Справа № 3-2122/2007р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

05 березня 2007 року суддя
Калінінського районного суду гДонецка, Донецької області Ткаченко Л.В.,
розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з територіальної державної
інспекції праці у Донецькій області про притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця м. Донецька, працюючого на посаді ІНФОРМАЦІЯ_2, який
мешкас за адресою: АДРЕСА_1заст.41 ч.І КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

18.01.2007
року Територіальною державною інспекцією праці у Донецькій області у ході
перевірки було встановлено, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді ІНФОРМАЦІЯ_2, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_2 скоїв наступні порушення трудового
законодавства, а саме:

' На всіх
працівників підприємства ведуться особові картки форма П-2, що відповідає
вимогам наказу Мінстерства статистики України „Про затвердження типових форм
первинного обліку особового складу" №
277 від 27.10.1995 року.
Однак, у більшості особистих карток відсутня зворотна сторона, яка повинна
містити відомості щодо посад, яку займає працівник, розміру встановленого йому
посадового окладу, підпису працівника та відомості про надання відпусток. При
перевірці данних щодо надання працівникам Товариства відпусток встановлено
наступне:

ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3працює
на Товаристві з 1997 року,
останній раз відпустка повної тривалості була надана за період 2003-2004 роки та частково
у кількості 14 календарних
днів за період роботи 2004-2005
р. Станом на 01.01.07
року невикористані дні відпустки складають 54 календарних дні.

ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4працює
на Товаритсві з 24.07.1997
року за посадою ІНФОРМАЦІЯ_4з 0
і .06.04 р.
Останній час відпустка повної тривалості надавалася за період роботи 2003-2004 р. та частково у
кількості 18 календарних
днів. Станом на 01.01.07
р. невикористані дні відпустки складають 49 календарних дні.

ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_5працює
на Товаристві з 02.08.04
р. За період роботи відпустка була надана на 15 календарних днів. Станом на 01.01.07 р. невикористані
дні відпустки складають 52
календарних дні.

Дане свідчить про порушення вимог ст. 75,
79, 80 КЗпП України та ст. 11
Закону України „Прб відпустки" в частині ненадання працівникам
Товариства основних відпусток повної тривалості більше двох років підряд.

При перевірці було встановлено порушення вимог 4.1 та 4.2 Інструкції „Про
порядок ведення трудових книжок", затвердженої Наказом Міністрества праці
України, Мінестерства юстиції України, Міністерства соціального захисту
населення від 29.07.1993
року № 58 в
частині несвоєчасної видачі трудових книжок звільненим працівникам та
ненаправлення їм поштового повідомлення про необхідність отримання трудової
книжки. Так, на час проведення перевірки на Товаристві знаходяться 24 трудові книжки
звільнених працівників, а саме:

1.
ОСОБА_5 була звільнена 02.06.05 року за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України),
трудову книжку не видано в день звільнення. Поштове повідомлення про
необхідність отримання трудової книжки направлено 22.01.07 року.

2.
ОСОБА_6 був звільнений 25.06.06 р. за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України),
трудову книжку не видано у день звільнення. Поштове повідомлення про
необхідність отримання трудової книжки направлено 22.01.07 року.

3.
ОСОБА_7 була звільнена 27.04.06 р. за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України),
трудову книжку не вдано у день звільнення. Поштове повідомлення про
необхідність отримання трудової книжки направлено 22.01.07 року.

4.
ОСОБА_8 була звільнена 31.05.06 року за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України),
трудову книжку не вдано у день звільнення. Поштове повідомлення про
необхідність отримання трудової книжки направлено 22.01.07 року.

5.
ОСОБА_9 була звільнена 10.11.06 р. за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України),
трудову книжку не вдано у день звільнення. Поштове повідомлення про
необхідність отримання трудової книжки направлено 22.01.07 року.

Крім того, на Товаристві мають місце випадки дострокового повідомлення
працівників про необхідність отримання трудової книжки. Такі випадки мали місце
при подальшому звільненні за

2

прогули (п. 4 ст. 40 КЗпП України).
Повідомлення про отримання трудової книжки направлялися працівникам разом з
листом з необхідністю пояснити причину відсутності працівника на роботі.
Відповідно до ст. 47 КЗпП
України власник або уповноважений ним орган зобов"язаний в день звільнення
видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним
розрахунок.

