Справа № 33-24/10 01.02.2010 01.02.2010 01.02.2010
Номер провадження: 33-24/10
Справа № 33-24 «протест»/10 Категорія: ст. 130 ч. 2 КУпАП
Головуючий суду першої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий апеляційного суду: Гребенюк В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2010 року Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

Головуючого судді Гребенюк В.І.

При секретарях судового засідання Пінчуку О.І., Березняку В.В.

За участю прокурора Жиганурової А.Н.

захисника ОСОБА_2

Особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3

розглянув справу за протестом першого заступника прокурора Миколаївської області на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2009 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3; -

- закрито провадження по адміністративній справі за ч. 2 ст. 130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВЕ № 034066 від 03.10.2009 року водій ОСОБА_3 близько 19.30 год. по вул. Космонавтів в м. Миколаєві керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9.а ПДР.

Закриваючи провадження по адміністративній справі, суддя зазначив, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, посилаючись на порушення співробітники ДАІ п. 2.6 Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України та Міністерства юстиції України від 21.04.2009 року, оскільки, отримавши відмову ОСОБА_3 від проходження медогляду, застосували фізичну силу та примусово доставили його в медичний заклад для проходження мед огляду на стан спяніння. А тому суддя прийшов до висновку, що дані щодо огляду особи на стан спяніння, одержані з порушенням вимог вказаної Інструкції, вважаються недійсними відповідно до п. 3.10 зазначеної Інструкції.

На постанову судді першим заступником прокурора Миколаївської області внесено протест. Не погоджуючись з рішенням судді, заступник прокурора просить скасувати постанову судді, як незаконну, та винести нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП.

На думку апелянта, висновок судді про відсутність складу адміністративного правопорушення, зроблений без врахування всіх наявних у матеріалах справи і враховано пояснення ОСОБА_3, який під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ухилився від дачі пояснень, а також його супутників; а інші докази, які спростовують доводи зазначених осіб, судом або не досліджувались (пояснення очевидців правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підтвердження відсторонення ОСОБА_3 саме від керування транспортним засобом та його згоди на проходження огляду на стан спяніння), або не отримали правової оцінки (пояснення ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо керування ОСОБА_3 транспортним засобом при наявності ознак спяніння та погодження пройти медичний огляд).

Вважає, що пояснення ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_3 в судовому засіданні про завдання останньому тілесних ушкоджень спростовуються даними протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 03.10.2009 року, в якому відсутні дані щодо зовнішніх пошкоджень.

Також зазначає про необґрунтованість посилання в постанові суду на порушення Інструкції «Про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів» від 21.04.2009 року, оскільки на момент фіксації правопорушення даний нормативний акт не діяв.

Порушень інших нормативних актів при документуванні адміністративного правопорушення та збиранні доказів, судячи зі змісту постанови, судом не встановлено, в той час як факт перебування ОСОБА_3 у стані спяніння підтверджено результатами медичного огляду, проведеного в умовах Миколаївського обласного наркологічного диспансеру.

Заслухавши прокурора Жиганурову А.К. на підтримку протесту заступника прокурора Миколаївської області, який просив скасувати постанову судді відносно ОСОБА_3 та постановити нову постанову, якою визнати його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі в звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення; ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, що заперечували проти протесту прокурора; допитавши свідків у справі, вивчивши матеріали справи та додатково надані матеріали, суд вважає протест підлягаючим задоволенню.

Згідно протоколу серії ВЕ № 034066 від 03 жовтня 2009 року про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, відносно водія ОСОБА_3, останній в означений день близько 19.30 год. по вул. Космонавтів в м. Миколаєві керував автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9.а ПДР (а. с. 1).

Сам ОСОБА_3 не заперечував, що в той вечір вживав алкогольні напої і був у нетверезому стані в своєму автомобілі, коли до нього підійшли інспектори ДАІ, але твердив, що не керував автомобілем у стані спяніння.

Заперечення ОСОБА_3 щодо того, що він в той вечір не керував автомобілем у стані спяніння спростовані дослідженими апеляційним судом доказами.

Так, свідки ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7, які виявили та зафіксували у вищезазначеному протоколі саме факт керування ОСОБА_3 своїм автомобілем у стані спяніння.

