Справа № 33-198 /07
Категорія: ст. 124 КУпАП.
Головуючий у першій інстанції Демченко
О.М. Доповідач Коваль В.Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

30 липня 2007
року.                                                                                           м.
Одеса

В.о.
Голови апеляційного суду Одеської області Коваль В.Г., розглянувши
скаргуОСОБА_1. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17
квітня 2006 року, якою ОСОБА_1,
що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, а адміністративну справу закрито на підставі
ст. 38 ч.2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з
протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ № 074234, 09.08.2006
року о 10 год. 50 хв.
ОСОБА_1. керуючи автомобілем «ВАЗ-2107», держав­ний номер НОМЕР_1 по вул.
Весіння, при виїзді з прилеглої території на вул. Малиновського не надав дорогу
автомобілю «Ніссан Примстар», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія
ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі. Після зіткнення авто­мобіль «Ніссан
Примстар» втратив керування та скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ -110307»,
державний номер НОМЕР_3., і автомобілем «ВАЗ 2105», державний номер,НОМЕР_4.

Постановою
судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2006 року по
адміністративній справі № 3-16370/07ОСОБА_1. визнано винним у вчиненні адмі­ністративного
правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а справу закрито у зв'язку із
закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення
строків, передбачених ст. 38 ч.2 КУпАП.

У скарзі
ОСОБА_1. порушує питання про скасування вищевказаної постанови посилаючись на
те, що суд розглянувши адміністративну справу припинив її, а в відпові­дності
до норм КУпАП повинен був справу закрити. Крім того ОСОБА_1. вказує на те, що
постанова про його винність винесена необгрунтовано, оскільки по суті вона
супере­чить обставинам ДТП.
Вважаючи винним водія ОСОБА_2 в порушенні правил дорож­нього руху, що
спричинило пошкодження транспортних засобів, ОСОБА_1. просить по­станову
скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення припи­нити.

Перевіривши
матеріали справи та доводи скарги, приходжу до висновку, що скарга ОСОБА_1. не
підлягає задоволенню, а постанова судді підлягає зміні з наступних під­став.

Як
вбачається з протоколу серії АБ № 074234, обставини адміністративного право­порушення,
що наведені в протоколі, мали місце 09.08.2006 року.

2

Постановою
інспектору відділу оформлення ДТП
УДАІ ГУМВС України в Одесь­кій області від 25.10.2006 в порушенні
кримінальної справи по факту даної дорожньо-транспортної пригоди було
відмовлено, а матеріали справи по відношенні водія ОСОБА_1. за порушення вимог
п.10.2 ПДР передано у встановленому порядку, для застосуван­ня адміністративних
заходів.

Відповідно
до ч. 2 ст. 38 КпАП України, у разі відмови в порушенні кримінальної справи,
але при наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення ад­міністративне
стягнення може бут накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення
про відмову в порушення кримінальної справи.

Розглядаючи
справу суд встановив, що винним в порушенні правил дорожнього руху є ОСОБА_1. В
постанові вказано, що ОСОБА_1. порушив вимоги п. 10.2 «Пра­вил дорожнього руху
України», а саме керуючи транспортним засобом, при виїзді з приле­глої
території на головну дорогу не надав дорогу автомобілю, який рухався по цій
дорозі, тим самим ОСОБА_1. є винним в дорожньо-транспортній пригоді, яка
сталася між його автомобілем та іншими автомобілями.

Враховуючи
те, що згідно п.7 ст.247 КпАП України провадження в справі про ад­міністративне
правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку
з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення
строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу, а також те, що адміністративний матеріал
на­дійшов з ВЗДП ДПС УДАІ УМВС України в Одеській області до суду після
закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, суд
розглянувши матеріали по суті, повинен був закрити, а не припинити, провадження
по справі, в зв'язку з чим по­станова суду в цій частині підлягає зміні.

Що
стосується доводівОСОБА_1. про те, що постанова суду суперечить обста­винам ДТП, то вказані є
безпідставними і спростовуються матеріалами адміністративної справи, а саме:

В
зв'язку з тим, що водії автомобілів, які потрапили в дорожно-транспортну при­году,
давали суперечливі свідчення з приводу ДТП,
судом було призначено транспортно - трасологічне дослідження, у якому одним
з поставлених питань було: версія кого з во­діїв про обставини пригоди є
технічно спроможною. Згідно з висновком вказаного дослі­дження, пояснення водія
автомобіля ВАЗ - 2107 (ОСОБА_1) в частині того, що його автомобіль на момент
зіткнення з автомобілем «Ніссан» не рухався є неспроможними, а пояснення водія
автомобіля «Ніссан» (ОСОБА_2.), про те, що автомобіль ВАЗ на момент зіткнення
находився в русі - є спроможними.

