Справа №3-327 28.01.2008 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 лютого 2008 року                                                                                          смт.  Іванівка

Суддя
Іванівського районного суду Херсонської області Крисанова В.І.,  розглянувши справу про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця смт.  Підбуж,  Дрогобицького району,  Львівської області,  мешканця АДРЕСА_1,  громадянина України,  одруженого,
працюючого директором Іванівської гімназії з 1 жовтня 1988 року,  несудимого,
до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,  за
ч.1  ст.  41
КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1
працюючи директором Іванівської гімназії (далі - гімназії) допустив порушення вимог трудового
законодавства,  а саме: 1)  ст.  23 КЗпПУ,  тим що прийнятті на роботу ОСОБА_2  не був встановлений конкретний строк
тимчасового трудового договору; 2)
ст.
29 КЗпПУ,  пунктів 5.2.10
та 1.6 колективного
договору,  тим що ОСОБА_2  при прийомі на роботу з правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
колективним договором та посадовою інструкцією не був ознайомлений; 3) пункту 1.1.5 колективного
договору тим,  що в гімназії виникла
конфліктна ситуація у вигляді трудового спору між адміністрацією гімназії та ОСОБА_2  при звільненні останнього; 5)  ст.  ст.
116, 117 КЗпПУ
тим,  що ОСОБА_2  був звільнений 05.12.2007 року,  а розрахунок
із заробітної плати з ним проведений лише 13.12.2007
року,  при цьому середньомісячна
заробітна плата за весь час затримки розрахунку йому не нараховувалася та не
виплачувалася.

ОСОБА_1
при складані протоколу про адміністративне правопорушення та при розгляді
справи в суді вину свою не визнав,
пояснивши,  що штатним розписом на
2007 рік
посада оператора котельних установок не була передбачена,  в зв'язку з переходом на інший вид опалення.
Введення в експлуатацію електричного виду опалення на початку навчального року
затягнулось і тому тимчасово опалення проводилось на твердому паливі. Виникла
необхідність тимчасово в межах фонду економії заробітної плати прийняти на
роботу двох операторів котельних установок. На вказану посаду тимчасово був
прийнятий ОСОБА_2  На заяві ОСОБА_2  була резолюція про тимчасове прийняття на
роботу. З наказом про прийняття на роботу ОСОБА_2  відмовився ознайомитись,  пославшись на те,  що він зайнятий розгрузкою вугілля.

За
змістом  ст.  41
КУпАП відповідальність настає за порушення встановлених термінів виплати
пенсій,  стипендій,  заробітної плати,  виплати її не в повному обсязі,  а також інші порушення вимог законодавства
про працю. Склад правопорушення,
передбаченого  ст.  41
КУпАП є бланкетним (відсильним) і вказує на те,  що ознаки проступку містяться в окремо
встановлених нормах і правилах. Крім того,
нормативними актами повинен передбачатись вид відповідальності і його
ознаки,  відповідно до  ст.  256 КУпАП.

В
протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказано,  що він порушив: п.5.2.1,  п.1.6,
1.1.5 колективного
договору,  тим що при прийнятті на роботу
не ознайомив працівника з наказом про прийняття на роботу та з правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
колективним договором;  ст.  23
КЗпПУ,  тим що при прийнятті на
тимчасову роботу не попередив працівника про те,  що робота є тимчасовою.

Проте Закон
України від 1 липня 1993 р. «Про
колективні договори і угоди»,   ст.  23

КЗпПУ не передбачає адміністративну відповідальність за не
ознайомлення працівника з наказом про прийняття на роботу,  з правилами внутрішнього трудового
розпорядку,  тим що робота є тимчасовою.

Як видно
із протоколу про адміністративне правопорушення між ОСОБА_2  та адміністрацією Іванівської гімназії
в зв'язку із звільнення з роботи виник трудовий спір,  що повинен розглядатись в порядку,  передбаченому
ст.  221 КУпАП і виключає
адміністративну відповідальність.

Керуючись  ст.  221
КУпАП України,
суддя

постановив:

Закрити
адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення його до
адміністративної відповідальності за ч.1
ст.
41 КУпАП в
зв'язку з відсутністю в його  діях складу
адміністративного правопорушення

постанова
оскарженню не підлягає,  але може бути
опротестована прокурором в установленому законом порядку.