Справа №3-4056/08
П О С Т А Н О В А

8 липня 2008р. суддя Самарського
районного суду м.Дніпропетровська Маймур Г.Я., розглянувши у судовому засіданні
матеріали адміністративної справи, яка надійшла від  Територіальної державної інспекції праці у Дніпропетровскій
обл., у відношенніОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродж. м. Дніпропетровська, директора
ТОВ «Універсал», прож.: АДРЕСА_1, за ч.1 ст.41 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

23 червня 2008р. була проведена перевірка товариства з обмеженою відповідальністю,
„Універсал”, код 31016890, вул. Маршала Малиновського, 96, м. Дніпропетровськ.

Встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення під час
проведення первинної планової  перевірки
щодо додержання законодавства України про працю, а саме:

порушення вимог ст. 96 КЗпП України та ст.6 Закону України «Про оплату
праці», а саме: станом на квітень 2008р. встановлені розміри посадових окладів
за професію технолог, комірник, механік, заступник директора, бухгалтер,
прибиральниця місячна основна заробітна плата складає 525грн., тобто не
враховані тарифно-кваліфікаційні характеристики та складності виконуваної
працівниками роботи;

порушення вимог п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від
27.04.1993р. №301, де встановлено «Трудові книжки зберігаються на
підприємствах, в установах і організаціях як документи суворої звітності…», а
саме загальна кількість трудових книжок працівників на момент перевірки
становить 32 штуки, тобто було встановлено відсутність у відділі кадрів 10
трудових книжок працюючих працівників;

порушення вимог ст. 79 КЗпП України та ст. 10 Закону України «Про
відпустки» черговість надання відпусток визначається графіками, які
затверджуються власником або уповноваженим ним органом за згодою з виборним органом
первинної профспілкової організації (профспілковим представником) або іншим
уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, і доводяться до
відома всіх працівників, але на підприємстві графік відпусток на 2008р.
відсутній;

порушення вимог п. 7 Інструкції про порядок ведення трудових книжок і
вкладишів (далі Інструкція), типова форма затверджена наказом Мінстату України
від 27 жовтня 1995р. № 277, а саме: журнал обліку руху трудових книжок і
вкладишів до них типової форми П-10, який являється документом архівного
зберігання, відсутні;

порушення вимог п. 2.5 Інструкції «З кожним записом, який заноситься до
трудової книжки на основі наказу (розпорядження) про призначення на роботу,
переклад чи звільнення, власник або уповноважений ним орган зобов»язаний
ознайомити робітника під розпис у особовій картці, в якій повинен повторюватись
відповідний запис з трудової книжки (вкладиша) …», але на Товаристві не
ведуться особові картки форми П-2, до того ж працівників не ознайомлюють під розпис
з записами у трудових книжках;

порушення вимог ст. 48 КЗпП України та п. 2.4 Інструкції. Згідно п. 2.4
Інструкції «Всі записи у трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на
іншу постійну роботу чи звільнення, а також про нагородження та заохочування
вносяться власником чи уповноваженим ним органом після видання наказу
(розпорядження), але не пізніше тижневого терміну …», але на підприємстві не
всі трудові книжки працівників заповнені у встановлений термін;

порушення вимог ст. 115 КЗпП України ст. 24 Закону України «Про оплату
праці», а саме: згідно відомостей нарахування заробітної плати та платіжних
відомостей на видачу заробітної плати встановлено, що на підприємстві заробітна
плата виплачується один раз на місяць;

порушення вимог ч.2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» «власник
або уповноважений ним орган зобов»язаний забезпечити достовірний облік
виконуваної працівником роботи», а саме: ведення табелю обліку використання
робочого часу, але табель обліку використання робочого часу до перевірки не
представлений;

порушення вимог ст. 116 КЗпП України, а саме: при звільнені працівників
на підприємстві порушуються строки здійснення остаточного розрахунку, тобто
виплата всіх сум, які належать йому від підприємства, установи. організації,
здійснюється не в день звільнення.

В судовому засіданні правопорушник вину свою визнав повністю, але

Також винність правопорушника у вчиненні правопорушення підтверджується
матеріалами справи.

Беручи до уваги викладене, суддя доходить висновку про доведеність вини
правопорушника.

Суддя при визначенні виду та розміру покарання виходить з характеру
скоєного, особистості правопорушника й ступеню його вини, майнового стану і
обставин, що пом'якшують та обтяжують його відповідальність, вважає за
необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ч.1. ст.41 КУпАП, суддя -

п о с т а н о
в и л а:

ПритягнутиОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на
нього адміністративне стягнення за ч.1 ст.41 КУпАП у вигляді штрафу на користь
держави у сумі  500(п»ятсот)грн.

Постанова
оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я

Самарського районного суду

м.Дніпропетровська
Г.Я. Маймур