Справа № 33-233/2007 р.                   Головуючий
у 1 інстанції : Чурупченко М.І.
ПОСТАНОВА

13
вересня 2007 р.                                                                                             м.  Чернігів

Голова
апеляційного суду Чернігівської області Ярошенко М. П.,  розглянувши матеріали справи про притягнення
до адміністративної відповідальності ОСОБА_1за
ст.1 ч.2 п. „а" Закону України „Про боротьбу з корупцією",

ВСТАНОВИВ:

Постановою
Корюківського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
українець, громадянин України, мешканець с. Рибинськ Корюківського
району Чернігівської області,  з вищою
освітою,  одружений,  має на утриманні трьох неповнолітніх дітей,  працюючий головою Рибинської сільської ради
Чернігівської області, притягнутий до адміністративної відповідальності за  ст. 1 ч. 2 п. „а" Закону України „Про
боротьбу з корупцією" та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн.

Як
встановив суд,  ОСОБА_1,  перебуваючи на посаді голови Рибинської
сільської ради Чернігівської області,
маючи 7 ранг 4 категорію посадової особи органу місцевого
самоврядування,  як особа уповноважена на
виконання функцій держави,  27 квітня
2007 року незаконно видав розпорядження № 2-5/25 „Про преміювання працівників
ради",  яким,  всупереч інтересам служби,  встановив собі премію в розмірі 10 % від
посадового окладу,  що становить 100
грн.,  які одержав із заробітною платою
за квітень 2007 року.

Не
погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_1  подав скаргу на постанову
суду і просив її скасувати як незаконну,
провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення,
оскільки він не мав умислу на скоєння корупційного Діяння,  питання його преміювання було вирішено згідно
з рішенням Рабинської сільської ради (першої сесії п'ятого скликання) від 12
квітня 2006 року „Про встановлення заробітної плати сільському
голові",  а розпорядження  №
2-5/25   від   27
квітня   2007   року
„Про   преміювання

2

працівників  ради", в
тому  числі   і
його,   було  прийнято
помилково,   за рекомендацією
бухгалтера сільської ради.

Перевіривши
матеріали адміністративної справи та доводи скаржника вважаю,  що скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як
убачається з матеріалів справи,  наведені
факти преміювання ОСОБА_1 і видане ним розпорядження були предметом перевірки  ст. о/у ГДСБЕЗ Корюківського РВ УМВС,  який дійшов висновку,  що в діях ОСОБА_1 міститься склад
правопорушення,  передбаченого  ст. 1 ч. 2 п. „а" Закону України „Про
боротьбу з корупцією",  про що було
складено відповідний протокол від 23 липня 2007 року (а.с. 1).

Однак,  суть корупційного діяння,  передбаченого
ст. 1 ч. 2 п. „а" Закону України „Про боротьбу з корупцією",  як одного із видів корупційних
правопорушень,  полягає в тому,  що особа,
уповноважена на виконання функцій держави,  незаконно одержує від інших осіб матеріальні
блага,  послуги чи інші переваги,  які їй надаються лише за те,  що вона перебуває на даній конкретній посаді
та виконує певні функції.

Отже,  протиправні діяння,  що вчиняються особою,  уповноваженою на виконання функцій держави,  набувають корупційного характеру лише в тому
разі,  коли матеріальні блага,  послуги чи інші переваги їй надаються іншою
фізичною чи юридичною особою,  і вона їх
одержує. Тобто,  відповідальність такої
особи за цією нормою Закону настає за сам факт такого одержання нею
матеріальних благ і за умови,  що вони
дійсно надавались іншою особою.

У тому ж
разі,  коли особа,  уповноважена на виконання функцій
держави,  неправомірно використовує
державне (чуже) майно чи обертає його певним способом на свою або іншої особи
користь із корисливих мотивів,  то
відповідальність (за умови доведеності) має наставати за іншими нормами
адміністративного чи кримінального законодавства,  але не за нормами Закону України "Про
боротьбу з корупцією".

Приймаючи
рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні корупційного діяння,  суддя не звернув уваги на ці положення
диспозиції п. „а" ч. 2  ст. 1 Закону
України „Про боротьбу з корупцією" і на рішення Рабинської сільської ради
від 12 квітня 2006 року „Про встановлення заробітної плати сільському
голові".

Згідно
постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 березня 1998 року (із
внесеними змінами) „Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та
інші правопорушення,  пов'язані з
корупцією",  суди мають з'ясовувати
мотив і характер вчиненого діяння,
повноваження особи,  яка його
вчинила,  наявність причинного зв'язку
між

3

діянням і
виконанням останньою завдань і функцій держави,
а у випадках,  передбачених п.
"а" ч. 1  ст. 5 і пунктами
„а",  „б" ч.3  ст. 5 Закону,
- мети правопорушення.

Ці
обставини судом не взяті до уваги. В постанові суду міститься обґрунтування
встановлення самого факту встановлення ОСОБА_1
собі премії в розмірі 10 % від посадового окладу,  що становить 100 грн.,  які одержав із заробітною платою за квітень
2007 року. Разом з тим,  питання,  які впливають на правову оцінку його
дій,  не з'ясовані. Зокрема,  суддя залишив поза увагою рішення Рабинської
сільської ради від 12 квітня 2006 року „Про встановлення заробітної плати
сільському голові",  на яке
посилається в своїй скарзі ОСОБА_1 ,  а
також наявність умислу у останнього на вчинення корупційного діяння.

За таких
обставин постанова Корюківського районного суду Чернігівської області від 17
серпня 2007 року підлягає скасуванню із направленням справи на новий судовий
розгляд,  в ході якого слід ретельно
дослідити всі докази по справі і прийняти законне рішення.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст. ст. 293,
294 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Постанову
Корюківського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2007 року про
притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1за  ст. 1 ч. 2 п. „а" Закону України „Про
боротьбу з корупцією" скасувати,  а
справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.