Справа № 33-351/07
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2007
року
м. Запоріжжя

Перший заступник
голови апеляційного суду Запорізької області Бочарников C.O., розглянувши
скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду Запорізької
області від 5 грудня 2007 року

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою,
-

ОСОБА_1, яка
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Запоріжжі і там же проживає по вулиці АДРЕСА_1
начальника управління охорони здоров'я Запорізької обласної державної
адміністрації, -

притягнуто до
адміністративної відповідальності і визнано винною у вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого пунктом „г" ч.1 статті 5 Закону України „Про
боротьбу з корупцією" і на підставі статті 8 цього Закону накладено
грошове стягнення у сумі 255 грн.

Судовим рішенням
встановлено, що ОСОБА_1 15 жовтня 2007 року підготувала і направила відповідь
голові комітету громадської організації «Департамент захисту прав і свобод
людини» Сугирі B.C. в якій
зазначила, що судово-медична діяльність (експертизи та дослідження), яка
здійснюється Запорізьким обласним бюро СМЕ, не відноситься до медичної практики
за змістом офіційного визначення та не підлягає ліцензуванню виходячи з вимог
п.4 ст.2 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської
діяльності, а 18 жовтня 2007 року таку ж відповідь підготувала від імені
заступника голови обласної державної адміністрації.

За висновками
судді цими діями ОСОБА_1 порушила спеціальні обмеження щодо державних
службовців та інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави,
спрямовані на попередження корупції, оскільки надала недостовірну інформацію.

В скарзі на
судове рішення ОСОБА_1 просить його скасувати і стверджує про те, що смільним
наказом Державного комітету з питань регуляторної політики та підприємництва і
Міністерства охорони здоров'я від 16 лютого 2001 року №38/63, що зареєстрований
в Міністерстві юстиції України 2 березня 2001 року за №189/5380, затверджені
ліцензійні умови проведення господарської діяльності з медичної практики.
Відповідно до п.1.2. ліцензійних умов, «медична практика - це діяльність,
пов'язана з комплексом спеціальних заходів, спрямованих на сприяння поліпшення
здоров'я, підвищення санітарної культури, запобігання захворювань та
інвалідності, на діагностику, допомогу особам з гострими і хронічними
захворюваннями, реабілітацією хворих та інвалідів, що здійснюється особами, які
мають спеціальну освіту».

2

Судово-медична
діяльність (експертизи та дослідження) не відноситься до медичної практики за
змістом вказаного офіційного визначення та не підлягає ліцензуванню виходячи з
вимог ч.3 ст.2 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської
діяльності» (2000р.).

Згідно п.1
«Положення про бюро судово-медичної експертизи», що затверджено наказом №6
Міністерства охорони здоров'я від 17 січня 1995 року, зареєстрованим
Міністерством юстиції України за №258/794 від 26 липня 1995 року та узгодженим
з Верховним Судом України, Генеральною Прокуратурою України, Службою безпеки
України, Міністерством внутрішніх справ України, - «основною діяльністю бюро є
проведення судово-медичних експертиз, що призначаються особою, яка проводить
дізнання, слідчим, прокурором, суддею чи судом з метою дослідження на підставі
спеціальних знань матеріальних об'єктів, що містять інформацію про обставини
справи».

Перевіривши
матеріали справи, скаргу знаходжу обгрутованою виходячи з такого.

Наведені
відповіді узгоджуються з офіційною позицією Міністерства охорони здоров'я
України в особі начальника Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ
України, доцента Бурчинського В.Г. (а.с.53).

Крім того,
відповідальність особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за порушення
спеціального обмеження, передбаченого в п. "г" ч. 1 ст. 5 Закону N
356/95-ВР, настає лише за умови, що вона усвідомлювала протиправний характер
своїх дій і мала прямий умисел на надання недостовірної інформації, керуючись
при цьому особистим інтересом чи інтересом третіх осіб, не обов'язково
корисливим.

У матеріалах
справи немає даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1. мала прямий умисел на
надання недостовірної інформації, керуючись при цьому особистим інтересом чи
інтересом третіх осіб, не обов'язково корисливим.

За таких
обставин судове рішення є незаконним і необгрутованим. Тому постанова судді
підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю події адміністративного
правопорушення на підставі пункту «а» статті 247 КУпАП.

Керуючись
пунктом «а» ст.247, ст.
ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Постанову судді
Шевченківського районного суду Запорізької області від 5 грудня 2007 року щодо
ОСОБА_1 скасувати і провадження у справі закрити за відсутністю події
адміністративного правопорушення передбаченого пунктом „г" частини 3
статті 5 Закону України „Про боротьбу з корупцією".