Справа № 33-589                             Головуючий у І
інстанції: Куровський Ю.В.
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
Апеляційний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Козака
В.І. з участю скаржника ОСОБА_1 його захисника Колесника В.П., розглянувши
матеріал адміністративної справи за апеляцією ОСОБА_1. на постанову Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської області від 11 липня 2008 року про
притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця м. Ніжина, АДРЕСА_1 Чернігівської
області,  не працюючого
за ст. 130 ч.1  Кодексу України про адміністративні
Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11
липня 2008 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді
позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки
без оплатного вилучення транспорту.
Як вбачається з матеріалів справи, щодо ОСОБА_1 29 травня 2008 року, був
складений протокол про адміністративне правопорушення з якого слідує, що в цей
день о 20 годині 45 хвилин він керував автомобілем Рено-Мастер державний номер
НОМЕР_1 по дорозі Київ - Знам”янка 244 км. в смт. Олександрівна Кіровоградської
області з ознаками алкогольного сп”яніння. Від проходження медичного огляду на
стан алкогольного сп”яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього
Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд першої
інстанції дійшов висновку щодо доведеності вини правопорушника у вчиненні
правопорушення передбаченого ст.. 130 ч.1 КпАП України, а саме керування
транспортним засобом в стані алкогольного сп”яніння, пославшись на протокол про
адміністративне правопорушення від 29 травня 2008 року і на визнання вини
ОСОБА_1, які записані в протоколі.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій
просив скасувати судове рішення, як незаконне. Свої вимоги аргументував тим, що
він в той день не вживав спиртні напої і гадав, що зупиняючи його автомобіль
працівник міліції перевіряє його на предмет угону.
В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 пояснив, що суд належним чином
не повідомив про день та час розгляду справи і він не керував транспортним
засобом в стані алкогольного сп”яніння. Обставини, які зазначені в протоколі
про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності. Він разом з
ОСОБА_2 повертався з відрядження і в с. Олександрівна Кіровоградської області
при зміні сигналу світлофора з зеленого на червоний трохи наїхав на лінію
зупинки, за що і був зупинений працівником міліції. Працівник міліції взявши
його документи пішов на пост ДАІ, а коли повернувся поцікавився, що вони будуть
робити. Він не вважав свій наїзд на лінію за порушення правил дорожнього руху,
на що працівник міліції сказавши пожалкуєш віддав документи і вони поїхали. В
суд не з'являвся, оскільки не знав, що його викликають. За адресою, за якою
зареєстрований його автомобіль він не проживає. Це квартира матері і вона здає
її в оренду. Дізнався про прийняте судове рішення, коли в нього забрали
Свідок ОСОБА_2 підтвердив покази ОСОБА_1, і пояснив, що останній до
приміщення поста ДАІ не ходив, і про керування Яроцьким автомобілем в стані
алкогольного сп”яніння він чує уперше.
З показів свідка ОСОБА_3 вбачається, що вона орендує квартиру у ОСОБА_4
разом з чоловіком і дитиною. Вона отримувала повістку на ОСОБА_1, але забулася
передати, оскільки була заклопотана доглядом за дитиною. ОСОБА_1 вона бачила
всього один раз, а з його матір'ю бачиться тільки коли передає квитанції на
Враховуючи, що достовірних доказів скоєння адміністративного правопорушення
передбаченого ст.. 130 ч.1 КпАП України по справі не здобуто. Розглядаючи
справу по суті суд належним чином не тільки не повідомив особу, яка
притягається до відповідальності, що підтверджується поясненнями ОСОБА_3, а
взагалі її не розглядав. Згідно протоколу судового засідання правопорушник не
з'явився до суду, але проти скоєного правопорушення не заперечував, про що
свідчить його власноручне пояснення в протоколі. Але в матеріалах справи і в
протоколі про адміністративне правопорушення взагалі немає ніяких пояснень. В
зв'язку з цим апеляційний суд приходить до висновку, що справа не тільки не
розглянута судом першої інстанції належним чином, але і з порушенням вимог ст..
268 КпАП України. За таких обставин постанова суду підлягає скасування, а
справа провадженням закриттю. Вилучене у ОСОБА_1 17 листопада 2008 року
посвідчення водія підлягає поверненню останньому.
Оскільки ОСОБА_1 з поважних причин пропустив строк на оскарження постанови
суду, суд вважає необхідним поновити його.
Керуючись ст.. ст.. 293, 294 КпАП України суд
ОСОБА_1 поновити строк на апеляційне оскарження.
Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11
липня 2008 року про притягнення ОСОБА_1а за ст.. 130 ч.1 КпАП України
скасувати, а справу провадженням закрити.
Вилучене у ОСОБА_1 17 листопада 2008 року посвідчення водія серії НОМЕР_2
повернути останньому.
Суддя