Справа № 33-725/10 Головуючий у першій інстанції
Категорія : ст. 124 КУпАП ОСОБА_1
Доповідач: Перетятько В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2010 року апеляційний суд Львівської області в складі судді Перетятька В.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 01.10.2010 року.,

встановив:

Постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 01.10.2010 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито в звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 27.01.2010 року о 09.00 год. на 9-му км. + 680 м. автодороги „Львів-Шегині в с. Лапаївка Пустомитівського району Львівської області, керуючи автобусом марки „БАЗ-А079, д.н. НОМЕР_1, займаючи одночасно дві смуги руху, не дотримався безпечного інтервалу до автомобіля марки „GEELY реєстр. № НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухався по правій крайній смузі в попутному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення з даним автомобілем, чим порушив п.п.10.3, 11.10, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

ОСОБА_2, не погодившись із вказаною постановою судді, оскаржив 22.12.2010 року її до апеляційного суду. В апеляційній скарзі покликається на пропущення строку на апеляційне оскарження постанови судді звязку з тим, що ознайомився з нею лише 12.10.2010 року, просить вказаний строк поновити.

В апеляції просить постанову судді щодо нього скасувати, як таку, що не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону. Покликається, що вказана постанова судді винесена з порушенням вимог матеріального та процесуального права, а саме вимог ст.245 КУпАП щодо повноти, обєктивності, всебічності зясування обставин справи.

Повністю заперечуючи фактичні обставини справи, покликається, що судом безпідставно не прийняті до уваги інші наявні у справі докази, а саме висновок спеціаліста №1-84 від 02.03.2010р., який виключає порушення ОСОБА_2 порушення Правил дорожнього руху України, що могли бути причиною ДТП. Крім того, судом першої інстанції не враховано пояснення свідків ДТП ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_5 щодо механізму дорожньо-транспорної пригоди.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши міркування скаржника, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

У відповідності до вимог ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Так, покликання в апеляційній скарзі на пропуск строку на апеляційне оскарження постанови з поважних причин, а саме одержання копії оскаржуваної постанови судді 12.10.2010 року підтверджена розпискою ОСОБА_2 про її одержання (а.с.48). В звязку з тим, апеляційний суд приходить до висновку, що вказаний строк слід поновити, як такий що пропущений з поважних причин, та апеляційну скаргу прийняти до розгляду.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції обґрунтовано прийнято рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, як вбачається з постанови судді, при розгляді справи судом першої інстанції в повному обсязі досліджено всі наявні у справі докази та дано їм належну оцінку.

Разом з тим, в ході аналізу матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що на виконання звернення ОСОБА_2 щодо неправомірних дій працівників ДАІ при складанні протоколу про адміністративне правопорушення по факту ДТП на підставі листа-скерування на дослідження заступника начальника БДПС ДАІ (для ОДДЗ) при ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_6, експерт НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_7 дав висновок як спеціаліст за № 1/84 від 02.03.2010 року, яким заперечується невідповідність дій ОСОБА_2 вимогам Правилам дорожнього руху України.

Проте, наявним в справі висновком транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 07.07.2009 року за № 2089/2090 (а.с.3-10), який є результатом комплексного автотехнічного та трасологічного дослідження, що дало можливість більш повно дослідити всі обставини справи, що мають важливе значення для правильного прийняття у справі рішення та дати більш повний висновок щодо питань поставлених на її вирішення встановлено, що причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, може бути факт невідповідності дій водія автобуса ОСОБА_2 вимогам п.п.1.5; 1.10 ( в частині визначення понять „безпечний інтервал, небезпека для руху); 11.10; 13.1 та 13.3 ПДР. В ході перевірки справи в порядку апеляційного провадження, судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких обєктивних даних, які б ставили під сумнів правильність даних зазначеного висновку експертизи.

Покликання ОСОБА_2 на неврахування судом першої інстанції висновку спеціаліста №1/84 від 02.03.2010р. апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки його дані повністю спростовуються висновком комплексної експертизи № 2089/2090 від 07.07.2010 року вважає безпідставними та позицією захисту від вміненого йому правопорушення.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду справи, апеляційним судом детально проаналізовано пояснення учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та дано їм належну оцінку, оскільки вони логічно узгоджуються з даними експертизи та іншими доказами у справі.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі щодо фактичних обставин справи в частині механізму та причин ДТП спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії № ВС № 068538 від 27.01.2010 року, спростовуються поясненнями ОСОБА_3, висновком транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 07.07.2010 p., який є науково-обгрунтованим, недовіряти якому немає підстав.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду, апеляційним судом встановлено, що апелянтом не надано жодного переконливого доказу на обґрунтування своїх апеляційних вимог, тому доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає безпідставними, та такими що не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді законна і обґрунтована, винесена з дотримання вимог процесуального і матеріального законодавства та з повним і всебічним зясуванням обставин справи, які мали значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст.289, 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 01.10.2010 року.

Постанову судді Мостиського районного суду м. Львова від 01.10.2010 року щодо ОСОБА_2, якою закрито провадження у справі у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення - залишити без змін, а його апеляцію - без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_8