Показання вказаних свідків узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 - чергового ВМОМ «Водопій» Ленінського РВ ММУ УМВС, який суду пояснив, що 03 жовтня 2009 року він знаходився на добовому чергуванні і ввечері через відчинене вікно побачив, як автомобіль «Москвич - 412» на великій швидкості заскочив на бордюр і підїхав під самі вікна РВ. Вийшов і попередив водія про необхідність відїхати від РВ. В цей час до автомобілю водія підійшов інспектор ДАІ, який відрекомендувався і попросив надати документи. Водій спочатку не хотів їх надавати, але потім надав. Невдовзі до водія автомобіля та його пасажира з бару «Ася», який знаходиться через дорогу навпроти райвідділу, підійшли їх друзі і почали пропонувати водієві кинути автомобіль та тікати. Інспектори ДАІ запропонували водієві пройти медичний огляд в медичному закладі, на що він погодився, але намагався відштовхнути інспектора та зачинитися в автомобілі. Інспекторами ДАІ були запрошені два свідка, в присутності яких йому знов було запропоновано пройти медичний огляд на стан спяніння в умовах медичного закладу в наркодиспансері, на що він знов погодився, але при цьому став поводитися агресивно лаявся на інспекторів, відштовхував інспектора від двері автомобіля і намагався зачинитися всередині автомобілю. Згодом інспектори пересадили його в свій автомобіль і поїхали.

Показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 в частині згоди ОСОБА_3 на проходження медогляду на стан спяніння в медичному закладі узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_4, який в апеляційному суді підтвердив, що дійсно разом з іншим свідком був запрошений інспекторами ДАІ ввечері 03.10.2009 року і в його присутності водію ОСОБА_3 було запропоновано пройти медичний огляд на стан спяніння в умовах медичного закладу, на що той погодився, але не хотів виходити з автомобілю. В той час біля автомобілю «Москвич» було багато галасу водій та його друзі кричали на інспекторів ДАІ, лаялися та зневажали останніх. Згодом інспектори відсторонили водія ОСОБА_3 від керування автомобілем, взяли його за руки та посадили до свого автомобіля.

Перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного спяніння 03.10.2009 року о 21.40 год. підтверджується протоколом медичного огляду для встановлення … стану спяніння № 8871 від 03.10.2009 року, згідно якого у ОСОБА_3 була встановлена гостра неускладнена інтоксикація внаслідок вживання алкоголю. Але під час даного медичного огляду ОСОБА_3 заперечував вживання ним алкоголю (а. с. 2).

Пояснення свідка ОСОБА_12 щодо не керування водієм ОСОБА_3 в той вечір в стані алкогольного спяніння автомобілем апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки вони суперечать матеріалам справи та по суті своїй є суперечливими. Так, стверджуючи, що ОСОБА_3 разом з їх друзями вживав алкогольні напої в барі «Ася», свідок почав стверджувати, що під час медичного огляду було встановлено, що ОСОБА_3 тверезий і що він скаржився лікареві в наркодиспансері на тілесні ушкодження, що заперечив судовому засіданні сам ОСОБА_3, спростувавши ці твердження свідка та підтвердивши, що за результатами медичного огляду був встановлений його стан спяніння і що він не скаржився лікареві на спричинення йому тілесних ушкоджень.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 03 жовтня 2009 року водій ОСОБА_3 близько 19.30 год. по вул. Космонавтів в м. Миколаєві керував автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9.а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки протягом року вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2009 року (а. с. 9).

Проте, суддя не звернув уваги на викладення в даному протоколі фактичних обставин справи і неправильно оцінив їх, безпідставно пославшись на порушення співробітниками ДАІ п. п. 2.6, 3.10 Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України та Міністерства юстиції України від 21.04.2009 року, оскільки на момент вчинення ОСОБА_3 даного правопорушення даний наказ Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоровя та Міністерства юстиції України від 24.02.1995 року №114/38/15-36-18 «Про затвердження Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів» втратив чинність відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України та Міністерства юстиції України від 21.04.2009 року № 81/261/712/5.

Таким чином суддя суду першої інстанції, на порушення вимог ст. 252 КУпАП, дав доказам оцінку, яка не ґрунтувалася на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності; не дослідив та не зясував належним чином всі обставини справи і прийшов до невірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_3 щодо його побиття працівниками ДАІ в той вечір як на доказ відсутності його вини у вчиненні даного правопорушення, безпідставні, оскільки не спростовують факту керування ним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння у встановлений в протоколі час, а крім того, не є предметом розгляду в даному провадженні.

З огляду на вищевикладене, протест прокурора підлягає задоволенню, а постанова судді відносно ОСОБА_3 скасуванню.

Але, внаслідок закінчення передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення, провадження у даній справ підлягає закриттю, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 2 ч. 8 ст. 294, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Протест першого заступника прокурора Миколаївської області задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2009 року відносно ОСОБА_3 скасувати.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_3 в звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області: ОСОБА_13