Справа № 33-187/2007 р.                                       Головуючий
у 1 інстанції Стеблина А.В.
ПОСТАНОВА

02
серпня 2007 року                                                                          м.
Чернігів

Голова
апеляційного суду Чернігівської області ЯРОШЕНКО М.П., розглянувши скаргу
ОСОБА_1 та протест в. о. першого заступника прокурора м. Чернігова на постанови
Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 листопада 2006 року та 09 липня
2007 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою
Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 листопада 2006 року ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженка с
Лісконоги Новгород-Сіверського району Чернігівської області, приватний
підприємець, мешканка АДРЕСА_1, притягнута до адміністративної відповідальності
за ст.124 КпАП України і накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 34 гривні.

Як
зазначив суд в постанові, 14 жовтня 2006 року ОСОБА_1 в м. Ніжині Чернігівської
області на перехресті вулиць Лащенко - Шевченка, керуючи автомобілем марки
«Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1, не виконала вимогу дорожнього знаку
«Дати дорогу» та з другорядної дороги виїхала на головну дорогу, внаслідок чого
сталося зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-ДЕУ» державний номерний знак НОМЕР_2, що
рухався по головній дорозі під керуванням водія ОСОБА_2, чим порушила п. 16.11
Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів,
тобто скоїла правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

10
травня 2007 року першим заступником прокурора м. Чернігова до Деснянського
районного суду м. Чернігова внесено протест на постанову по справі про
адміністративне правопорушення від 15 листопада 2006 року щодо ОСОБА_1, в якому
ставилось питання про скасування постанови суду, оскільки прокурор вважав, що
постанова винесена передчасно, з порушенням вимог діючого законодавства,
рішення судом прийнято всупереч зібраним матеріалам та фактичним обставинам
справи.

Постановою
Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 липня 2007 року протест
прокурора залишений без задоволення, а постанова Деснянського районного суду м.
Чернігова від 15 листопада 2006 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

На дані
судові рішення подані протест в. о. першим заступником прокурора м. Чернігова
та скарга ОСОБА_1

В
протесті в. о. першого заступника прокурора м. Чернігова зазначається,   що
постанова  суду від   15
листопада  2006  року винесена

передчасно, з
порушенням вимог діючого законодавства, рішення судом прийнято всупереч
зібраним матеріалам та фактичним обставинам справи, зокрема судом безпідставно
не враховані пояснення ОСОБА_1 про регулювання дорожнього руху регулювальником,
проігноровано клопотання ОСОБА_1 про виклик в судове засідання працівників ДАІ,
та ставиться питання про скасування постанови по справі про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1

ОСОБА_1
в своїй скарзі зазначає, що постанова суду не є законною, оскільки не
відповідає обставинам ДТП,
справа розглядалась не за протоколом, який був складений на місці ДТП, а на підставі
ксерокопій, які не відповідають оригіналам, в постанові суду не наведені
докази, на яких ґрунтується висновок про її винність, не наведені мотиви
відхилення її доводів на свою невинуватість, та просить скасувати постанову
Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 листопада 2006 року.

Перевіривши
матеріали справи, вважаю, що скарга ОСОБА_1 та протест прокурора підлягають
задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до СТ.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається
протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений
порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну
відповідальність.

Статтею
124 КпАП України передбачена відповідальність за порушення водіями транспортних
засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна.
Суб'єктивна сторона даного правопорушення виражається в умисній формі вини.

В
судовому засіданні під час розгляду протоколу про адміністративне
правопорушення ОСОБА_1 пояснювала, що 14 жовтня 2006 року о 15 годині на
автомобілі «Пежо» рухалась по вулиці Лащенко в м. Ніжині в напрямку вулиці
Шевченка. При виїзді на Т- образне перехрестя, враховуючи сигнал
регулювальника, вона переконалася в безпеці маневру і почала виконувати поворот
праворуч. При повороті праворуч вона вимушена була об'їхати автомобіль
працівників ДАІ, під час об'їзду якого її наздогнав автомобіль під керуванням
ОСОБА_2 і відбулося зіткнення.

Свідчення
ОСОБА_1 про регулювання дорожнього руху регулювальником в ході судового
розгляду справи перевірені не були і не спростовані. Більш того, з повідомлення
в. о. начальника Ніжинського МРВ УМВС України і Чернігівській області
вбачається, що на вказаному перехресті знаходились два працівника міліції, які
виконували функцію контролю за дотриманням правил дорожнього руху водіями
транспортних засобів і жодних дій з регулювання дорожнього руху не вчиняли, хоча
того дня в зв'язку з проведенням святкових заходів обмежувався рух транспорту в
напрямку площі ім. Леніна (а.с.25).

Відповідно
до п.8.3 Правил дорожнього руху України сигнали регулювальника мають перевагу
перед сигналами світлофорів та вимогами

дорожніх знаків
пріоритету і є обов'язковими для виконання. Водії та пішоходи повинні
виконувати додаткові вимоги регулювальника, навіть якщо вони суперечать
сигналам світлофорів, вимогам дорожніх знаків.

Крім
того, заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_1 про те, що справа розглядалась не
за протоколом, який був складений на місці ДТП, а на підставі ксерокопій, які не відповідають оригіналам, в
постанові суду не наведені докази, на яких ґрунтується висновок про її
винність, не наведені мотиви відхилення її доводів про наявність
регулювальника.

З
матеріалів справи видно, що до протоколу про адміністративне правопорушення
додані не оригінали, а ксерокопії протоколу огляду місця дорожньо-транспортної
пригоди та схеми до нього (а.с.4-5), які за словами ОСОБА_1 не відповідають
оригіналу, який вона підписувала.

Згідно
роз'яснень, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14
від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства
у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також; про адміністративні правопорушення», зміст постанови судді
має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283,284 КпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які
посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Ці
вимоги судом також не дотримані, оскільки як видно з мотивувальної частини
постанови, суд не навів мотивів відхилення доводів ОСОБА_1 про здійснення
регулювання дорожнього руху на перехресті вулиць Лащенко - Шевченка м. Ніжина
регулювальником, а також про невідповідність копій протоколу огляду ДТП та схеми до нього
оригіналам цих документів, які вона підписувала під час їх складання. Також не
проаналізовані і докази, які суд перерахував в постанові на підтвердження
висновку про винність ОСОБА_1

За таких
обставин постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 листопада
2006 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.
124 КпАП України та від 09 липня 2007 року про залишення протесту першого
заступника прокурора м. Чернігова без задоволення підлягають скасуванню, а
справа направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.
293, 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу
ОСОБА_1 та протест в. о. першого заступника прокурора м. Чернігова
задовольнити.

Постанову
Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 листопада 2006 року про
притягнення до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 за ст.. 124 КпАП
України та постанову
Деснянського районного
суду м. Чернігова від 09 липня 2007 року про залишення без
задоволення протесту першого заступника прокурора м. Чернігова на постанову
Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.11.2006 року скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.