Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

1 квітня   2008 року суддя Роменського міськрайонного
суду Сумської області  Шунько Г.О.,
розглянувши матеріали, які надійшли від Територіальної державної інспекції
праці у Сумській області  про притягнення
до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженки  м.
Ромни Сумської області, працюючої ФОП, мешканки АДРЕСА_1

за
ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ
:

ОСОБА_1
здійснюючи підприємницьку діяльність на підставі Свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця, за адресою АДРЕСА_1допустила порушення законодавства про працю,
зокрема:

порушені права найманих працівників в частині виплати заробітної плати, виплата
якої проводиться один раз на місяць з 8 по 10 числа наступного за звітним  місяцем.

За відпрацьований грудень 2007 року найманому працівнику ОСОБА_2 бухгалтеру
заробітну плату в сумі 640,12 грн. виплачено 08.01.08 р.; заробітну  плату за січень виплачено 08.02.2008; за
лютий - 11.03.2008 р., що є порушенням вимог ст. 115 КЗпПУ, якою передбачено
виплата заробітної плати не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що
не перевищує 16 календарних днів.

Згідно табелів обліку робочого часу у травні минулого року працювали
наймані працівники ОСОБА_4 та ОСОБА_3 напротязі всього місяця і відпрацювали по
152 годин кожна. Проте в деякі дня місяця взагалі ніхто не працював, в той час
як графік роботи магазину без перерви та вихідних, чим порушено вимоги ст. 30
Закону України „Про оплату праці” щодо ведення достовірного обліку виконуваної
роботи і бухгалтерський облік.

У січні працювали продавці ОСОБА_4
(1 січня) та ОСОБА_3 (7 січня) проте нарахування заробітної плати по 550,00
грн. кожній проведено без урахування роботи у святковий день. Даний факт є
порушенням вимог ст. 170 КЗпП України
щодо оплати праці у святкові та неробочі дні.

Найманому працівнику ОСОБА_4, яка
працює продавцем з 11.08.2005 р. відпустка на час перевірки не надавалася
протягом 2,5 роки, найманому працівнику ОСОБА_3, що працює продавцем  з 26.07.2006 р. відпустка не надавалася майже
два роки. Даний факт є порушенням вимог ст.11 Закону України „Про відпустки”.

В судовому
засіданні правопорушниця ОСОБА_1 пояснила, що зарплата на підприємстві
виплачується один раз на місяць на підставі наданих про це заяв працівників,
своєчасно, згідно затвердженого графіку. Індексація
за листопад місяць не нараховувалась із-за відсутності коштів. Згідно трудових договорів між працівником
і фізичною особою  п.4 час виконання  робіт
установлюється з 8-00 до 12-00 та з 13-00 до 17-00, відповідно і графік
відпрацьованого часу складається згідно
відпрацьованого часу. Працівникам надаються  два вихідні дні, згідно до п. 5
договору.  Скарг від працівників щодо умов
праці та оплати  немає.

Суд, вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушниці, приходить до висновку
про формальний склад адміністративного правопорушення, що  передбачений ч.1 ст. 41 КУпАП.

Враховуючи малозначну суспільну небезпеку правопорушення, відсутність
негативних наслідків, формальне порушення трудових прав працівників, відсутність скарг працівників, особу
правопорушниці, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності,
зобов'язується порушень чинного
законодавства виявлених при перевірці
не допускати, тому з урахуванням вище наведених обставин, суд вважає за
необхідне визнати дії правопорушниці малозначними зі звільненням її від
адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.
ст. 22, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП, звільнити від
адміністративної відповідальності визнавши її дії малозначними, обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП,
закрити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                підпис.

Копія: вірна…

СУДДЯ
РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ                                                                     Г.О.
ШУНЬКО