ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 3-18521

2008
рік

16 грудня 2008 року

Суддя  Ялтинського міського суду  Руденко В.В.,
розглянувши адміністративну справу
відносно ОСОБА_1 за ст. 124
Кодексу  України  про адміністративні правопорушення,

встановив:

Адміністративна  справа
повинна  бути  повернута
органу внутрішніх справ, яким вона була направлена для встановлення
тяжкості причинених тілесних ушкоджень учасників дорожньо-транспортної пригоди
за наступних підстав.

Згідно
з ст. 2 Закону „Про судоустрій України” суд, здійснюючи правосуддя, на заходах
верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та
законами прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів
юридичних осіб, інтересів суспільства, держави.

Статтею
7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні
правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Стаття 124 КУоАП передбачає адміністративну відповідальність особи за
порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху лише у випадку
пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи
іншого майна.

Без наслідків, вказаних в диспозиції вказаної норми не може наступити
адміністративна відповідальності водія.

Але з наданих суду матеріалів вбачається, що в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди водій мопеда Viper ОСОБА_1 отримав струс головного мозку.  Пасажир
ОСОБА_2 також отримав струс головного мозку.

Обидва вони були госпіталізовані до лікарні.

24 листопада 2008 року начальник відділення по оформленню матеріалів
дорожньо-транспортної пригоди й дізнання по обслуговуванню території м. Ялта
ОСОБА_3 відмовив в порушенні кримінальної справи з мотивів, що рішення він має
прийняти в десятиденний строк, а даних про те, що хто-небудь з учасників
дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження, які відносяться до
категорії середньої тяжкості встановлено не було.

Висновок посадової особи є надуманим та протизаконним.

Наявність у потерпілих тілесних травм у вигляді струсу головного мозку та
інші тілесні пошкодження, на які посилається в постанові посадова особа , та
сам факт їх госпіталізації до лікарні відразу після дорожньо-транспортної
пригоди, свідчить про наявність у них тілесних пошкоджень, які можуть бути
віднесені до категорії середньої тяжкості. І ніхто інший, як ця посадова особа,
повинна встановити наявність та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, виконавши
відповідні процесуальні дії і, в залежності від ступені тяжкості тілесних
ушкоджень у потерпілих, приймати рішення. ОСОБА_3 повинне був сам витребувати
необхідні данні з лікувальних закладів. Сплив десятиденного строку,
передбаченого ст.. 97 КПК України сам по собі не може бути підставою для
відмови в порушенні кримінальної справи без належної перевірки наявності чи
відсутності самого злочину.

В той же час посадова особа не встановила навіть, чи знаходились потерпілі
на день винесення постанови про відмову в порушенні кримінальної справи в
лікувальному закладі і який можливий строк вони будуть лікуватись від наслідків
дорожньо-транспортної пригоди.

Встановлення цих обставин має суттєве значення, оскільки саме від
тривалості лікування потерпілого залежить наявність чи відсутність складу
злочину.

На
підставі  викладеного та керуючись  ст. ст. 283, 284 Кодексу  України
про адміністративні
правопорушення ,

постановив:

Адміністративну справу  № 3-18521 за
2008 рік відносно ОСОБА_1  повернути  для
належного  оформлення  та виконання
вимог  Кодексу  України про адміністративні  правопорушення  начальнику відділу Державтоінспекції м.
Ялта в Автономній Республіці Крим..

Постанова  підлягає оскарженню в порядку та строки
передбачені ст.. 287-289 КУпАП.

Суддя-