Провадження № 1-кс/742/315/26
Єдиний унікальний № 742/1200/26
У Х В А Л А

іменем України

09 березня 2026 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Прилуки клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого,

в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000110 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.321, ч.3 ст.321 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчим ВРЗЗС СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 подано до суду клопотання, погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000110 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2 ст.307, ч.1 ст.321 та ч.3 ст.321 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Своє клопотання мотивує тим, що СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП вЧернігівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за N? 0000110 від 09.02.2026 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2 ст. 307 ч. 1 ст. 321 та ч. 3 ст. 321 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи не погашені судимості, та будучи раніше засудженим за кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, не маючи відповідного дозволу на зберігання та збут наркотичних засобів, діючи умисно, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів,психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», порядку провадження діяльності, пов?язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою КабінетуМіністрів України N? 589 від 03.06.2009, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, місці та спосіб, придбав наркотичний засіб - метадон, який незаконно зберігав у невстановленому місці для подальшого збуту.В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичних засобів, переслідуючи корисливий мотив,16.02.2026 ОСОБА_5 близько 15 години, перебуваючи на подвір?ї господарства за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , незаконно збув, шляхом продажу за 500 гривень, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( особі із зміненими даними), який залучений в якості покупця для проведення контролю за вчиненням злочину особи у формі оперативної закупки, 2 пігулки препарату підтримувальної замісної терапії«Метафін-ІС».

Згідно висновку судової експертизи N? КCE-19/125-25/9089-НЗПРАП від24.02.2026: надані на експертизу 2 (дві) таблетки, що містяться у фрагменті блістера з маркуванням «... «ІНТЕРХІМ» ..» та знаходяться в спеціальному пакеті N? NPU 5808417, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якогообмежено - метадон (фенадон), маса якого становить 0,042 г.

Згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України N? 770 від 06 травня 2000 року, метадон (фенадон) віднесено таблиці ІІ списку N? 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено».

Окрім цього, досудовим розслідування встановлено, ОСОБА_5 , умисно, керуючись корисливим мотивом, порушуючи встановлений законом порядок обігу сильнодіючих лікарських засобів всупереч ст.19 Закону України «Про лікарські засоби» та наказу МОЗ N? 490 від 17.08.2007, в невстановленому місці незаконно зберігав з метою збуту сильнодіючий лікарський засіб димедрол (дифенгідрамін) та зопілкон, які придбав у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут сильнодіючих лікарських засобів, переслідуючи корисливий мотив, 16.02.2026 ОСОБА_5 близько 15 години, перебуваючи на подвір?ї господарства за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , незаконно збув, шляхом продажу за 500 гривень, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( особі із зміненими даними), який залучений в якості покупця для проведення контролю за вчиненням злочину особи у формі оперативної закупки, 3 пігулки сильнодіючих лікарських засобів.

Згідно висновку судової експертизи N? КСE-19/125-25/9089-НЗПРАП від24.02.2026: надані на експертизу 2 (дві) таблетки, що містяться у фрагменті блістера з маркуванням ««Дарниця» » та знаходяться в спеціальному пакеті N? NPU 5808417, містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), маса якого становить 0,090 г. Надана на експертизу 1 (одна) таблетка овальної форми з відтиском «7.5 Z», яка знаходиться в спеціальному пакеті N? NPU 5808417, містить у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон, маса якого становить 0,007 г.

Відповідно до наказу МОЗ N? 490 від 17.08.2007, димедрол (дифенгідрамін) відноситься до сильнодіючих лікарських засобів, обіг яких згідно ст. 19 Закону України про лікарські засоби обмежено.