У цьому
ж дослідженні вказано, що в умовах розглядаємої події в первинний кон­такт
вступили передня частина автомобіля ВАЗ-2107 та середня частина правої сторони
автомобіля «Ніссан», під кутом 90 градусів між поздовжніми осями даних
транспорт­них засобів.

При
цьому в дослідженні, як і в схемі ДТП,
відображено, що зіткнення автомобілів ВАЗ та Ніссан мало місце на лівій
смузі напрямку руху зі сторони вул. Єфимова та вул. Малиновській (тобто на
смузі руху автомобіля «Ніссан»).

Крім
того, з фототаблиць, які долучені до висновку, видно, що передні крила ав­томобілю
ВАЗ не мають бокових пошкоджень, в свою чергу на автомобілі «Ніссан» бо­кові
пошкодження є, що об'єктивно підтверджує висновок дослідження про те, що саме
водій автомобілю ВАЗ винний у скоєнні зіткнення (а.с.65-72).

Таким
чином доводи скаржника про те, що він зупинився побачивши лінію розміт­ки,
відмовився від виконання лівого повороту з перетином подвійної суцільної смуги -
є неспроможними.

3

Доводи скаржника проте,
що він не бачив лінію розмітки спростовуються ви­сновком Одеського
науково-дослідного інституту судових експертиз № 11053 від 23 жовт­ня 2006
року, яким було встановлено, що при виїзді з вул. Весіння обмеження оглядовості
розмітки, як подвійної суцільної так і переривчастої не наступає, що означає
гарантовану можливість об'єктивного інформування водія автомобіля «ВАЗ 2107»,
державний номер НОМЕР_1,ОСОБА_1. про свій статус при виїзді на вул.
Малиновського (відсутність будь-яких прерогатив). Належними діями водія
автомобіля «ВАЗ 2107», державний но­мер НОМЕР_1ОСОБА_1. в умовах розглядаємої
події була відмова від виїзду на про­їжджу частину вул. Малиновського з
поворотом наліво у відповідності з вимогами доро­жньої розмітки. Належним
виконанням вказаних вимог, водій автомобіля «ВАЗ 2107», державний номер
НОМЕР_1, ОСОБА_1. гарантовано мав технічну можливість запобігти розглядаємої
дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 77-80).

Зазначений
висновок спростовує посилання скаржника про те, що у авто технічно­му висновку
не вказано з якої відстані з вул. Весіння на вул. Малиновського є можливість
побачити подвійну суцільну лінію розмітки, розташованої на проїзній частині
вулиці Малиновського.

Доводи
скаржника спростовуються також висновком Одеського науково-дослідного інституту
судових експертиз № 11053 від 23 жовтня 2006 року, яким було встановлено, що на
вул. Малиновського при русі в сторону вул. Єфімова від 1-ої ст. Люстдорфської
дороги перед перехрестям з вул. Гайдара
встановлений дорожній знак 2.3 «Головна дорога». В свою чергу вул. Весіння
має асфальтобетонне покриття, і її ширина не перевищує 5,2 метри у зоні
примикання, а далі не маючи чітких кордонів і обмежень, переходить у зелені
газони, без наявності пішохідних доріжок, що одночасно вказує на те, що вона
являється між квартальним проїздом (прилеглою територією) приватного сектору і
не може розглядатися як автодорога
магістрального значення.

З
моменту виявлення факту виїзду автомобіля «ВАЗ 2107», державний номер НОМЕР_1,
на проїжджу частину вул. Малиновського формально дії водія автомобіля «Ніссан
Примстар», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2 регламентувались вимогами п. 12.3
Правил дорожнього руху України, згідно якому йому слід було прийняти заходи по
зниженню швидкості руху аж до зупинки, а наявність на проїжджій частині сліду
гальму­вання автомобіля «Ніссан Примстар», державний номер НОМЕР_2, до
зіткнення, вказує на факт виконання водієм ОСОБА_2 вимог цього пункту Правил
дорожнього руху Укра­їни.

Враховуючи
зазначені обставини, вважаю, що скарга ОСОБА_1. не підлягає за­доволенню, а
постанова судді підлягає зміні в частині виключення з постанови суду вказі­вку
на припинення адміністративної справи за ст. 38 ч.2 КУпАП., зазначивши, що
справа підлягає закриттю.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст.247 п.7,293,294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а постанову

судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2006 року , про
припинення

адміністративної справи у відношенні ОСОБА_1.- змінити, зазначивши у
резолютивній

частині постанови, що адміністративна справа у відношенні ОСОБА_1, у відповідності
до п.7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, в решті постанову зали­

шити без
зміни.