ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

24
вересня 2007 року                                                                             м.
Запоріжжя

Голова
апеляційного суду Запорізької області Городовенко В.В., розглянувши за скаргою
ОСОБА_1 матеріали адміністративної справи, по якій постановою судді Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2007 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано
винним у скоєнні корупційного діяння, передбаченого п. «г» ч.3 ст. 5 Закону
України «Про боротьбу з корупцією» (далі - Закон) і на нього накладено
адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. в дохід держави,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
визнано винним у тому, що він, працюючи старшим державним виконавцем Державної
виконавчої служби в Жовтневому районі м. Запоріжжя, на підставі ст.ст. 4, 6
Закону України «Про державну виконавчу службу» будучи державним службовцем,
представником влади, уповноваженим згідно ст. 5 Закону України «Про виконавче
провадження» на виконання функцій держави і відповідно до п. «б» ч.1 ст. 2
Закону України «Про боротьбу з корупцією», являючись суб'єктом корупційних
діянь, надав незаконні переваги фізичній особі при примусовому виконанні
судового рішення при наступних обставинах.

2006
року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя було винесене
рішення за позовом ОСОБА_2. до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, згідно якого на користь позивачки стягнуто 2322 грн. 50 коп.

2007
року старший державний виконавець ОСОБА_1 на прохання
державного виконавця Державної виконавчої служби в Жовтневому районі м.
Запоріжжя Бобровніка К.В., не будучи уповноваженим на проведення виконавчих дій
і не перевіривши: правильність місця проведення виконавчих дій, а повіривши
словам ОСОБА_4., який не є стороною у виконавчому провадженні і не має
повноважень на представництво інтересів стягувача; особу, у якої проводили
виконавчі дії; право власності на описане та заарештоване майно, провів опис та
арешт 14 мобільних телефонів, які належали ОСОБА_5.

Крім
того, в порушення п. 5.6.6 Інструкції про проведення виконавчих дій, в акті
опису та арешту майна від 28.02.2007 року не вказано відмінні ознаки кожного
внесеного в акт предмета, які були передані на зберігання сторонній особі -
ОСОБА_4.

Таким
чином, ОСОБА_1 своїми діями, всупереч вимог чинного законодавства, що
регламентує порядок проведення виконавчих дій, надав незаконну перевагу ОСОБА_4.,
який не є стороною виконавчого провадження при примусовому виконанні судового
рішення - в складанні акту опису, арешту та передачі майна сторонній особі.

В скарзі
ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною і необгрунтованою в зв'язку з
неповнотою дослідження всіх обставин по справі, так як на момент винесення
постанови він вже не був державним службовцем, ніяких матеріальних благ він не
отримав, а тому не було і самого корупційного діяння, при розгляді справи йому
не було

роз'яснено його
права, акт складений та підписаний державним виконавцем Бобровніком К.В., а не
ним. Крім того, на момент розгляду справи в суді минули строки притягнення до
адміністративної відповідальності, в зв'язку з чим постанову просить скасувати.

Перевіривши
матеріали справи, вважаю, що дана постанова як незаконна підлягає скасуванню із
закриттям провадження по справі з наступних підстав.

При
вирішенні питання про наявність у діях особи складу корупційного
правопорушення, передбаченого п.
«г» ч.3 ст. 5 Закону, суд мав виходити з того, що відповідальність за
цією нормою, виходячи з її змісту, можлива лише в тому разі, коли державний
службовець, який є посадовою особою, не додержує процедури конкурсу, внаслідок
чого можуть бути порушені права інших претендентів, що брали або могли б узяти
в ньому участь.

У цьому
ж випадку складання акта опису, арешту й передачі майна мало місце не в умовах
конкурсу, а в порядку виконання судового рішення згідно з Законом України «Про
виконавче провадження» і тому не може розцінюватись як надання незаконних
переваг особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Крім
того суд не врахував, що вказаний акт склав і підписав державний виконавець
Бобровнік К.В., а не ОСОБА_1 Яке ж відношення до цього мав ОСОБА_1 і в чому
проявились його корупційні діяння ані прокурор, який склав протокол, ані суд,
який визнав винним ОСОБА_1, не вказали.

Згідно
ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через
два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні -два
місяці з дня його виявлення.

Із
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності
постановою судді від 15.05.2007 року за правопорушення, скоєне 28.02.2007 року,
тобто після закінчення строку, передбаченого законом.

В день прийняття
постанови суду був складений і протокол про корупційне діяння.

Відповідно
до ст. 247 п.7 вказаного Кодексу провадження в справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо
закінчились строки, передбачені ст. 38 цього Кодексу.

При
складанні протоколу і розгляді справи ці вимоги закону залишені поза увагою
прокурором і суддею.

Беручи
до уваги неправильне застосування закону про адміністративне притягнення до
відповідальності ОСОБА_1 та враховуючи відсутність у його діях складу
корупційного правопорушення, постанова судді як незаконна підлягає скасуванню,
а провадження в справі - закриттю.

Керуючись ст.ст.
293, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову
судді Жовневого районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2007 року, якою
ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні корупційного діяння, передбаченого п. «г» ч.3
ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією» і накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. в дохід держави
- скасувати, а справу провадженням закрити.