№3-38
ПОСТАНОВА

14 травня 2007
року                                                                                                           місто
Київ

Суддя військового місцевого суду Київського гарнізону
підполковник юстиції ВЕРЛАНОВ СМ., за участю особи, що
притягується до відповідальності - ОСОБА_1, його
представника -
адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні військового місцевого суду адміністративні матеріали
щодо командира військової частини А-0488

підполковника ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Москва, Росія, росіянина, громадянина України, з вищою освітою,
не судимого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, мешкає за
адресою: АДРЕСА_1,
-

за звинуваченням у вчиненні правопорушень, пов'язаних з корупцією,
передбачених п. „г"
ч. З ст.5 і п. „г" ч. 1
ст. 5 Закону України
"Про боротьбу з корупцією", -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про правопорушення, пов'язаного з
корупцією, складеним оперуповноваженим 1-го напрямку 4-го відділу 1-го
Управління Головного управління по боротьбі з корупцією
та організованою злочинністю Служби безпеки України, ОСОБА_1 обвинувачується у
тому, що, він, будучи командиром військової частини, тобто службовою особою
уповноваженою на виконання функцій держави, порушив спеціальне обмеження,
передбачене п. „г" ч. 1 ст. 5 Закону України "Про боротьбу з
корупцією", а саме, всупереч вимогам наказу Міністра оборони України №36
від 6 лютого 2001 року „Про затвердження інструкції про розслідування та облік
нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах
України" не надав до Управління державного нагляду за охороною праці
Збройних Сил України (далі - Управління) інформацію про травмування 8 лютого
2007 року підлеглого військовослужбовця строкової служби ОСОБА_3, який
виконував роботи на території ТОВ "Атіла ЛТД".

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні
поставленого йому у вину даного правопорушення не визнав і пояснив, що по факту
отримання ОСОБА_3 травми під час виконання робіт на території ТОВ "Атіла
ЛТД" 8
лютого 2006 року за його, ОСОБА_1,
наказом було призначено службове розслідування. Після цього, 12 лютого 2007
року він доповів своєму безпосередньому начальнику - начальнику Військової
служби правопорядку у Збройних Силах України, а 10 квітня 2007 року за
результатами службового розслідування по факту отримання ОСОБА_3 травми виніс
постанову про відмову в порушені кримінальної справи на підставі ст.6 п.1 КПК
України - за відсутністю події злочину. При цьому, чому в частині не було
складено акт про отримання травми ОСОБА_3 та не надано його до Управління
ОСОБА_1 пояснити не зміг. Однак, ОСОБА_1 уточнив, що даний акт було складено і
ним було затверджено лише 19 квітня 2007 року, тобто після виявлення
працівниками Служби безпеки України даного порушення, і 26 квітня того ж року
він особисто передав до Управління.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні даного
правопорушення, його вина у вчиненому підтверджується дослідженими у судовому
засіданні наступними доказами, які не викликають сумнівів у своїй
достовірності.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3
пояснив, що 8
лютого 2007 року під час
перенесення металевих труб на території ТОВ „Атіла ЛТД" він підсковзнувся,
внаслідок чого впав і отримав травму правого вуха. В зв'язку з цим, того ж дня
його було направлено на лікування у медичний пункт військової частини А-0488,
де йому лікар частини ОСОБА_4 надав медичну допомогу.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування,
ксерокопії журналу знаходження військовослужбовців на лікуванні у медичному
пункті військової частини А-0488, 8 лютого 2007 року ОСОБА_3 під час виконання господарських робіт на території ТОВ „Атіла
ЛТД" отримав травму: забійна рана правого вуха, в зв'язку з чим знаходився
на лікуванні з 8
по 15
лютого 2007 року.

З дослідженої в судовому засіданні довідки командира
військової частини А-0488 №450 від 16 квітня 2007
року видно, що акт про отримання травми ОСОБА_3 у частині
не складався і за результатами проведення службового розслідування наказ
командира частини не видався.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні витягу з
наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 503 від 21
листопада 2005 року, службових
обов'язків командира військової частини А-0488, ОСОБА_1 був призначений на
посаду командира військової частини А-0488 і відповідав за всі питання
життєдіяльності військової частини.

За змістом п.2.3 і п.2.8 наказу Міністра оборони України №36 від 6
лютого 2001 року „Про затвердження
інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій у Збройних Силах України" командир військової частини
після отримання повідомлення про отримання військовослужбовцем травми
зобов'язаний повідомити відповідний військовий орган нагляду за охороною праці
і у термін до п'яти діб після закінчення розслідування затвердити п'ять
примірників акту про отримання травми, один з яких вручити начальнику
відповідного військового органу нагляду чи контролю.

