№33-104/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

м.  Луцьк                                                                                   12
липня 2006 року.

Перший
заступник голови апеляційного суду Волинської області Фідря О.М. ,  розглянувши в м.  Луцьку скаргу ОСОБА_1 на постанову судді
Любомльського районного суду Волинської області від 10 травня 2007 року про
притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за
ст.  349 МК України,  -

ВСТАНОВИВ:

Постановою
судді Любомльського районного суду Волинської області від 10 травня 2007 року
ОСОБА_1 визнано винним у тому,  що
він,  будучи зобов'язаним про зворотне
вивезення до 07 червня 2006 року за митну територію України автомобіля марки «Мерседес»,  реєстраційний НОМЕР_1 даного зобов'язання не
виконав,  чим вчинив правопорушення,  передбачене
ст.  349 МК України.

За дане
правопорушення на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді конфіскації в доход
держави автомобіля "Мерседес",  реєстраційний НОМЕР_1.

У скарзі
ОСОБА_1 просить постанову Любомльського районного суду Волинської області від
10.05.2007 року скасувати та винести свою постанову,  якою накласти на нього інше стягнення,  передбачене санкцією  ст.
349 МК України та повернути йому автомобіль марки «Мерседес»,  реєстраційний НОМЕР_1. Скаргу обгрунтував тим,  що вказаний автомобіль був невивезений за
митний кордон України у зв'язку з його технічною поломкою. Він не був
повідомлений про час та місце розгляду справи,
внаслідок чого він не зміг надати суду доказів,  які пом"якшують його відповідальність,  а саме,
що на утриманні у нього знаходиться неповнолітня дочка,  його батьки пристарілого віку,  а батько інвалід 2-ї групи.

Вивчивши
скаргу та матеріали справи приходжу до висновку,  що скарга до задоволення не підлягає.

Аналіз
матеріалів справи свідчить,  що при її
розгляді,  суд першої інстанції з'ясував
всі обставини справи,  дослідив наявні
докази по справі,  яким дав належну
юридичну оцінку і обгрунтовано прийшов до висновку,  що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення
передбачений  ст.  349 МК України

2

Вина
ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення повністю доводиться зібраними по
справі доказами,  зокрема,  протоколом про порушення митних правил,  поясненнями самого правопорушника та іншими
матеріалами справи.

Як
вбачається з постанови суду,  при
визначенні виду стягнення ОСОБА_1,  суд
першої інстанції врахував спосіб і характер вчиненого правопорушення,  інші обставини справи і визначив стягнення в
межах санкції статті 349 МК України.

Доводи
скаржника в тій частині,  що він не був
повідомлений про час та місце розгляду справи і що внаслідок цього він був
позбавлений можливості надати суду докази,
які пом"якшують його відповідальність є безпідставні. Ягодинською
митницею 15 квітня 2007 року скаржник повідомлений,  що справа щодо нього буде розглядатись
Любомльським районним судум 10 травня 2007 року об 10-00 годині ( а.с.  27 ). Скаржник в судове засідання не
з"явився,  будь-яких доказів,  які пом"якшують його відповідальність
суду не надав.

Тому суд
правомірно вирішив справу на підставі наявних у ній доказів.

Постанова
судді є законною і обґрунтованою і підстав для її скасування та застосування більш
м'якого стягнення за вказане правопорушення не має.

Керуючись  ст.
ст.  352,  394 МК України,  -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу
ОСОБА_1 на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 10
травня 2007 року залишити без задоволення,
а постанову Любомльського районного суду Волинської області - без змін.