№3-115
ПОСТАНОВА

18 грудня 2007 року                                                                                                            м. Київ

Заступник голови військового місцевого суду Київського гарнізону
підполковник юстиції Василенко Я.М.. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні військового суду адміністративні
матеріали у відношенні помічника начальника штабу - начальника служби безпеки
зв'язку військової частини А 2319 майора

ОСОБА_1. який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мила Києво -Святишинського
району Київської області, українець, громадянин України, з вищою
освітою, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, по
звинуваченню у скоєні правопорушень, передбачених п.п.4. 6. 7 статті 212-2 КпАП
України, -

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2007 року комісією Служби безпеки України під
час спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження
діяльності, пов'язаної з державною таємницею, у в/ч А 2319 був зроблений
висновок, що стан охорони державної таємниці не відповідає вимогам чинного
законодавства у даній сфері. Зокрема, комісією Служби безпеки України встановлено,
що:

·
секретні вироби (апаратура засекреченого зв'язку)
розміщено в блоці №4, бокси №№8, 9, 12-16. 20 (приміщення стоянки автомобілів з
спецапаратними. в яких розміщено зазначену апаратуру), однак ці бокси не було
визначено як режимні приміщення і вони не обладнані системою охоронної
сигналізації. В той же час режимні приміщення, в яких зберігаються матеріальні
носії секретної інформації (далі - МИСІ) в неробочий час. не обладнані системою
пожежної сигналізації:

·
були виявлені факти безпідставного засекречування МНСІ
(акти річних перевірок, річні плани,
номенклатурні справи №11, №12 та ін.), зміст яких не охоплюється ЗВДТ-05;

·комісії не було
представлено наказу про призначення складу комісії на знищення секретних
мобілізаційних документів;

·на чернетках
секретних документів виконавці не зазначають статтю Зводу відомостей, що
становлять державну таємницю, на підставі якої засекречено документ, прізвище
виконавця, тощо;

-  необхідність   друкування
секретного   документу   та
кількість   примірників   помилково
визначається самостійно виконавцем, а не керівником підрозділу;

- в спецапаратних. де зберігаються
секретні вироби, з метою обмеження доступу до них. не складено списків осіб,
які мають право доступу до даних режимних приміщень.

Неналежне виконання майором ОСОБА_1, на якого покладені обов'язки
начальника РСС), вимог відповідних нормативно-правових актів та своїх
функціональних обов'язків стало основною причиною вищезазначених порушень вимог
чинного законодавства у сфері охорони державної таємниці у в/ч А2319.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень визнав повністю та пояснив, що віті
дійсно допустив дані порушення, однак це сталося тільки в зв'язку з його
великою службовою завантаженістю.

Наявність даних
порушень підтверджується функціональними обов'язками ОСОБА_1, витягом з акту № 26/5-8884 спеціальної експертизи наявності
умов, необхідних для провадження у в/ч А 2319 діяльності,
пов'язаної з державною таємницею.

Військовий суд
виключає з обвинувачення ОСОБА_1 п. 7 статті 212-2 КпАП України - провадження
діяльності, пов'язаної з державною таємницею, без отримання в установленому
порядку спеціального дозволу на провадження
такої діяльності, так як в/ч А 2319 такий дозвіл мас і ці порушення не вказані
у витягу з акту № 26/5-8884 та до того ж за це повинен відповідати
командир даної частини.

Оскільки ОСОБА_1
надавав гриф секретності матеріальним носіям конфіденційної інформації або
іншої таємної інформації, яка не становить державної таємниці, а також не
вживав заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив
контроль за охороною державної таємниці, то він скоїв правопорушення,
передбачені п.п. 4. 6 ст. 212-2 КпАП
України.

При призначенні
покарання ОСОБА_1 суд враховує щире каяття останнього у вчиненому, а також те, що він раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не
притягувався, по службі характеризується позитивно, на утриманні має
малолітню дитину.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 280, 283-285
КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6 ст. 212-2 КпАП України, і призначити йому
покарання у вигляді штрафу у розмірі 3 (трьох) неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - 51 грн.

Постанова оскарженню не підлягає.