Зокрема досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи не погашені судимості, та будучи раніше засудженим за кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, не маючи відповідного дозволу на зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів, діючи умисно, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», порядку провадження діяльності, пов?язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N? 589 від 03.06.2009, повторно у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, місці та спосіб, придбав наркотичний засіб - метадон, який незаконно зберігав з невстановленому місці для подальшого збуту.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел направлений н незаконний збут наркотичних засобів, переслідуючи корисливий мотив, 07.03.2026 ОСОБА_5 близько 17:30, перебуваючи на подвір?ї господарства з місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , незаконно, повторно, збув, шляхом продажу за 500 гривень, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( особі із зміненими даними), який залучений в якості покупця для проведення контролю за вчиненням злочину особи у форміоперативної закупки, 3 пігулки препарату замісної терапії «Метафін-ІС», який містить в собі наркотичний засіб метадон.

Окрім цього, досудовим розслідування встановлено, ОСОБА_5 умисно, керуючись корисливим мотивом, порушуючивстановлений законом порядок обігу сильнодіючих лікарських засобів всупереч ст.19 Закону України «Про лікарські засоби» та наказу МОЗ N? 490 від 17.08.2007, повторно у невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, придбав сильнодіючий лікарський засіб - димедрол, який незаконно зберігав у невстановленому місці для подальшого збуту.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут сильнодіючих лікарських засобів, переслідуючи корисливий мотив, 07.03.2026 ОСОБА_9 близько 17:30, перебуваючи на подвір?ї господарства за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , повторно, незаконно збув, шляхом продажу за 500гривень, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( особі із зміненими даними), який залучений в якості покупця для проведення контролю за вчиненням злочину особи у формі оперативної закупки, 2 пігулки сильнодіючого лікарського засобудимедрол.

07.03.2026 о 18:18, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , затримано впорядку ст.208 КПКта 08.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненнікримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 307 ч. 1 ст. 321 та ч. 3 ст.321 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йомудіянь підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:- протоколом вручення грошових коштів та огляду покупця, та огляду та вилучення від 16.02.2026, який підтверджує факт вручення грошових коштів вручених оперативному закупному та вилучення вказаних наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів, які в подальшому підтверджують причетність ОСОБА_11 до збуту наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів; - протоколом вручення грошових коштів та огляду покупця, та огляду та вилучення від 07.03.2026, який підтверджує факт вручення грошових коштів вручених оперативному закупному та вилучення вказаних наркотичних засобівта сильнодіючих лікарських засобів, які в подальшому підтверджують причетність ОСОБА_10 до збуту наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів; - протоколами допиту свідків оперативного закупного та понятих які були присутні під час проведення оперативної закупки за 16.02.2026 та 07.03.2026, які підтверджують, причетність ОСОБА_10 до збуту наркотичних засобів; -висновком експерта N? КСЕ-19/125-25/9089-НЗПРАП, який підтверджує, що вилучені пігулки 16.02.2026 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадон масою 0,042 г та сильнодіючими лікарськими засобами дифенгідрамін (димедрол), маса якого становить 0,090 г та зопіклон, маса якого становить 0,007; - протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 07.03.2026 року, під час особистого обшуку у ОСОБА_5 вилучено грошові кошти в сумі 300 гривень номіналом по 100 гривень, які були вручена(оперативному закупному) для проведення контролю за вчинення злочину, ОСОБА_12 за 07.03.2026; - протоколом обшуку від 07.03.2026 року під час якого виявлено та вилучено документи про отримання ОСОБА_5 підтримувальної замісної терапії в трьох лікувальних закладах; - речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Зібрані фактичні дані в своїй сукупності дають підстави обгрунтовано підозрювати ОСОБА_10 у вчиненні умисних тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307,ч. 1 ст. 321 та ч. 3 ст. 321 КК України, санкцією яких передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років;

