не зазначено часу вчинення даної дорожньо-транспортної події, не зазначено яку шкоду спричинено.

Висновок судді про винуватість скаржника у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. ст. 1224, 124 КУпАП, не є обґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи й не підтверджується жодними доказами, а тому постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 28 квітня 2010 року про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 1224, 124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. необхідно скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294, 247 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 28 квітня 2010 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 1224, 124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. скасувати.

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ст. ст. 1224, 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 295 КпАП України копію постанови протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено та потерпілому.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду підпис ОСОБА_1