Справа
№3-1099
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2007 року

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді:                                         Моніча
Б.С.

при секретарях:                                               Юрченко Т.Р., Лозовик О.М.

з участю правопорушника                             ОСОБА_1

його захисника                                                ОСОБА_2

розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з
Черняхівського РВ УМВС України в Житомирській області про притягнення до
адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.,
уродженець с. Євгенівка Ємільчинського району Житомирської області, українець,
громадянин України, працюючий керівником апарату Черняхівської
райдержадміністрації, обраний депутатом Черняхівської районної ради п'ятого
скликання, одружений, на утриманні 2-є неповнолітніх дітей, проживаючий
АДРЕСА_1, зареєстрований АДРЕСА_2

за ч.1
ст.130,  ст.185 Кодексу України
про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

14.06.07 близько 18 год.
50 хв. у с. Андріївка Черняхівського району ОСОБА_1. керував автомобілем
ВАЗ-2106, д.н.НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

В той же день та час автомобіль, керований ОСОБА_1., був зупинений
працівниками патрульної служби взводу супроводження УДАІ УМВС України в
Житомирській області і останньому було запропоновано пройти судово-медичну
експертизу на стан сп'яніння. Від проходження експертизи в Черняхівському ТМО
ОСОБА_1. ухилився, в зв'язку з чим йому було запропоновано поїхати на
експертизу до Житомирського обласного наркологічного диспансеру, на що він
погодився.

Після виходу з приміщення Черняхівського ТМО ОСОБА_1.
близько 19 год. 20 хв.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, по вул. Калініна біля приймального
відділення Черняхівського ТМО в смт. Черняхові, вчинив злісну непокору
працівникам міліції, а саме: намагався втекти, штовхався, шарпав за одяг.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1. вину в інкримінованих
йому діях не визнав, пояснив, що дійсно у вказаних в матеріалах справи дату та
час був зупинений працівниками міліції, які за наслідками його огляду поставили
вимогу проїхати до Черняхівського ТМО для проведення експертизи на стан
сп'яніння. На це він погодився. По прибуттю до Черняхівського ТМО вони близько
10 хв. чекали лікаря, а тим часом медсестра почала проводити його обстеження.
Працівники міліції вели себе зухвало, на пропозицію медсестри показати свої
посвідчення надати направлення на обстеження не реагували. Наскільки він
зрозумів по результатах обстеження факт алкогольного сп'яніння встановлений не
був. Тоді працівники міліції в грубій формі стали вимагати поїхати в м.
Житомир. Він відмовився, просив взяти в нього кров на місці. Тоді йому наклали
наручники, застосували до нього спецзасоби. Далі посадили в машину і насильно
повезли в м. Житомир до облнаркодиспансеру, де він був обстежений і щодо нього
був складений протокол, з якого

2

слідує, що він був в стані сп'яніння. Наполіг на тому, що
в той день алкоголю не вживав і був тверезий. Зазначив, що під час обстеження в
Житомирі апарат теж показав, що він тверезий, однак один з працівників міліції
залишився з лікарем і потім виніс протокол, в якому вже було вказано
«Алкогольне сп'яніння». Стверджував, що просив взяти в нього кров на алкоголь,
але йому відмовили.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_3. показала
суду, що 14.06.07 після 18 год.
вона чергувала у приймальному відділенні Черняхівського ТМО (райлікарні),
де працює педіатром.  О 18 год. 30 хв. її
покликали для проведення експертизи на стан сп'яніння. В приймальному
відділенні були два працівники міліції у формі, які не представилися, але
сказали провести експертизу ОСОБА_1 Як правило, вони повинні надати направлення
на освідування та пред'явити свої посвідчення. Вона двічі провела обстеження
ОСОБА_1. на апараті «Алконт» і цей результат був негативний. В своєму житі таке
обстеження вона робила лише 3-й раз. їм це не сподобалося і вони сказали, що відвезуть
ОСОБА_1 в Житомир.
Акт обстеження вона не складала та запис у відповідний журнал не вносила. З
виду ОСОБА_1. був тверезий, зовнішніх ознак сп'яніння в нього не було.
Зазначила, що ОСОБА_1 вона добре знає, оскільки лікувала його дітей, однак
обстеження проводила об'єктивно. Після негативного результату обстеження
працівники міліції сказали, що повезуть його в Житомир. При свідкові ОСОБА_1.
непокори працівниками міліції не чинив.

