№ 3-86
ПОСТАНОВА

30 серпня 2007 року                                                                                                                                               м.  Київ

Суддя військового місцевого суду Київського гарнізону підполковник юстиції
ДЯЧУК СІ.,  за участю особи,  яка притягається до адміністративної
відповідальності - ОСОБА_1розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні військового місцевого суду адміністративні матеріали щодо тво
командира військової частини А1937

майора         ОСОБА_1 який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 в

місті Києві,  українця,  громадянина України,  не судимого,
одруженого,  який

має   на  утриманні
неповнолітню  дитину,    мешкає
за  адресою:   АДРЕСА_1

за звинуваченням у вчиненні правопорушення,
пов'язаного з корупцією,
передбаченого п. "г" ч.3
ст.  5 Закону

України "Про боротьбу з корупцією",  -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про правопорушення,
пов'язаного з корупцією,
складеним оперуповноваженим 1 напрямку 4 відділу 1 Управління Головного
управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки
України,  ОСОБА_1 звинувачується у
тому,  що,  будучи державним службовцем,  порушив спеціальні обмеження,  передбачені п. «г» ч.3  ст.  5
Закону України "Про боротьбу з корупцією",  а саме надав незаконні переваги юридичній
особі - концерну «Техвоєнсервіс»,
прийнявши без укладення у встановленому порядку відповідної угоди та без
оплати рішення про надання послуг з виконання господарських робіт підлеглим
особовим складом,  а саме у період з 6 по
16 серпня 2007 року такі роботи в інтересах концерну «Техвоєнсервіс» виконували
вісім військовослужбовця строкової служби військової частини А1937.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні поставленого йому у
вину наведеного вище правопорушення визнав у повному обсязі і пояснив,  що дійсно для надання допомоги товаришу
командира військової частини - ОСОБА_2,
який працює у концерні «Техвоєнсервіс» у проведенні некваліфікованих
господарських робіт за його проханням,
будучи тимчасово виконуючим обов'язки командира частини,  особисто прийняв рішення про виділення на
період з 6 по 16 серпня 2007 року восьми підлеглих військовослужбовців,  які протягом вказаного часу виконували
загальні роботи в інтересах вказаної юридичної особи. Також він,  ОСОБА_1,
уточнив,  що у встановленому
порядку відповідна угода про надання послуг не укладалася,  оплата за проведені військовослужбовцями
роботи не проводилася.

Факт проведення за вказівкою ОСОБА_1 загальних робіт силами
військовослужбовців військової частини А1937 у період з 6 по 16 серпня 2007
року в інтересах комерційної юридичної особи підтверджується сукупністю інших
досліджених в судовому засіданні доказів,
які не викликають сумнівів у своїй достовірності,  а саме даними,  які містять протоколи допиту свідків,  у тому числі громадянина ОСОБА_2 та військовослужбовців,  які виконували
роботи.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні посадових обов'язків
ОСОБА_1,  він є прямим начальником для
всього особового складу військової частини.

За змістом п. "г" ч.3
ст.  5 Закону України "Про
боротьбу з корупцією" під незаконним наданням переваг фізичним особам під
час підготовки і прийняття рішень слід визнавати завершену підготовку і
прийняття таких рішень в межах компетенції державного службовця як посадової
особи.

Отже,  дії ОСОБА_1,  який будучи посадовою особою,  під час прийняття без укладення у
встановленому порядку відповідної угоди та без оплати рішення про надання
послуг з виконання господарських робіт в інтересам іншої юридичної особи,  надав останній незаконні переваги,  суд кваліфікує за п. "г" ч.3  ст.  5
Закону України "Про боротьбу з корупцією".

При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 суд визнає
обставинами,  які пом'якшують його
відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення,  а саме щире каяття,  обставини вчиненого ним правопорушення,  зокрема те,
що він діяв з хибно зрозумілих інтересів служби,  а також дані про особу винного,  а саме,
те,  що він раніше до
адміністративної відповідальності не притягувався,  по службі характеризується виключно
позитивно,  має на утриманні неповнолітню
дитину.

Враховуючи викладене суд вважає достатнім призначити ОСОБА_1 мінімальне
передбачене Законом адміністративне стягнення.

На підставі викладеного і керуючись
ст.   ст.  280,
283-285 КпАП України та п. "г" ч. 1  ст.
5,  ч. 1  ст.  8
Закону України "Про боротьбу з корупцією",  -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення,  пов'язаного з корупцією,  передбаченого п. «г» ч.3  ст.  5
Закону України «Про боротьбу з корупцією»,
за яким призначити йому стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятнадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,
тобто на суму 255 грн.

постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.