Справа № 274/2130/26 Провадження № 1-в/0274/264/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за поданням державної установи "Бердичівський виправний центр (№ 108)" про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янське Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , є громадянином України, неодружений, непрацевлаштований, має середню освітою, раніше судимий,

в с т а н о в и в:

На розгляд до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло подання державної установи "Бердичівський виправний центр (№ 108)" з проханням визначити порядок застосування покарання засудженому ОСОБА_3 за вироками Дніпровського районного суду м. Києва від 14.06.2024 та Центрального районного суду м. Дніпра від 28.05.2025.

Прокурор, представник виправного центру та засуджений про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, кожен окремо звернувся з заявою про розгляд провадження без їх участі. Суд не визнає явку вказаних осіб в судове засідання обов`язковою, а відтак вважає за можливе розглянути подання без їх присутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Визначення порядку застосування покарання за наявності кількох вироків можливе, якщо виявиться, що стосовно засудженого існує вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, який постановив останній за часом вирок (пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 1990 року № 11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків»). Суд може вирішувати лише ті питання, які не стосуються суті вироку і не тягнуть погіршення становища засудженого (пункт 3 вищевказаної постанови).

З наявних у справі матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 був засуджений:

1) 14.06.2024 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі. Згідно з вироком злочин скоєний 04.06.2024. Вирок набрав законної сили 16.07.2024. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.02.2025 постановлено засудженого затримати та направити в місця обмеження волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. Зараховано час попереднього ув`язнення з моменту затримання до прибуття у виправний центр з розрахунку 1 день позбавлення волі за 2 дні обмеження волі. До державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» ОСОБА_3 прибув 27.11.2025 з державної установи «Київський СІЗО».

2) 28.05.2025 вироком Центрального районного суду м. Дніпра за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням та встановленим іспитовим строком на 2 роки. Згідно з вироком злочин скоєний 14.02.2025. Вирок набрав законної сили 28.06.2025.

Таким чином, при ухваленні вироку Центрального районного суду м. Дніпра від 28.05.2025 не було враховано покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14.06.2024, про який не було відомо суду, та не було призначене покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, і тому питання про застосування остаточного покарання має бути вирішено місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Близьким за змістом до ситуації, що склалася із засудженим ОСОБА_3 , є висновок щодо застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України, зроблений Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 01.04.2024 у справі № 183/6854/20: якщо особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, за вироком суду було призначено покарання, яке ухвалено відбувати реально, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших кримінальних правопорушеннях, за які за новим вироком особі призначається покарання із застосуванням на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання не застосовуються і кожний вирок - попередній, за яким особа має відбувати покарання реально, та новий, за яким її звільнено від відбування покарання з випробуванням, виконуються самостійно.

Окрім того, згідно з роз`ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Суд не вбачає перепон для самостійного виконання двох вищезазначених вироків суду щодо засудженого ОСОБА_3 , оскільки злочин ним вчинений не під час іспитового строку, а такий порядок виконання вироків не тягне погіршення становища засудженого.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків шляхом їх самостійного виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 372, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання державної установи "Бердичівський виправний центр (№ 108)" - задовольнити.

За наявності кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_3 , вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 14.06.2024 та вирок Центрального районного суду м. Дніпра від 28.05.2025 - виконувати самостійно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1