2

Отже, дії ОСОБА_1, який, будучи особою, уповноваженою на
виконання функцій держави, не надав до Управління державного нагляду за
охороною праці Збройних Сил України акт про травмування 8 лютого 2007
року військовослужбовця строкової служби ОСОБА_3, суд
кваліфікує за ст.5 ч.І п. "г" Закону України
"Про боротьбу з корупцією".

Крім того, згідно з протоколом ОСОБА_1 ставилось у вину
порушення ним спеціального обмеження, передбаченого п. „г" ч. З ст. 5
Закону України „Про боротьбу з корупцією", а саме,
надання незаконних переваг юридичній особі - ТОВ "Атіла
ЛТД" під час прийняття рішення щодо залучення протягом січня - березня 2007
року підлеглих військовослужбовців строкової служби до
виконання господарських робіт на користь ТОВ „Атіла ЛТД", які не були
передбачені нормативними актами, а також виконання підлеглими
військовослужбовцями строкової служби у вихідний день (суботу) без проведення
відповідної оплати за їх виконання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчинені
постановленого йому у вину правопорушення не визнав і пояснив, що дійсно
військовослужбовці строкової служби військової частини А-0488 декілька разів на
протязі січня -
березня 2007 року за його наказом
виділялися у суботу для виконання робіт до ТОВ „Атіла ЛТД", однак це було
пов'язано з відпрацюванням годин, які військовослужбовцями не були
відпрацьовані під час їх залучення для проведення стрільб за його наказом по
частині, а також у зв'язку з виділенням військовослужбовців на роботи до ТОВ
„Атіла ЛТД" кожного понеділка лише після проведення розводу в частині,
тобто після 10
години ранку. Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що він мав
право виділяти військовослужбовців строкової служби на роботи в суботу,
оскільки для останніх згідно з вимогами Статуту встановлено шестиденний робочий
тиждень з одним вихідним днем. Як далі показав ОСОБА_1, військовослужбовці
виконували роботи на території ТОВ „Атіла ЛТД" відповідно до умов договору
про надання послуг від 29 грудня 2006 року, а саме, складування майна, його
виносу, заносу, перекладання, що не суперечить вимогам постанови Кабінету
Міністрів України від 25 липня 2000 року №1171 „Про затвердження переліку видів
господарської діяльності, здійснення якої дозволяється військовим частинам
Збройних Сил" і свідоцтву про реєстрацію військової частини А-0488 як
суб'єкта господарської діяльності у Збройних Силах.

Свідок ОСОБА_5 в суді показав, що він декілька разів на
протязі січня -
березня 2007 року у складі робочої
команди із числа військовослужбовців строкової служби за наказом командира роти
майора ОСОБА_6 залучався до виконання робіт на території ТОВ „Атіла ЛТД",
а саме, розвантажували різне майно, переносили його і складали. Облік
військовослужбовців, які залучалися до виконання робіт кожного разу проводився
на пропускному пункті ТОВ „Атіла ЛТД", де старший робочої команди відмічав
прізвища та кількість військовослужбовців, а охоронець даного товариства
відмічав їх час прибуття і убуття. Роботи проводилися з 8 години ранку до 14
години 30 хвилин, з перервою на
обід, а потім з 16
години до 18 години. Також,
свідок уточнив, що він двічі залучався до виконання робіт і в суботні дні,
зокрема, 20 січня і 3 лютого 2007 року. При цьому, роботи у суботу виконувалися
лише з 9
години ранку до 14 години 30 хвилин. Крім того, свідок показав, що на час проведення стрільб у частині,
особовий склад на роботи до ТОВ „Атіла ЛТД" не залучався, а кожного
понеділку військовослужбовці залучалися до виконання робіт лише після розводу
частини.

Аналогічні за своїм змістом показам ОСОБА_5 дали
пояснення і свідки ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_8. При цьому, свідок ОСОБА_8
уточнив, що він був залучений до виконання робіт у суботу до ТОВ „Атіла
ЛТД" лише одного разу, а саме, 3 лютого 2007
року.

Свідок ОСОБА_6 - командир роти
охорони військової частини А-0488 в суді показав, що він дійсно за усним
наказом командира частини кожного дня, крім неділі, в період з січня по
березень 2007
року виділяв військовослужбовців строкової служби роти
охорони для виконання робіт до ТОВ „Атіла ЛТД". При цьому, роботи в суботу
військовослужбовці виконували лише з 9 години ранку до 14 години 30
хвилин, а в інші дні з 8 години до 18
години. Також свідок уточнив, що військовослужбовці
виконували роботи, пов'язані з розвантаженням і завантаженням майна та його
складування.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_9 - заступник командира частини з гуманітарних питань показав, що
військовослужбовці строкової служби роти охорони виділялися для виконання робіт
до ТОВ „Атіла ЛТД" в суботу. Звернувшись до командира роти майора ОСОБА_6
з цього приводу, останній йому повідомив, що в суботу він виділяє особовий
склад на роботи за усним наказом командира частини. Також свідок показав, що
після отримання травми ОСОБА_3 8 лютого 2007 року під час виконання робіт на території ТОВ „Атіла ЛТД" він
звертався з рапортом до командира частини щодо припинення робіт на території
даного товариства у зв'язку з уникненням в подальшому отримання травм
військовослужбовцями, однак останній продовжував надавати вказівки щодо виділення
особового складу роти охорони на роботи.