Перевіркою було
встановлено порушення вимог ч.З ст. 115
КЗпП України та ст. 21
Закону України „Про відпустки" в частині непроведения виплати
заробітної плати за час відпустки не пізніше трьох днів до її початку.

Так, наказом № НОМЕР_1
відпустку було надано ОСОБА_10 з 02.01.07
року по 16.01.07 р.
Заробітна плата за час відпустки нарахована у розмірі 579, 60 фн., однак на
час проведення перевірки вона не сплачена.

Наказом № НОМЕР_2
відпустка була надана ОСОБА_11 з 02.01.07
p.. заробітна плата за час відпустки нарахована 2572,59 грн., однак на
час проведення перевірки вона не сплачена.

Наказом № НОМЕР_3
відпустка була надана ОСОБА_12 з 07.01.07
p., заробітна плата за час відпустки нарахована у розмірі 748 фн., однак на
час проведення перевірки вона не сплачена.

Наказом № НОМЕР_4
відпустка була надана ОСОБА_13 з 02.01.07
p., заробітна плата на час відпустки нарахована 529,65 фн., однак на
час проведення перевірки вона не сплачена.

Перевіркою було
встановлено порушення вимог ч.І ст. 47
та ст. 116 КЗпП
України в частині непроведения
повного розрахунку зі звільненими працівниками у день звільнення.

Наказом № НОМЕР_5 було
звільнено ОСОБА_14 з 29.12.06
року, нарахування розрахункових сум згідно бухгалтерської профами проведено
29.12.06 року,
виплату проведено 10.01.07
р. у розмірі 1766,52 грн.

Наказом № НОМЕР_6 було
звільнено ОСОБА_15, виплату
проведено 30.12.06 р. - 1721.92 грн., 25.12.06 р. - 500 грн., 30.12.06 р, 15.01.2007 р. - 862 фн.

Перевіркою
встановлено, що на Товаристві практикується одночасне укладення з працівниками
строкових та безстрокових трудових договорів, що не відповідає вимогам ст. 23 КЗпП України.
Так, наказом № НОМЕР_7. було
прийнято ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_16, в той же час з ОСОБА_16 укладено письмовий
трудовий договір з 06.03.03
р. по 06.03.04 р. Таким
чином, з працівником одночасно було укладено два види трудового договору:
строковий та безстроковий. Відповідно до ст. 23 КЗпП України строковий трудовий договір укладається у
випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений
строк з урахуванням наступної роботи або умови її виконання або інтересів
працівника та в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до
штатного розкладу посада головного енергетика є постійною, заява працівника не
містить бажання працівника працювати за строковим трудовим договором.
Враховуючи вищевикладене, відділу кадрів не було підстав для укладення з
ОСОБА_16 строкового трудового договору. Аналогічно прийнято на роботу ОСОБА_17
та ін. Вказане порушення ст. 23
КЗпП України є систематичним.

Фактично
відпрацьований час водіїв Товариства визначається подорожніми листами. Згідно
вказаних листів водіями ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21 відпрацьовано у грудні 2006
року щоденно не менше 10
годин. Таким чином, загальна кількість відпрацьованих годин перевищує
встановлений норматив робочого часу, однак оплату відповідно до вимог ст. 106 КЗпП України
згідно даних табелів обліку робочого часу вказаними працівниками відпрацьовано
по 8 годин,
що не відповідає фактичній роботі водіїв. Вищевказане свідчить про порушення
вимог ст. 30 Закону
України „Про оплату праці". Відповідно до вимог ст. 30 Закону України
„Про оплату праці" власник або уповноважений ним орган зобов'язаний
забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський
облік на оплату праці у встановленому порядку.

ОСОБА_1 у судове
засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки, про слухання
справи був повідомлений належним чином. Суд згідно ст.268 КпАП України вважає
необхідним розглянути дану справу у відсутність правопорушника.

Вивчивши
матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 с склад правопорушення передбачений ст. 41 ч.І КпАП
України.

При накладенні
штрафу на правопорушника суд враховує характер скоєнного правопорушення, особу
правопорушника, ступінь його вини.

Керуючись ст. ст. 41
ч.І, 268 КпАП
України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1підвергнути
адміністративному  покаранню у  вигляді штрафу у розміру 255 гривень.

Постанова оскарженню не підлягає.