Справа №
першій інстанції Потапчук В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2007 року  м.
Одеса

Заступник голови Апелляційного суду Одеської області
Коваль В.Г.,  розглянувши скаргу ОСОБА_1
на постанову судді Малиновського районного суду м.Одеси від 20 червня 2007
року,

встановив:

зазначеною
постановою

ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народжен­ня,  уродженка с. Познанка Любашівського району Одеської
області,  що працює старшим державним
інспектором відділу оподаткування фізичних осіб Любашівської МДПІ,  мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 5 ч.3 п.
„г" Закону України „Про боротьбу з корупцією",  і на неї було накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 260 грн.

ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те,  що вона,
являючись державним службовцем,
використовуючи своє службове становище,
надала незаконні переваги приватним підприємцям ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Незаконні переваги,  на думку суду,  полягали в тому,  що ОСОБА_1 не був проведений аналіз
звітності,  та не були застосовані
штрафні санкції до зазначених прива­тних підприємців за несвоєчасне подання
ними розрахунків сбору
на розвиток виногра­дарства,
садівництва та хмелярства,
внаслідок чого до державного бюджету не надійшли грошові кошти в сумі
680 грн.

Вважаю,  що зазначена постанова суду підлягає
скасуванню з таких підстав.

Протокол про адміністративне правопорушення,  складений співробітником УБК в ОДПС ДПА в
Одеській області,  не відповідає вимогам
ст. 256 Кодексу України про адмі­ністративні правопорушення,  всупереч вимогам якої в протоколі не
зазначені місце,  час та суть
правопорушення.

Крім того,  по справі ні органами УБК
в ОДПС ДПА в Одеській області,  які
склали протокол про адміністративне правопорушення,  ні судом,
взагалі не були встановлені об'єктивна і суб'єктивна сторона
правопорушення.

Об'єктивна сторона правопорушення,
передбаченого п."г" ч.3 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з
корупцією»,  за якою була притягнута до
адміністративної відповідально­сті ОСОБА_1,
полягає в тому,  що державний
службовець надає незаконні переваги

фізичним або
юридичним особам під час підготовки та прийняття нормативно-правових актів чи
рішень.

Проте,  ні при
складанні протоколу про адміністративне правопорушення,  ні при розгляді справи судом,  не було встановлено і зазначено,  яке саме рішення було підготов­лено або
складено ОСОБА_1 та які саме дії ОСОБА_1 (підготовка чи прийняття рішення)
фактично утворюють на думку суду склад правопорушення.

З матеріалів справи вбачається,  що
ОСОБА_1 притягнута до відповідальності за те,
що вона,  являючись старшим
інспектором відділу оподаткування фізичних осіб Лю-башівської МДПІ,  не провела аналізу звітності,  не застосовала штрафні санкції до приват­них
підприємців за несвоєчасне подання ними розрахунків сбору на розвиток
виноградар­ства,  садівництва та
хмелярства. Вказаними діями ОСОБА_1,  на
думку органів УБК в ОДПС ДПА в Одеській області,  та на думку суду,  надала цим підприємцям незаконні переваги.

Між тим,  ні
органами УБК в ОДПС ДПА в Одеській області,
ні судом не встанов­лено,  і,  відповідно,
в протоколі і в постанові суду не зазначено,  які саме переваги були на­дані приватним
підприємцям,  переваги відносно
кого,  і в чому вони полягали.

Більш того,  за змістом ст.5,  ч.3 п. "г" Закону України «Про
боротьбу з корупцією» відповідальність за цей вид корупційних правопорушень
настає за умови,  що рішення,  яким були надані переваги юридичній чи
фізичній особі,  було визнане
незаконним,  а з ма­теріалів справи не
вбачається,  чи було ОСОБА_1 підготовлено
або прийнято рішення стосовно вказаних приватних підприємцях,  яке було визнане незаконним і скасоване у
встановленому порядку,  що виключає
можливість притягнення ОСОБА_1 до відпо­відальності за вчинення корупційного
діяння.

Як вбачається з посадової інструкції ОСОБА_1,  вона взагалі не уповноважена накладати
штрафи,  в зв'язку з чим не накладення
нею штрафу на зазначених вище осіб не може розглядатись як корупційне діяння.

Слід також зазначити,  що при
розгляді справи не була встановлена суб'єктивна сторона правопорушення.

Правопорушення,  передбачене
ст.5,  ч.3 п. "г" Закону
України «Про боротьбу з ко­рупцією»,
характеризується умисною формою вини (прямим умислом). Тобто особа усві­домлює,  що порушує спеціальні обмеження,  спрямовані на попередження корупції,  і ба­жає діяти саме таким чином,  - неправомірно.

Таке бажання обумовлюється відповідним інтересом - особистим чи інтересом
третіх осіб. Тому при з'ясуванні суб'єктивної сторони зазначеного
правопорушення нале­жить встановлювати наявність інтересу,  яким керувався правопорушник.

Проте матеріали справи і постанова суду не містять ніяких даних,  що свідчили б про наявність у ОСОБА_1 умислу
та якоїсь зацікавленості в непроведенні заходів по аналізу звітності що
призвело до не застосування штрафних санкцій до приватних підпри­ємців.

Що стосується неналежного виконання ОСОБА_1 службових обов'язків,  пе­редбачених посадовою

При таких обставинах,  враховуючи
вищевикладене,  вважаю,  що в діях ОСОБА_1 відсутній склад
корупційного правопорушення,  в зв'язку з
чим постанова суду підля­гає скасуванню з закриттям справи.

Керуючись ст.ст.
38,  293,
294 Кодексу України про адміністративні правопору­шення та ст.5 ч.3
п."г" Закону України «Про боротьбу з корупцією»,  заступник голови апеляційного суду Одеської
області

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати постанову судді
Малиновського районного суду м. Одеси від 20 червня 2007 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної відпові­дальності за ст.5,  ч.3 п. "г" Закону України «Про
боротьбу з корупцією»,  в зв'язку з відсу­тністю
в її діях складу корупційного правопорушення,
провадження по справі закрити.