Згідно з дослідженим в судовому засіданні договором про
надання послуг №
28/2006 від 29 грудня 2006 року, військова частина А-0488 в особі її командира зобов'язалася надавати
ТОВ „Атіла ЛТД" послуги із складання майна на території замовника і цей
договір діє до 31
грудня 2007 року.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію військової частини
А-0488 як суб'єкта господарської діяльності у Збройних Силах від 2 листопада 2001
року, військовій частині А-0488 дозволено займатися господарською
діяльністю у виді складування.

З копії журналу відвідування військовослужбовцями
військової частини А-0488 ТОВ „Атіла ЛТД" для виконання робіт видно, що
військовослужбовці виконували роботи на території ТОВ „Атіла ЛТД" в
суботу, а саме, 20
і 27
січня, 3 і 24 лютого, а також 3
березня 2007 року з 9 години до 14
години ЗО хвилин.

3

З досліджених в судовому засіданні наказів командира
військової частини А-0488 „Про організацію та порядок проведення стрільб з
військовослужбовцями строкової служби" №9 від 9 січня 2007
року, №25 від 23 січня 2007
року, №32 від 2 лютого 2007
року, №99 від 20 березня 2007
року, а також даних відомостей обліку результатів
виконання стрільб роти охорони військової частини А-0488, вбачається, що 11 і 25
січня 2007 року, 6 лютого і 22
березня 2007 року весь особовий
склад роти залучався до проведення вказаних стрільб.

Як вбачається з досліджених в суді даних довідки
військової частини А-0488 від 7 травня 2007 року №524,
виписок з розрахунку за 30 січня 2007
року, 1 і 29 березня 2007
року, військовій частині А-0488 від ТОВ „Атіла ЛТД"
перераховано грошові кошти за надання військовою частиною послуг протягом січня
- березня 2007
року у розмірі 14192 грн. 64 коп.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України для військовослужбовців
строкової служби встановлюється шестиденний робочий тиждень з одним вихідним
днем.

Таким чином, оскільки, в судовому засіданні не
встановлено будь-яких даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1, під час
прийняття рішення щодо залучення протягом січня - березня 2007
року підлеглих військовослужбовців строкової служби до
виконання господарських робіт на користь ТОВ „Атіла ЛТД", а також щодо
виконання військовослужбовцями строкової служби робіт у суботу, надав незаконні
переваги ТОВ „Атіла ЛТД", тому суд вважає, що в його діях відсутні ознаки
правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого п."г" ч.3 ст.5
Закону України "Про боротьбу з корупцією".

Що ж стосується ставлення у вину ОСОБА_1 порушення ним
спеціального обмеження, передбаченого п. „г" ч. 1
ст. 5 Закону України „Про
боротьбу з корупцією", а саме, надання недостовірної інформації у табелях
обліку робочого часу про те, що військовослужбовці частини не виконували роботи
у суботу на користь ТОВ „Атіла ЛТД" протягом січня - березня 2007
року, то суд вважає за необхідне вказівку на дане
порушення виключити із обвинувачення ОСОБА_1, оскільки жодним
нормативно-правовим актом не передбачено обов'язок ОСОБА_1, як командира
частини, складати табель обліку робочого часу щодо виконання робіт
військовослужбовцями стокової служби і надавати даний табель до ТОВ „Атіла
ЛТД" як офіційний документ.

При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 суд
визнає обставинами, які пом'якшують його відповідальність за вчинене адміністративне
правопорушення, зокрема, те, що від його дій шкідливих наслідків не наступило,
а також дані про особу винного, а саме, те, що він раніше до адміністративної
відповідальності не притягувався, по службі характеризується виключно
позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину.

Викладені обставини у своїй сукупності суд визнає такими,
що свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, а також дають підстави
вважати, що ОСОБА_1 у подальшому таких порушень вимог Закону не допустить, а
тому вважає за необхідне звільнити його від адміністративної відповідальності,
обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.22, 247 п.1, 280,
283-285 КпАП України і п. "г" ч. 1
ст. 5, ст. 12 Закону України "Про боротьбу з корупцією", -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до
відповідальності за п."г" ч.3 ст.5 Закону України "Про боротьбу
з корупцією" -
закрити за відсутністю в його діях складу даного
правопорушення.

На підставі ст.22 КпАП України ОСОБА_1 за малозначністю
діяння звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене ним
адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, яке передбачене ст.5 ч.1
п. "г"
Закону України "Про боротьбу з корупцією",
обмежившись усним зауваженням, а справу щодо нього закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає