Справа № 3-2174
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2010 року м. Дніпропетровськ

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Шевцова Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Прокуратури м.Дніпропетровська про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ур. м.Дніпропетровська, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, має на утриманні неповнолітню доньку Валерію ІНФОРМАЦІЯ_3, яка працює на посаді головного державного податкового ревізор-інспектора відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Лівобережної МДПІ м.Дніпропетровська, мешкає за адресою: АДРЕСА_1; за п. «г» ч. 3 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, займаючи посаду головного державного податкового ревізор-інспектора відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Лівобережної МДПІ м.Дніпропетровська, являючись державним службовцем, будучи особою уповноваженою на виконання функції держави, надала незаконні переваги приватним підприємцям ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Так, згідно п.4 та п.5 Указу Президента України від 28.06.1999 року №746/99 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємства" та п.2 Наказу ДПА України від 29.10.1999 року №599 "Про порядок видачі свідоцтва про сплату єдиного податку", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за №753/4045 свідоцтво про право на сплату єдиного податку видається на підставі подання платником заяви на спрощену систему оподаткування та за умов сплати всіх установлених податків та обов'язкових платежів за попередній звітний (податковий) період, по яким наступив термін сплати. Але не зважаючи на це, ОСОБА_1 в порушення п.4 та п.5 Указу Президента України від 28.06.1999 року №746/99, п.2 Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, яке затверджено наказом ДПА України від 29.10.99 за №599, п.2 ст.10 вимог Закону України від 04.12.90 №509 ІІІ "Про державну податкову службу", при наявності податкового боргу у приватних підприємців видала Свідоцтва про сплату єдиног податку, чим надала незаконні переваги приватним підприємцям ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у вигляді незаконної видачі Свідоцтв про сплату єдиного податку на 2010 рік. Поряд з цим, іншим приватним підприємцям, які мали податковий борг станом на 21.12.2009 року, відділом адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Лівобережної МДПІ м.Дніпропетровська у видачі Свідоцтв було відмовлено письмово саме з посиланням на Указ Президента України від 28.06.1999 року №746/99 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємства" та Наказ ДПА України від 29.10.1999 року №599 "Про порядок видачі свідоцтва про сплату єдиного податку".

Таким чином, ОСОБА_1, використовуючи дані їй повноваження на виконання функцій держави, при прийнятті рішення надала незаконні переваги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що виразилося в незаконній видачі свідоцтва про сплату єдиного податку, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене п. "г" ч.3 ст.5 Закону України "Про боротьбу з корупцією", відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.8 вказаного Закону.

В суді ОСОБА_1 правопорушення не визнала, .

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого п. «г» ч. 3 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», доведена повністю та підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями п. «г» ч. 3 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», відповідальність особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за надання незаконних переваг фізичних чи юридичним особам під час підготовки чи прийняття рішень може настати лише в тому випадку, якщо вона дійсно надавала такі переваги. При цьому корупційний зміст надання незаконних переваг полягає в тому, що особа в умовах проведення спеціальної процедури (конкурсу чи тендеру) готує або приймає таке рішення на користь одного із претендентів, яким фактично порушує законне право переможця і надає перевагу тому, хто в даному конкретному випадку мав визнатися переможеним.

Враховуючи викладене, при визначенні виду і розміру стягнення приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та обставини, які пом'якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для її виправлення і попередить нові правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 284 КпАП України, ст.8,12 Закону України «Про боротьбу з корупцією», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за п. «г» ч. 3 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією» та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 255 гривень.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку, скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Т.В. Шевцова