Свідок ОСОБА_4. показала суду, що працювала черговою
медсестрою у зазначений день. Ввечері працівники міліції привели на обстеження
ОСОБА_1, на пропозицію представитися вони відмовились. Хвилин 10-15 вона шукала
лікаря, а по його приходу провели обстеження. Результат був негативний. Чому не
робилися записи в журнал та не складався протокол - пояснила, що це робить
лікар. По зовнішньому вигляду ОСОБА_1 не можливо було сказати чи він випивший.
Підвтердила, що він вів себе спокійно. Також вказала, що не може категорично
ствердити, що ОСОБА_1. при освідуванні проводив видохи правильно. Також
вказала, що вона за ОСОБА_1.
у працівників міліції не просила, але підтвердила, що санітарка з тубкабінету
лікарні це робила, чому не знає.

Свідок ОСОБА_5.
в судовому засіданні зазначив, що є інспектором патрульної служби взводу
супроводження УДАІ УМВС України в Житомирській області, підтвердив обставини,
які зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення. Додатково
пояснив лише, що працює в міліції 11 років, по прибуттю до Черняхівського ТМО
чергова медсестра ОСОБА_4 одразу привіталася з ним, було видно, що вона
перебуває з ним в хороших стосунках. Також вона стала просити, щоб вони не
обстежували його. Через деякий час до кабінету прийшла лікар, яка провела
обстеження порушника. Обстеження проводилося невірно (апарат не був прогрітий,
ОСОБА_1. не видихав повітря, а вдихав його в себе), а тому вони засумнівалися у
висновку і запропонували ОСОБА_1. проїхати в облнаркодиспансер. ОСОБА_1. не
заперечував, але після виходу з приміщення лікарні став втікати. За таких
обставин вони його наздогнали, однак через його спроби вирватися змушені були
застосувати до нього спецзасіб «Терен-4» та наручники. За наслідками
освідування ОСОБА_1 в облнаркодиспансері встановлено, що він був в стані
сп'яніння. Від здачі крові ОСОБА_1. відмовився. Свідків вчинення непокори
ОСОБА_1. не було.

Свідок ОСОБА_6. в судовому засіданні показав, що він
працює у Черняхівському РВ і у даній справі складав протокол про
адмінправопорушення за  ст.185 КУпАП.
Даний протокол він складав лише на підставі матеріалів працівників ДАІ.
Зазначив, що не може сказати, чи був ОСОБА_1. у стані сп'яніння, однак його
мова була нечітка.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні не зміг, ні
підтвердити, ні спростувати стану сп'яніння правопорушника за зовнішніми
ознаками.

Аналізуючи покази свідків, допитаних у справі, суд
приходить до висновку, що у працівників УДАІ УМВС України в Житомирській
області були всі підстави сумніватися в об'єктивності проведення обстеження
лікарями Черняхівського ТМО, оскільки свідок ОСОБА_3. підтвердила, що була раніше
знайома з правопорушником і лікувала його дітей, свідок ОСОБА_4. підтвердила,
що одна з працівниць лікарні просила за ОСОБА_1 З дій

3

ОСОБА_1 під час обстеження вбачалося, що він фактично
ухиляється від нього.

Оцінюючи правомірність дій працівників ДАІ у даному
випадку суд приходить до висновку, що вони проводились згідно чинного
законодавства, оскільки відповідали покладеним на них Законом України «Про
міліцію» завданням та були вчинені в межах наданих їм повноважень. Крім того,  ст. 16 Закону України «Про дорожній рух»
чітко визначені права та обов'язки водія, аналогічні положення викладені у в
п.п.2.4., 2.5 Правил дорожнього руху України. Серед прав водія відсутнє право
відмовитися від проходження медичного обстеження на стан сп'яніння на вимогу
працівника міліції, натомість на водія покладено обов'язок пройти в
установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного
сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно протоколу медичного огляду №1863 від 14.06.07,
проведеного лікарем Житомирського обласного наркологічного диспансеру,
встановлено, що ОСОБА_1. перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с. 4).

Відповідно до «Інструкції про порядок направлення
громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення
огляду з використанням технічних засобів», затвердженої наказом
№114/38/15-36-18 від 24.09.1995 року МВС, МОЗ, МЮ України, встановлено, що
такий огляд проводиться за направленням працівника міліції, з обов'язковою
фіксацією в установленому МОЗ України порядку в прошнурованому, пронумерованому
і скріпленому печаткою журналі, з видачею відповідного протоколу. При цьому
п.3.10 визначено, що висновки одержані з порушення вимог цієї інструкції є
недійсними. За таких обставин висновки обстеження ОСОБА_1 у Черняхівській ТМО є
недійсними і не можуть братися судом до уваги, так само як і не можуть
спростовувати та ставити під сумнів висновків обстеження, проведеного у
облнаркодиспансері відповідно до її вимог.

