Справа № 33-136/07
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

м. Луцьк                                                                                                          28 серпня 2007 року

Голова
Апеляційного суду Волинської області Філюк П.Т., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на
постанову судді Луцького міськрайонного суду від 18 липня 2007
року про притягнення його до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною
постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Щодо
нього провадження в справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 у зв'язку із
закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Його визнано
винним у тому, що в порушення вимог п.п. 12.1,
11.4 Правил дорожнього руху України він 22
лютого 2007 року в
м. Луцьку на вул. Карпенка-Карого, керуючи автомобілем «Фольксваген Т-4» не
врахував стан дорожнього полотна, не вибрав безпечну швидкість руху, виїхав на
смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення свого автомобіля з автомобілем
«Фольксваген» під керуванням ОСОБА_2. з пошкодженням транспортних засобів.

У скарзі він
просить скасувати постанову судді, посилається на те, що згідно висновку
експерта він не мав технічної можливості уникнути зіткнення після попадання
правого переднього колеса його автомобіля у вибоїну. Вважає, що постанова судді
про його винуватість побудована на припущеннях.

Перевіривши
доводи скарги і ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне
правопорушення, приходжу до висновку про необхідність залишити скаргу без
задоволення і постанову -
без зміни.

Ознайомившись з
протоколом про адміністративне правопорушення, де зазначено в чому саме полягає
порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1., останній визнав свою винуватість у
цьому.

Він же у своїх,
написаних власноручно, поясненнях зазначав, що під час руху по слизькій дорозі
та заносі автомобіля вправо він намагався вирівняти автомобіль і його понесло
на зустрічну смугу руху, де і відбулось зіткнення.

При цьому
ОСОБА_1 єдиною причиною пригоди висовує слизькість дороги. Ні про гальмування,
ні про попадання колеса автомобіля у вибоїну (яму) -жодного слова і лише майже
через місяць він висунув версію про попадання правого переднього колеса його
автомобіля в яму, яку він побачив за 3-5 метрів.

Виходячи вже з
цієї версії у справі збиралися додаткові докази, проводився огляд і обстеження
місця пригоди, проведено експертизи.

Враховуючи дані,
які були одержані при розгляді справи і свідчили про винуватість ОСОБА_1., суддя дійшов
правильного висновку про його винуватість.

Відповідно до
п.п. 12.1, 11.4 Правил
дорожнього руху України водій під час вибору швидкості руху повинен урахувати
дорожню обстановку щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного
засобу, безпечно ним керувати та не виїжджати на призначений для зустрічного
руху бік дороги.

Актом обстеження
(а.с. 22) підтверджується,
що вул. Карпенка-Карого по всій протяжності має ямки на дорожньому полотні.

У своєму
висновку експерт-автотехнік зазначив, що при можливості для ОСОБА_1. отримати
інформацію про фактичний стан дороги він повинен був коректувати швидкісний
режим свого транспортного засобу і в цьому випадку його дії не відповідали
вимогам п. 12.1 ПДРУ.

Оскільки
слизькість дороги, її дефективність для ОСОБА_1. була очевидною, а він, не
маючи права керування транспортним засобом, не урахував дорожню обстановку, не
вибрав безпечної швидкості руху, виїхав внаслідок цього на смугу зустрічного
руху та допустив зіткнення транспортних засобів з їх пошкодженням, - суддя правильно
дійшов висновку про скоєння ОСОБА_1. правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1
залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду від 18 липня 2007 року щодо нього - без зміни.