ПОСТАНОВА

Іменем України

«26»
квітня 2007 року                                                                                             м.
Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Погрібний C.O., за секретаря -
Абергард І.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Малиновського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області, про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, громадянина України, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1, який працює охоронцем у нічному клубі „Ё", за вчинення злісної
непокори законному розпорядженню або вимозі працівника міліції за ст. 185
Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Відповідно до адміністративних матеріалів, наданих суду 25.04.2007 року,
ОСОБА_1 24.04.2007 року допустив злісну непокору законному розпорядженню
працівника Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області при виконанні
ним службових обов'язків.

За цим фактом співробітниками Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській
області стосовно громадянина ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне
правопорушення серії ОД № 016330 від 24.04.2007 року за ст. 185 КпАП України.

До суду для дачі пояснень за даним фактом доставлена особа, що притягується
до відповідальності, - ОСОБА_1; також до суду з'явились та були допитані
свідки.

Дослідивши матеріали справи про притягнення до
адміністративної відповідальності, суддя дійшов висновку, що в діях зазначеної
особи наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185
КпАП України, за кваліфікуючою ознакою - злісна непокора законному
розпорядженню або вимозі працівника міліції, з наступних підстав.

Відповідно до ч. З ст. 30 Конституції України у невідкладних випадках,
пов'язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім
переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший,
встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння
особи, проведення в них огляду і обшуку.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 190 Кримінально-процесуального
кодексу України з метою виявлення слідів злочину та інших речових доказів,
з'ясування обстановки злочину, а також інших обставин, які мають значення для
справи, слідчий проводить огляд місцевості, приміщення, предметів та
документів. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до
порушення кримінальної справи. За ч. 5, 6 ст. 190 цього Кодексу у невідкладних
випадках, пов'язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім
переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, а також за письмовою
згодою володільця огляд житла чи іншого володіння особи може бути проведено без
постанови судді. Для проведення у невідкладних випадках огляду місця події в
житлі чи іншому володінні особи, який здійснюється за її заявою або
повідомленням про вчинений щодо неї злочин, а так само у разі відсутності цієї
особи або неможливості отримати від неї згоду на проведення невідкладного
огляду місця події, рішення суду не потребується.

Огляд відеозапису інциденту, показання свідків, надані
суду матеріали доводять те, що працівники міліції обґрунтовано звернулись до
названої особи з вимогою не перешкоджати вчиненню розшуково-слідчих дій,
пов'язаних зі здійсненням огляду місця події.

Це звернення обґрунтовується об'єктивними обставинами про
вірогідність порушення майнових прав особи та з метою врятування майна на
підставі повідомлення про вчинення злочину, зробленого у встановленому законом
порядку.

Суддя, не даючи оцінки обставинам та діям працівників
міліції в рамках кримінально-процесуальних правовідносин, вважає розпорядження
та вимоги працівників міліції законними, обґрунтованими та у такій ситуації
об'єктивно необхідними, пов'язаними з обґрунтованою підозрою

у вчиненні
правопорушення чи злочину. Таким чином представник влади здійснював свої
службові обов'язки щодо забезпечення громадської безпеки, недоторканості прав
та свобод громадян.

Огляд у судовому засіданні відеоматеріалів з місця події
свідчить про те, що особа, що притягується до адміністративної
відповідальності, в групі інших осіб чинила активний спротив початку та
проведенню передбачених законом процесуальних дій працівниками міліції. З цих
же матеріалів вбачається, що частина працівників міліції перебувала у форменому
одягу з відповідними знаками відзнаки, що виключає можливість нерозуміння
правопорушником про особу, від якої отримано певну вимогу, та про характер
такої вимоги. Аналіз відеоматеріалів свідчить про те, що правопорушник розумів
значення таких вимог, статус осіб, що висували подібні вимоги, втім свідомо їм
не підкорявся. При цьому з об'єктивної сторони судом встановлено, що непокора
вимогам працівника міліції є злісною у тому сенсі, що її було повторено
неодноразово, вдмогу та розпорядження висловлено наполегливо.

При кваліфікації правопорушення, вчиненого цією особою, в якості злісної
непокори вимозі працівника міліції - суд виходить з того, що слід взяти до
уваги організований та масовий характер вчиненого групою осіб правопорушення,
спрямованого на перешкоджання та прояв непокори працівникам міліції при
вчиненні їх службових обов'язків. З урахуванням цього суд визнає в якості
співучасті форму участі тих осіб, які надавали сприяння іншим особам, які
чинили більш активний спротив та непокору вимогам співробітників міліції, це
рівною мірою стосується й особи, що притягується до відповідальності за цією
постановою.

Вчинення злісної непокори підтверджується письмовими та усними поясненнями
самого правопорушника, а також матеріалами адміністративної справи, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями свідків, наданими
відеоматеріалами тощо.

Згідно зі ст. 185 КпАП України злісна непокора законному розпорядженню або
вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, а також
вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського
порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в
охороні громадського порядку - тягне за собою накладення штрафу від восьми до
п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на
строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку,
а в разі, якщо за обставинами справи, з урахуванням особи порушника,
застосування цих заходів буде визнано недостатнім, - адміністративний арешт на
строк до п'ятнадцяти діб.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер
вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки правопорушення, беручи
до уваги той факт, що правопорушення вчинене групою осіб, особу порушника,
ступінь його вини, його майнове положення, невизнання своєї вини та нерозкаяння
у вчиненні винного.

З урахуванням викладеного, необхідним і достатнім стягненням для
правопорушника є накладення стягнення у виді адміністративного штрафу з
врахуванням ступіні участі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 221, 283, а також ст. 185
КпАП України, СУДДЯ-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, громадянина України, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.
185 КпАП України.

Притягнути ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, громадянина України, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності у виді адміністративного штрафу
розміром в 340,0 гривень.

Постанова оскарженню не підлягає. На постанову може бути
внесений протест.