Справа
ПОСТАНОВА

"3"
травня 2007 року.

Суддя Чигиринського районного
суду Черкаської області Ткаченко С.Є.
розглянувши матеріали, які надійшли з Чигиринського РВ УМВС України в
Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1, не
працюючого, за ст. 122-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Відносно ОСОБА_1 працівником ДПС Чигиринського РВ УМВС 1
квітня 2007 року в м. Чигирині було складено адміністративний протокол про те,
що водій 1 квітня 2007 року в м.Чигирині по вул. Черкаській близько 5 години
ранку керував автомобілем ЗАЗ 110217, д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2та не
виконав вимогу працівника ДПС про зупинку транспортного засобу, чим порушив п.
2. 4 ПДР України.

ОСОБА_1.
пояснив, що 1 квітня 2007 року близько 5 години їхав по вул. Черкаській,
його автомобіль хтось зупиняв, але ніч була темною і він не був упевнений, що
це працівники ДПС, а тому не зупинився. ОСОБА_1. вину у вчиненому
правопорушенні не визнав.

Допитаний в якості свідка інспектор ДПС Чигиринського РВ
УМВС ОСОБА_3. пояснив, що 1 квітня 2007 року близько 3 години ночі він разом з
ОСОБА_4. проводили патрулювання в м. Чигирині і побачили автомобіль ЗАЗ 110217,
який стояв біля кафе-бару „Грот", водій ОСОБА_1. сидів за кермом
автомобіля, але не рухався з місця. Пізніше, близько 5 години ранку, автомобіль
від'їхав від кафе, однак водій не ввімкнув фар, не ввімкнув покажчик повороту,
що викликало підозри у працівників ДПС, а тому вони почали переслідувати
автомобіль ЗАЗ 110217. На службовому автомобілі ДПС було увімкнено маячкові
вогні, звуковий сигнал, а пізніше ОСОБА_1 зупиняли за допомогою гучномовця та
висуненим через вікно автомобіля жезлом. Переслідування автомобіля почалося в
зоні м. Чигирина, по вул. Черкаській, потім автомобіль виїхав на технічну трасу
і його переслідування проводилося до м. Світловодська. Оскільки водій ОСОБА_1.
так і не зупинився на вимогу, то по оперативному каналу було встановлено кому
належить автомобіль і хто перебуває за його кермом, а тому переслідування
припинилося для попередження аварійної ситуації на автодорозі.

Допитаний в якості свідка інспектор ДПС ОСОБА_4. дав суду
аналогічні покази та пояснив, що 1 квітня 2007 року близько 3 години він з
інспектором ДПС ОСОБА_3. патрулювали в центрі м. Чигирина. Вони побачили
автомобіль ЗАЗ, водій якого від'їхав від кафе-бару „Грот" близько 5
години, не увімкнувши покажчик повороту та фар, на вимогу зупинитися водій не
зупинився, його переслідували до м. Світловодська, зупиняли за допомогою
гучномовця, жезла та маякових вогнів. Під час переслідування водій весь час
збільшував швидкість транспортного засобу та їхав посередині дороги, не даючи
змоги обігнати свій автомобіль та створюючи своїми діями аварійну обстановку на
дорозі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідків ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
вивчивши матеріали справи, вважаю, що винність порушника знайшла своє
підтвердження. Враховуючи докази в їх сукупності, а саме : покази ОСОБА_1, який
вину у вчиненому не визнав та пояснив, що його зупиняли, але він не знав, що це
працівники ДПС, оскільки було темно; покази свідка ОСОБА_3., який пояснив, що
водій ОСОБА_1. не виконав вимогу працівників ДПС про зупинку транспортного
засобу, не реагував на різні способи його зупинити, під час переслідування
неодноразово створював на автошляху аварійну ситуацію, сигнали про

2

зупинку йому подавалися і через світлові пристрої, і
через гучномовець, та за допомогою жезла, а також переслідування проводилося
вже зранку, в світлу пору доби; покази свідка ОСОБА_4., який пояснив, що водій ОСОБА_1.
не виконав вимогу працівника ДПС про зупинку транспортного засобу, його
переслідували службовим автомобілем до м. Світловодська і намагалися зупинити
за допомогою гучномовця, жезла та світлових пристроїв, але водій на ці дії
працівників ДПС не зреагував належним чином; вивчивши матеріали справи, вважаю,
що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення п. 2. 4 ПДР України, за що
передбачено адміністративну відповідальність по ст. 122-2 КУпАП. А оскільки
ОСОБА_1. не надав доказів, які б підтверджували достовірність його показів, то
невизнання ним своєї вини розцінюю як спробу уникнення адміністративної
відповідальності. Враховуючи викладені обставини, особу порушника, скоєне ним,
вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді
штрафу. На підставі викладеного та керуючись ст. 122-2, ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі ста пятидесяти
гривень.