Справа №33-267/10 Головуючий у суді 1-ї інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2010 року суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області Олійник В.Б., з участю ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми, від 21 червня 2010 року, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, пр кт ОСОБА_2АДРЕСА_1,

про накладення адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми, від 21 червня 2010 року, ОСОБА_1 був підданий до адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 10 років з оплатним вилученням транспортного засобу автомобіля марки „RENAULT MEGANE II 1,4 16 V.

ОСОБА_1 підданий стягненню у звязку з тим, що він, будучи двічі протягом року підданим до адміністративного стягнення, за ст. 130 ч. 1 КУПАП та за ст. 130 ч. 2 КУпАП, згідно постанов суддів Зарічного районного суду м. Суми, від 29 червня 2009 року та 1 червня 2010 року, 4 квітня 2010 року, близько 1 години 15 хвилин, рухаючись в м. Суми по вул. Ковпака, керував транспортним засобом автомобілем марки „RENAULT MEGANE II 1,4 16 V, реєстраційний № НОМЕР_1, маючи ознаки алкогольного спяніння, при цьому на вимогу працівників ДАІ пройти огляд для встановлення стану спяніння, відмовився.

На постанову судді надійшла апеляційна скарга від ОСОБА_1 який, не оспорюючи висновків судді щодо встановлення його вини в вчиненому та юридичної оцінки його дій, ставить питання про часткове скасування постанови в частині накладення стягнення.

ОСОБА_1 вважає, що суддя не законно наклав відносно нього стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу автомобіля марки „RENAULT MEGANE II 1,4 16 V, оскільки не врахував, що вказаний транспортний засіб належить не тільки йому, а й його дружині ОСОБА_3, так як придбавався в період їх шлюбу, а тому, на підставі ст. 60 ч. 1 Сімейного Кодексу України вказаний транспортний засіб належить їм обом на праві спільної сумісної власності.

ОСОБА_1 вважає, що за вказаних обставин суддя не мав права накладати на нього стягнення у вигляді оплатного вилучення вказаного транспортного засобу, у звязку з чим постанова судді підлягає скасуванню в цій частині.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 про підтримку апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Суддею було встановлено, що ОСОБА_1 14 червня 2009 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, у звязку з чим відносно нього постановою судді Зарічного районного суду м, Суми, від 29 червня 2009 року, було накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, а також 31 березня 2010 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 2 КУпАП у звязку з чим відносно нього постановою судді Зарічного районного суду м, Суми, від 1 червня 2010 року, було накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 15 діб.

Вважаю, що за вказаних обставин суддя дійшов до законного висновку про необхідність накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 3 КУпАП, оскільки він після вчинення правопорушень 14 червня 2009 року за ст. 130 ч. 1 КУпАП та 31 березня 2010 року за ст. 130 ч. 2 КУпАП, 4 квітня 2010 року знову вчинив аналогічне правопорушення, керуючи транспортним засобом, маючи ознаки алкогольного спяніння, відмовившись при цьому на вимогу працівників ДАІ пройти огляд для встановлення стану спяніння.

У відповідності з ст. 33 КУпАП, суддя, вирішуючи питання про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, врахувавши характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, його особу та обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, на законних підставах дійшов до висновку про необхідність накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів в максимальній межі санкції ст. 130 ч. 3 КУпАП та оплатного вилучення транспортного засобу, виходячи з того, що ОСОБА_1 вперто не бажає дотримуватись правил, що забезпечують безпеку дорожнього руху, ігноруючи заходи адміністративного впливу, що застосовувались відносно нього раніше.

Крім цього вважаю необхідним зауважити, що суддя законно наклав відносно ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, враховуючи, що постановою судді Зарічного районного суду м. Суми, від 29 червня 2009 року, ОСОБА_1 вже був позбавлений такого права на строк 1 рік.

Так, суддею було встановлено, що на час накладення такого стягнення 21 червня 2010 року на строк 10 років, ОСОБА_1 попередній термін стягнення відбув і тому не може вважатись таким, що він не має права керування транспортними засобами, виходячи з того що термін відбування попереднього стягнення тривав з 14 червня 2009 року по 14 червня 2010 року.

Вважаю не обгрунтованими мотиви апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суддя, накладаючи відносно нього стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, не врахував, що вказаний транспортний засіб належить не тільки не тільки йому, а й його дружині ОСОБА_3, оскільки придбавався в період їх шлюбу, а тому не мав права накладати таке стягнення.

Так, суддя накладаючи таке стягнення виходив з того, що транспортний засіб автомобіль марки „RENAULT MEGANE II 1,4 16 V, реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстрований на праві власності тільки за ОСОБА_1 За вказаних обставин суддя на законних підставах наклав стягнення у вигляді оплатного вилучення вказаного транспортного засобу, приймаючи до уваги, що транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_1, а не іншим особам.

Таким чином, знаходячи постанову судді законною, підстав для її зміни та скасування, а відповідно, і для задоволення апеляційної скарги, не знаходжу.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми, від 21 червня 2010 року, про накладення адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 3 КУпАП, відносно ОСОБА_1, у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 10 років з оплатним вилученням транспортного засобу автомобіля марки „RENAULT MEGANE II 1,4 16 V, реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстрованого за ОСОБА_1, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1, без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_4