АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ЗАПОРІЗЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Справа №33-7892008
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2008 року                                                                                         м. Запоріжжя

Перший заступник голови апеляційного суду Запорізької
області Бочарников С.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про
притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності за ст.5 ч.3 п.”г”
Закону України “Про боротьбу з корупцією”,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Мелітопольського місьрайонного суду Запорізької
області від 18.07.2008 р. ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст.5 ч.3 п.”г” Закону України “Про боротьбу з корупцією”,
та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1. признаний
винним в тому, що будучи державним службовцем, уповноваженим на виконання
функції держави, у зв'язку з виконанням таких функцій, надав незаконні переваги
фізичній особі під час підготовки і прийняття рішення при наступних обставинах:

14.01.08 близько 15 години при проведенні комплексного
відпрацювання м. Мелітополя ОСОБА_1 сумісно з о/у СКМСН  ОСОБА_2 в недобудованому будинку АДРЕСА_1були
затримані ОСОБА_3 1998 року народження, та ОСОБА_4, 1985 року народження. При
особистому огляді даних громадян у ОСОБА_3була вилучена пластикова бутилка із
залишками речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору в подрібненому
вигляді. Даний факт було зареєстровано в ЖРЗПЗ Мелітопольського МВ УМВС за №
375 від 14.01.08. Вказані особи пройшли медичне освідування в Мелітопольському
наркологічному диспансері, яким було встановлено факт вживання ними
канабіноідів.

23.01.08 ОСОБА_1 було винесено постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи за даним фактом на підставі ст. 6 п. 2 КПК України,
при цьому прийняте рішення про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_3а відносно ОСОБА_4 законного рішення не прийнято.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1.,
всупереч покладеним на нього державою обов'язків, допоміг громадянину ОСОБА_4
уникнути від покарання за скоєне діяння, чим надав йому незаконні переваги під
час підготовки і прийняття нормативно-правових актів чи рішень.

У протесті Мелітопольський міжрайонний прокурор ставить
питання про скасування постанови про накладення стягнення на ОСОБА_1. за
вчинення правопорушення, передбаченого ст.5 ч.3 п.”г” Закону України “Про
боротьбу з корупцією”, у звя`зку з відсутністю складу адміністративного
порушення.

Дана постанова суду підлягає скасуванню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про боротьбу з
корупцією”, під корупцією розуміється діяльність осіб, уповноважених на
виконання функцій держави, спрямована на протиправне використання наданих їм
повноважень для одержання матеріальних благ, послуг, пільг або інших переваг.

Обов`язковою ознакою будь якої протиправної або неетичної
поведінки особи уповноваженої на виконання функцій держави, яка признається
корупційною, є користь або інший особистий інтерес або інтерес третіх осіб.

З суб'єктивної сторони правопорушення, передбачені
частинами 1 та 3 ст.5 Закону України “Про боротьбу з корупцією”,
характеризуються умисною формою вини (прямий умисел) - державний службовець або
інша особа, уповноважена на виконання функції держави, усвідомлює, що порушує
спеціальні обмеження, спрямовані на попередження корупції, і бажає діяти саме
таким чином, тобто неправомірно. Таке бажання обумовлюється відповідним
інтересом - особистим чи інтересом третіх осіб.

В судовому засіданні ОСОБА_1. пояснив, що будь-якого
рішення відносно ОСОБА_4 він не приймав, оскільки вважав, що його пояснення про
вживання наркотичного засобу не будуть доказом для притягнення до
адміністративної відповідальності. При цьому в матеріалах даної
адміністративної справи відсутні будь-які дані про наявність у
ОСОБА_1особистого інтересу чи інтересів третіх осіб у прийнятті ним саме такого
рішення за даним матеріалом.

Згідно ст. 6 ч.5 КПК України якщо в ході перевірки, що
проводилася на підставах, передбаченим ч.4 ст.97 цього Кодексу, поряд з
обставинами, зазначеними у пунктах 1, 2, 4, 6, 7, 9-11 частини 1 цієї статті,
що виключають провадження у кримінальній справі, у діянні особи будуть виявлені
ознаки адміністративного правопорушення, орган дізнання, слідчий, прокурор, суд
або суддя зобов'язанні направити відповідні матеріали органу (посадовій особі),
уповноваженому розглядати справу про таке адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.99 КПК України якщо в результаті
перевірки заяви чи повідомлення що надійшли, не встановлено підстав для порушення
кримінальної справи але матеріали перевірки містять дані про наявність у діянні
особи адміністративного проступку, прокурор, слідчий, орган дізнання, суддя
вправі, відмовивши в порушенні кримінальної справи, передати матеріали для
застосування в установленому порядку заходів адміністративного стягнення.

Статтею 255 КУпАП встановлено, що протоколи про
адміністративні правопорушення щодо незаконного придбання і зберігання
наркотичних засобів мають складати уповноважені на те посадові особи органів
внутрішніх справ.

З наведених норм слідує, що законодавець залишив розгляд
питання про наявність чи відсутність в діях певних осіб ознак адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 44 КУпАП, на розсуд відповідних посадових
осіб органів внутрішніх справ.

В даному випадку ОСОБА_1. оцінював докази за своїм
внутрішнім переконанням і прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4
складу даного адміністративного правопорушення.

При цьому, відповідно до положень КУпАП, за відсутності в
діях особи складу адміністративного правопорушення прийняття відповідного
рішення не передбачено.

В мотивувальній частині постанови по даній
адміністративній справі суд констатував, що ОСОБА_1. при прийнятті рішення не
виконав свого обов'язку щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх
обставин справи, тим самим надав незаконні переваги ОСОБА_4, фактично допоміг
йому уникнути відповідальності за придбання наркотичних засобів.

Разом з тим, згідно ст. 121 ч. 1 п. 3 Конституції України
функції нагляду за додержанням законів органами, які проводять
оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство віднесено до
компетенції органів прокуратури України.

Чинним кримінально-процесуальним законодавством
передбачений порядок скасування незаконних постанов про відмову в порушенні
кримінальної справи. Однак, до цього часу постанова ОСОБА_1. від 23.01.08 про
відмову в порушенні кримінальної справи за даним фактом Мелітопольською
міжрайонною прокуратурою в порядку ст. 227 КПК України не скасована.

Не скасовувалася вона і судом в порядку ст. 236-2 КПК
України.

Отже, на момент винесення судом постанови про накладення
на ОСОБА_1. адміністративного стягнення були всі підстави вважати прийняте ним
рішення законним, а його дії правомірними.

До того ж, є лише припущенням той факт чи був би
притягнутий судом до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, якщо б ОСОБА_1
було складено відносно вказаної особи адміністративний протокол за ст. 44
КУпАП.

Доказів про те, що ОСОБА_1. діяв корисно або в інших
особистих інтересах або в інтересах третіх осіб з матеріалів адміністративної
справи не вбачається.

За таких підстав постанову суду про накладення на
ОСОБА_1. адміністративного стягнення не можна признати законною, у зв`язку з
чим вона підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Керуючись ст. 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26.06.2008 р. про
притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 5
ч.3 п.”г” Закону України “Про боротьбу з коррупцією” - скасувати, справу
провадженням закрити у звя`зку з відсутністю складу адміністративного
порушення.

Перший заступник

голови апеляційного суду

Запорізької області                                                                                                          С.О.
Бочарников