Справа № 33-567
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е
М          У К Р А Ї Н И

08 грудня  2008 року                                                                                      м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
у  складі:

головуючого судді - Зенченко Т.С.

за участю -  правопорушникаОСОБА_2.

захисника - ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні  апеляційну скаргуОСОБА_2. на
постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від  30 жовтня 2008 року.

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, заступника командира в/ч 0870,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної
відповідальності  за п. „а” ч. 2 ст. 1
Закону України „Про боротьбу з корупцією”
і піддано  адміністративному  стягненню
у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Як визнав суд, ОСОБА_2, перебуваючи на
військовій службі та обіймаючи посаду заступника командира військової частини
А-0870 з озброєння - начальника технічної частини, виходячи із його
функціональних обов'язків, був уповноважений на виконання функцій держави.

1 серпня 2008 року ОСОБА_2, діючи всупереч інтересів служби
та в порушення вимог ст.ст. 74, 75 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил
України, які зобов'язують його приймати заходи щодо збереження військового
майна - віддав незаконне розпорядження підлеглому прапорщику ОСОБА_3
(начальнику складу автомобільного майна військової частини А 0870 ) про зняття
ступиці заднього мосту з автомобіля ЗІЛ-130 (шасі НОМЕР_1), що той виконав та
передав ОСОБА_2..

Вищевказаним військовим майном, вартість якого складала 454
грн. 67 коп., ОСОБА_2 розпорядився на власний розсуд.

Не погоджуючись з  постановою суду  ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу. Доводи скарги зводяться до того, що в його
посадових обов'язках
не має повноважень на виконання функцій держави. Вказує, що віддав наказ про
зняття ступиці з метою допомогти цивільній особі, яка в свою чергу колись
допомогла в ремонті військового автомобіля їхньої частини. Згодом ступиця була
повернута, ніяких матеріальних благ він за це не отримував. Зазначає, що  його дії не мають кваліфікаційних ознак
корупційного діяння, також це могли б підтвердити свідки, але суд відмовив йому
у задоволенні  клопотання про виклик їх у
судове засідання. Посилаючись на зазначені обставини, просить постанову суду
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши ОСОБА_2.,
його захисника,  які підтримали скаргу та
просили постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю
в діях ОСОБА_2 будь-яких діянь корупційного характеру, перевіривши матеріали
справи вважаю, що скарга  підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КпАП, судом при розгляді справи
повинно бути вжито всіх необхідних заходів для всебічного, повного та
об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з
законом.

Як убачається з
матеріалів справи, суд  зазначені вимоги
закону  не виконав.

Суд прийшов до
висновку, що ОСОБА_2 без дозволу командира військової частини, діючи всупереч
інтересів служби протиправно використав надані йому повноваження та незаконно
одержав матеріальні блага, тобто скоїв корупційне діяння.

Проте з даним
висновком місцевого суду  погодитися не
можна.

Суть  корупційного правопорушення, передбаченного
ст. 1 ч.2 п.”а” Закону України „Про боротьбу з корупцією”, полягає в тому, що
особа,  уповноважена на виконання  функцій
держави незаконно одержала, у зв'язку з виконанням таких  функцій матеріальних  благ, послуг, пільг або інших переваг,  у тому числі прийняття чи одержання  предметів (послуг) шляхом їх придбання за
ціною ( тарифом), яка є  істотно нижчою
від їх  фактичної  (дійсної) вартості.

Вчиняючи  корупційні діяння, пердбачені пунктом „а” ст.
1, особа  має на меті корисливий інтерес.
Тобто  суб'єктивна сторона цих діянь
характеризується тим, що вони вчиняються лише з корисливих спонукань та з
прямим умислом. Особа, яка вчиняє таке корупційне діяння, усвідомлює, що будучи
уповноваженою на виконання фукцій держави, вона незаконно одержує у зв'язку з
виконанням таких функцій певні матеріальні блага ( послуги, пільги, інші
переваги).

Як свідчать
матеріали адміністративної  справи
ОСОБА_2 зазначених дій  не виконував.

Суд за будь-яких обставин при інкримінуванні
особі правопорушення, передбаченого Законом „Про  боротьбу з корупцією” обов'язково має  встановлювати   : 1)
умисний характер вчиненого; 2) наявність особистого інтересу  на задоволення якого спрямовано вчинене  діяння.
Відсутність  у діянні особи
першої  із вказаних обставин, а так само
не з'ясування її у процесі адміністративного провадження виключає притягнення  особи до
відповідальності за цим Законом. Невстановлення або неправильне  встановлення другої із них  тягне
за собою помилки,  створює  труднощі
у кваліфікації корупційного
правопорушення.

Проте з матеріалів
справи видно, що дії ОСОБА_2 щодо передачі ступиці носили тимчасовий характер,
зазначена  частина автомобілю була
повернута до війської частини, але за вказівкою
командира частини   не була
прийнята до складу матеріальних цінностей.

Таким  чином, висновок суду про те, що ОСОБА_2 скоїв
корупційне правопорушення, є необгрунтованим.

Враховуючи, що
постанова суду  є незаконною - вона
підлягає скасуванню,  а  провадження по справі  необхідно закрити за відсутністю  в діяхОСОБА_2. складу  корупційного
правопорушення, предбаченого п. „а” ч.2 ст 1 Закону України ”Про  боротьбу з корупцією”.

Керуючись ст. 294
КпАП -

п о с т а н о в и л а :

СкаргуОСОБА_2.- задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 30
жовтня 2008 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2
за п. „а” ч. 2 ст. 1 Закону України „Про боротьбу з корупцією”  скасувати,
а провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного
суду

Чернігівської
області                                                                   Т.С. Зенченко