АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ЗАПОРІЗЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Справа
№33-3692008
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21  квітня  2008 р.                                                                                                   м.
Запоріжжя

Перший заступник голови апеляційного суду Запорізької
області Бочарнкиков С.О., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову судді
Розівського районного суду Запорізької області
від 13 березня 2008 р., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Розівського районного суду Запорізької області
від 13 березня 2008 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 41 ч.1 КпАП України та на нього накладено стягнення у виді
штрафу в розмірі 850 грн.

Як вбачається з постанови суду, при перевірці головним
державним інспектором праці ТДПІ у Запорізькій області ТОВ «Розагропродукт»
було виявлено, що директор цього підприємства ОСОБА_1 допустив порушення вимог
ст. ст. 97, 115 КЗпП України. Посадові оклади за 2007 рік та на 2008 рік не
відповідають вимогам галузевої угоди. За жовтень-грудень 2007 року працівникам
ОСОБА_2,ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заробітна плата виплачувалась один раз на місяць.

В скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови судді
та просить її скасувати.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи
скарги, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова
судді  зміні з наступних підстав.

Доводи про те, що ОСОБА_1 виплачував робітникам заробітну
плату 1 раз на місяць за їх проханням є необґрунтованими, оскільки така просьба
особи  не може бути  підставою для порушення законів України.

Необґрунтованими є і доводи ОСОБА_1 про те, що перевірка
підприємства здійснювалась за його відсутністю та без його згоди, оскільки з
протоколу судового засідання вбачається (а.с. 22 зв.), що останній заявляв у
суді про те, що він давав згоду на проведення перевірки.

Не заслуговує на увагу і довід ОСОБА_1 про те, що з
протоколом про адміністративне правопорушення він ознайомився тільки 12 березня
2008 року, а 13 березня 2008 року суд розглянув справу, чим позбавив його
можливості подати заперечення на протокол, так як під час судового  розгляду Божку В.В. були роз'яснені  його права (а.с. 22 зв.), однак він ніяких
клопотань не заявляв.

Не відповідає вимогам ст. 97 ч. 2 КЗпП України і
посилання в скарзі на те, що робітники ніяких угод не підписували та не є
членами профспілки, а тому галузеві угоди на них не розповсюджуються.

Таким чином,
місцевий суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КпАП
України.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП України  при накладенні  адміністративного стягнення враховуються
характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Місцевий суд призначаючи максимальне стягнення, в
порушення вимог ст. 35 КпАП України, визнав невизнання ОСОБА_1. своєї вини -
обставиною, що обтяжує відповідальність.

Беручи до уваги, що раніше до ОСОБА_1 адміністративні
стягнення не застосовувались, допущені ним порушення він усунув до початку
розгляду адміністративної справи у суді, керуючись ст.ст. 293 ч.1 ч.4, 294 КпАП
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову Розівського районного суду Запорізької області
від 13 березня 2008 року відносно ОСОБА_1 - змінити.

Вважати, що на ОСОБА_1 накладене адміністративне
стягнення  у виді штрафу у розмірі 255
грн.

Перший заступник голови апеляційного суду

Запорізької області                                                                                                          С.О.
Бочарников