П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 вересня 2010 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Пилип»юк Г. М. при секретарі Пацюркевичу С. В. з участю прокурора Галабурди А. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської міжрайонної транспортної прокуратури про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 06.02.1957 р. н., ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого: директором департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за п. «г» ч. 3 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією».

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про порушення Закону України «Про боротьбу з корупцією» від 17 серпня 2010 року ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, будучи посадовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, у звязку з виконанням таких функцій, усупереч вимогам п. «г» ч. 3 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», використовуючи своє службове становище надав переваги фізичним та юридичним особам під час підготовки і прийняття нормативно-правових актів та рішень, а саме працюючи з 29.04.2010 року на посаді директора департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, всупереч вимогам ст.ст. 7, 43, 44 Закону України «Про автомобільний транспорт» та пунктам 53-55 «Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування», затвердженого ПКМ України № 1081 від 03.12.2008 року, підриваючи авторитет органів місцевого самоврядування, надав переваги окремим субєктам підприємницької діяльності, що надають послуги з перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування, а саме Львівському комунальному АТП № 1, ВАТ «Львівське АТП-14630», ЗАТ «Ференці К», ТзОВ «Міра і К», «Леоколор», «Вікторія К», «Веламіда», «Лідеравтотранс» та ПП. «Володар-Транс», незаконно укладала від імені департаменту нові та додаткові договори, угоди до них на надання права на здійснення перевезень пасажирів автомобільним транспортом загального користування у м. Львові, а також на продовження терміну дії договорів, без проведення будь-яких засідань конкурсного комітету Львівської міської ради з визначення переможця на обслуговування маршрутів № 18, 37, 52, 57, 59, 62, 63, 70, 85, чим позбавляла інших субєктів підприємницької діяльності, що надають послуги з перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування, права приймати участь в конкурсах та здійснювати перевезення пасажирів на вказаних маршрутах.

В судовому засіданні ОСОБА_1 себе винною не визнала, оскільки вважає, що в її діях відсутній склад корупційного діяння. Зазначає, що не надавала нікому будь-яких незаконних переваг, жодного рішення не приймала та не мала матеріальної зацікавленості. Також покликається на те, що конкурс не проводився у звязку зі змінами у законодавстві та у звязку з тим, що чітко не було встановлено органу, який би був наділений такими повноваженнями. Зокрема, 23.10.2008 року ухвалою Львівської міської ради № 21/42 «Про внесення змін та доповнень до ухвали міської ради про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» було надано Виконавчому комітету відкриття та закриття автобусних маршрутів, продовження, скорочення та зміна графіків руху. Одночасно відбулися зміни в законодавстві України прийняття Постановою КМУ № 1081 від 03.12.2008 року «Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування» і ухвалою Львівської міської ради відмінено ухвалу № 1926, якою було затверджено положення про конкурсний комітет , після чого конкурси не проводилися. 31.07.2009 року рішенням виконкому № 579 затверджено Положення про департамент житлового господарства та інфраструктури, де знову департаменту надано функції організатора з проведення конкурсу і укладення договору на перевезення пасажирів. Зазначає, що 08.04.2010 року оголошено конкурс на визначення робочого конкурсу та 11.05.2010 року визначено робочим органом Львівський державний обласний навчально-курсовий комбінат Міністерства транспорту і звязку України. Вказує, що оскільки на момент укладення додаткових угод з перевізниками конкурсного комітету не існувало, виникла необхідність укладення таких угод з метою недопущення зупинки автобусних маршрутів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_1, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад корупційного діяння, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про боротьбу з корупцією» відповідальність особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за таке порушення спеціальних обмежень, як надання незаконних переваг фізичним чи юридичним особам, може наставати лише в тому разі, коли в умовах конкурсної чи тендерної процедури за участю кількох претендентів вона готує і приймає відповідне рішення на користь того з них, який не має на це переважного права.

Таким чином, надання спеціальним субєктом незаконних переваг фізичним чи юридичним особам під час готування або прийняття рішень може набувати характеру корупційного правопорушення лише тоді, коли такі дії мали місце в умовах спеціальної, законодавчо визначеної процедури. Якщо ж особа готує чи приймає незаконне рішення поза межами такої процедури, то може йтися про відповідальність (за умови доведеності) не за названим спеціальним законом, а за фактично вчинені дії. Укладення договору не може вважатися прийняттям рішення в розумінні п. «г» ч. з ст. 5 Закону.

Даних про те, що ОСОБА_1 при укладенні договорів та додаткових угод на надання права на здійснення перевезень пасажирів автомобільним транспортом загального користування у м. Львові було порушено законні інтереси інших конкретних осіб, причому в умовах тендерної чи конкурсної процедури, в матеріалах справи немає. Навпаки, у протоколі зазначено, що конкурси не проводилися.

Крім того відсутні в матеріалах дані про наявність в ОСОБА_1 прямого умислу, корисливого або іншого особистого інтересу, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону є обовязковою ознакою, за якою дії службовця, уповноваженого на виконання функцій держави, визнаються корупційними.

З врахуванням вищенаведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого п. "г" ч. 3 ст. 5 Закону України "Про боротьбу з корупцією", а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за п. "г" ч. 3 ст. 5 Закону України "Про боротьбу з корупцією" слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, ст. 12 Закону України "Про боротьбу з корупцією",

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п. «г» ч. 3 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією» - закрити у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Г. М. Пилип»юк