П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2008 року
м. Київ

Перший Заступник
Голови Верховного Суду України Пилипчук П.П., розглянувши матеріали
адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 за протестом заступника військового
прокурора Центрального регіону України на постанову голови військового
апеляційного суду Центрального регіону від 27 вересня 2007 року,

в с т а н о в и в:

Постановою
військового суду Київського гарнізону від 30 серпня 2007 року тимчасово
виконуючого обов'язки командира військової частини А 1937 майора ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з
корупцією, передбаченого п. “г” ч. 3 ст. 5 Закону України “Про боротьбу з корупцією”
і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятнадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 визнано
винним у тому, що він будучи тимчасово виконуючим обов'язки командира
військової частини А 1937, тобто службовою особою, уповноваженою на виконання
функцій держави, порушив спеціальні обмеження, передбачені п. “г” ч. 3 ст. 5
Закону України “Про боротьбу з корупцією”, а саме надав незаконні переваги
юридичній особі - концерну “Техвоєнсервіс”, прийнявши без укладення у
встановленому порядку відповідної угоди рішення про безоплатне надання послуг з
виконання господарських робіт підлеглим особовим складом, які і були виконані у
період                                             з
6 по 16 серпня 2007 року вісьмома військовослужбовцями строкової служби
військової частини А 1937.

Постановою
голови військового апеляційного суду                     Центрального регіону від
27 вересня 2007 року постанову військового суду Київського гарнізону від 30
серпня 2007 року скасовано за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу корупційного
правопорушення, а справу провадженням закрито.

У внесеному
протесті тимчасово виконуючий обов'язки військового прокурора Центрального
регіону України просить скасувати постанову голови військового апеляційного
суду Центрального регіону від 27 вересня 2007 року посилаючись на порушення
головою суду норм матеріального права.

Протест підлягає
задоволенню частково з наступних підстав.

Постановою
військового місцевого суду Київського гарнізону                        від 30 серпня 2007 року встановлено факт
прийняття тимчасово виконуючим обов'язки командира військової частини А 1937
майором ОСОБА_1 рішення про виконання підлеглим йому особовим складом
некваліфікованих господарських робіт в інтересах концерну “Техвоєнсервіс” без
укладення у встановленому порядку відповідної угоди. Також встановлений факт
виконання вказаного рішення у вигляді проведення вказаних робіт вісьмома
військовослужбовцями строкової служби військової частини А 1937 в період              з 6 по 16 серпня 2007 року.

Згідно з
вказаною постановою суду, в судовому засіданні ОСОБА_1. визнав себе винним у
вчиненні інкримінованого правопорушення у повному обсязі і пояснив, що ним
особисто на прохання громадянина ОСОБА_2, який перебував у товариських відносинах
з командиром військової частини А 1937 майором Дехтярьовим В.В., було прийняте
відповідне рішення про виділення на вказаний період зазначених
військовослужбовців для виконання господарських робіт без укладення угоди і без
проведення оплати таких робіт.

Голова
військового апеляційного суду Центрального регіону прийшов до висновку про
необхідність скасування постанови суду від 30 серпня 2007 року за відсутністю в
діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Такий висновок
обґрунтований тим, що на його думку, корупційний зміст правопорушення,
передбаченого п. “г” ч. 3 ст. 5 Закону України “Про боротьбу з корупцією”,
полягає в тому, що спеціальний суб'єкт, визначений цим Законом України, в
умовах проведення спеціальної процедури (конкурсу чи тендеру) готує або приймає
таке рішення на користь одного із претендентів. Таким рішенням вказаний суб'єкт
фактично порушує законне право переможця і надає перевагу тому, хто в даному
випадку мав визнаватися переможеним. Якщо ж спеціальний суб'єкт готує чи
приймає незаконне рішення поза межами спеціальної процедур, то мова не може йти
про його відповідальність за Законом України “Про боротьбу з корупцією”.

Такий висновок
не відповідає вимогам п. “г” ч. 3 ст. 5 Закону України “Про боротьбу з
корупцією”, яким передбачено, що державний службовець не має права надавати
незаконні переваги фізичним або юридичним особам під час підготовки і прийняття
нормативно-правових актів чи рішень. Вказані норми матеріального закону не
містять положень щодо підготовки чи прийняття нормативно-правових актів чи
рішень в умовах спеціальної процедури (конкурсу чи тендеру).

Також, на думку
голови військового апеляційного суду Центрального регіону, у діях ОСОБА_1
відсутній склад інкримінованого правопорушення в зв'язку із відсутністю в
матеріалах справи відомостей про отримання ним особистої користі, матеріальних
благ чи інших переваг внаслідок вчинення вказаних дій, що є обов'язковим
елементом складу будь якого правопорушення, відповідальність за яке передбачена
Законом України “Про боротьбу з корупцією”.

Разом з тим, у
скарзі на постанову суду першої інстанції ОСОБА_1. посилається на ті обставини,
що ним було прийняте відповідне рішення про виділення підлеглого особового
складу в зв'язку із безоплатним виготовленням концерном “Техвоєнсервіс” виробів
з деревини для військової частини А 1937. На підтвердження вказаних обставин до
скарги долучено рапорти двох військовослужбовців військової частини А 1937 -
заступника командира батальйону з тилу майора Бандури П.В. та командира 2 роти
охорони старшого лейтенанта Петриченка В.О.

Згідно з ч. 2 п.
3 постанови пленуму Верховного Суду України “Про практику розгляду судами справ
про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією” № 13 від
25 травня 1998 року, суди мають з'ясовувати, зокрема, мотив вчиненого діяння.

На зазначеним у
скарзі мотивам вчинення ОСОБА_1 правопорушення, пов'язаного з корупцією, під
час розгляду його скарги на постанову військового суду гарнізону суд
апеляційної інстанції оцінки не надав.

Не був
встановлений мотив діяння ОСОБА_1 і судом першої інстанції.

За таких підстав
судові рішення ухвалені у справі підлягають скасуванню з направленням справи на
новий розгляд.

Виходячи з
наведеного та керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні
правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Протест тимчасово виконуючого обов'язки військового прокурора
Центрального регіону України задовольнити частково.

Постанову військового суду Київського гарнізону від 30 серпня
2007 року і постанову голови військового апеляційного суду Центрального регіону                 від 27 вересня 2007 року скасувати,
а справу направити на новий розгляд.

Перший заступник Голови

Верховного Суду України                                             П.П.
Пилипчук