Приходячи до такого висновку суд також виходить з того,
що п.3.8 зазначеної Інструкції передбачено право обстежуваної особи та
працівника міліції оскаржити висновки огляду до контрольної комісії
регіонального наркодиспансера.
В даному випадку працівники ДАІ провели обстеження правопорушника саме в
регіональному наркодиспансері. При цьому правопорушником висновки цього огляду
оскаржені не були і на час винесення постанови є чинними.

З означеного вище протоколу також слідує, що сам ОСОБА_1.
забору біорідини при проведенні обстеження не вимагав (п.12 «б» протоколу), а
лише висловив свою незгоду з результатами обстеження (вказав, що пив
безалкогольне пиво), що спростовує його доводи про те, що протокол був
винесений після того, як один із міліціонерів залишався наодинці з лікарем
облнаркодиспансеру.

До пояснень ОСОБА_1. про його непричетність до скоєння
правопорушень суд відноситься критично, вважає їх такими, що мають на меті
уникнути відповідальності, оскільки вони є суперечливими, і правопорушник їх
неодноразово змінював. Крім того, вони спростовуються показами свідка ОСОБА_5.
та матеріалами справи. Зокрема після допиту свідка ОСОБА_5. правопорушник
змінив свої покази, зазначивши, що від проходження обстеження в Житомирі він не
відмовлявся, а лише просив зателефонувати дружині. Зазначав, що є інвалідом 3
групи і тому не міг втікати.

З письмових пояснень ОСОБА_1, які він давав
під час складання протоколу про адміністративні правопорушення за  ст.185 КУпАП слідує, що він непокори не чинив
(а.с. 10). Натомість з його ж власноручних письмових пояснень працівникам УДАІ
вбачається, що він «...просто відбіг (швидко йшов) за угол де був
туалет...» (а.с. 15).

З урахуванням викладеного, у суду немає жодних підстав
критично ставитися до показів працівників УДАІ, які стверджують, що ОСОБА_1.
керував транспортним засобом в стані сп'яніння, намагався втекти, а в
подальшому чинив злісну непокору їх законним вимогам.  З урахуванням відсутності свідків
правопорушення втеча ОСОБА_1 могла завадити притягненню його до
відповідальності.

Клопотань про витребування у справі додаткових доказів не
заявлялося, за власною ініціативою суд їх не витребовує, оскільки спливає
встановлений ст.38 КУпАП строк

4

накладення адміністративного стягнення.

Оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до
стійкого внутрішнього переконання, що вина ОСОБА_1 в інкримінованих йому діях
доведена зібраними у справі доказами, які суд вважає достатніми для такого
висновку.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує як керування транспортним
засобом в стані сп'яніння за ч.1  ст.130
КУпАП та як злісну непокору законним вимогами працівників міліції при виконанні
ними службових обов'язків за  ст. 185
КУпАП.

Обставин, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_1
згідно  ст.34 КУпАП, суд не вбачає.

Обставинами, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1, суд вважає вчинення
правопорушення в стані сп'яніння (щодо вчинення непокори працівникам міліції).

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, особу
ОСОБА_1, який є
інвалідом 3 групи, вчинив правопорушення вперше, має на утриманні двох
неповнолітніх дітей, його майновий стан (заробітна плата 1200 грн. на місяць).

Враховуючи, що ОСОБА_1. вчинив декілька правопорушень,
справи про які розглядаються судом одночасно, суд згідно ч.2  ст.37 КУпАП накладає стягнення в межах санкції,
встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених - штраф в
розмірі 340 грн.

На підставі викладеного, керуючись  ст. ст.130, 185, 280, 283-284 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних
правопорушень, передбачених ч.1
ст.130,  ст.185 КУпАП та накласти
на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш
серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме штраф в розмірі 340 грн.

2.
Постанова підлягає виконанню в 15-ти денний термін з дня
її вручення правопорушнику.

3.
В разі невиконання постанови у вказаний термін постанова
буде виконана у примусовому порядку.

4. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, однак
може бути опротестована прокурором.  її
може бути змінено головою вищестоящого суду, його першим заступником або
заступниками.