Стороною обвинувачення встановлено наявність ризиків, передбаченихп. п. 1, 3,4, та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:?Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду?(п.1 ч.1 ст.177)обгрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_13 , офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, міцних соціальних зв?язків, має значний кримінальний досвід, що підтверджується неодноразовими засудженнями за тяжкі кримінальні правопорушення, серед яких: розбої, крадіжки, незаконне зберіганнянаркотичних засобів. Більшість вироків були виконані із застосуванням ст. 71 та75 КК України, однак підозрюваний систематично продовжував вчиняти кримінальні правопорушення під час дії іспитових строків. Також беручи до уваги, що останній був засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України, відбуваючи покарання у виправній колонії, що свідчить про сталість кримінальної ОСОБА_14 .Така поведінка свідчить про стійку злочинну спрямованість, зневагу до закону, рішень суду та правоохоронних органів. Враховуючи тяжкість санкції ч.2 ст. 307 КК України (6-10 років позбавлення волі), усвідомлення реальної перспективи отримання покарання у вигляді позбавлення волі, а також значний досвід уникнення відповідальності, існує реальний ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що за матеріалами кримінального провадження встановлено, що у сприянні та розкриті кримінального правопорушення, був залучений гр. ОСОБА_15 , ( дані якого змінені у зв?язку із застосуванням до останнього заходів безпеки) та з ОСОБА_16 , безпосередньо знайомий. 3 огляду на попередні вироки за розбій, грабіж, а також на підтверджені кримінальні зв?язки, існує високий ризик того, що ОСОБА_5 буде впливати на цю особу з метою узгодження позицій.Для слідства, важливе значення мають показання ОСОБА_8 ( оперативного закупного) та свідків, а також інші докази, які можуть бути спотворені внаслідокумовлянь, залякування, шантажу, підкупу.Характер особи, дані про її кримінальне минуле, а також встановлені ризики дають підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків або іншого учасника кримінального правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності.Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України (перешкоджання кримінальномупровадженнюіншимчином).У межах даного кримінального провадження досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_17 здійснював незаконний збут наркотичного засобу метадону та сильнодіючих лікарських засобів у різні дати (16.02.2026 та07.03.2026), що свідчить про системність протиправної діяльності та можливу наявність невстановлених джерел придбання і каналів постачання заборонених речовин. На теперішній час повне коло осіб, причетних до незаконного обігу наркотичних засобів, не встановлено. Перебуваючи на волі, підозрюваний, усвідомлюючи обсяг зібраних доказів та тяжкість інкримінованих йому злочинів, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом узгодження позиції з можливими співучасниками, попередження інших осіб про проведення слідчих (розшукових) дій, приховування відомостей щодо джерел походження наркотичних засобів, атакожнезаконного збуту. Зазначені обставини свідчать про наявність реального ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином у розумінні п.4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України (вчинення іншого кримінального правопорушення). ОСОБА_18 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, має непогашені судимості та, незважаючи на застосування до нього покарань, пов?язаних із позбавленням волі та іспитовими строками, знову підозрюється у вчиненні умисних корисливі злочинів, що свідчить про стійку злочинну спрямованість його поведінки. Інкриміновані діяння мають повторний та системний характер і пов?язані з отриманням неправомірної матеріальної вигоди, що дає пілстави вважати про наявність реального ризику продовження незаконної діяльності у разі перебування підозрюваного на волі.

Враховуючивикладене, будь-який більш м`який запобіжний захід не дасть змоги уникнути даних ризиків, тому слідчий і звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із обранням застави в розмірі 266 240 грн. (80 п.м.д.п.о.).

Слідчий та прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому доводи та просили його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні обставини викладені у підозрі категорично заперечив, вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.321, ч.3 ст.321 КК України не визнав. Вказав, що дійсно є наркозалежною особою, отримує замісну терапію в двох лікувальних закладах. Збутом наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів не займається. Виявлення працівниками поліції в нього грошових коштів нібито за продаж наркотичних засобів, вважає провокацією. Просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати інший не пов`язаний з позбавлення волі у виді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Свої заперечення мотивує тим, що висунута підозра не підтверджена жодними доказами і посилання слідчого на ризики є припущеннями. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор та слідчий категорично заперечили з приводу застосування іншого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскількиз урахуванням обставин справи та особи підозрюваного, не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора та слідчого в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, вивчивши зміст клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Порядок застосування запобіжних заходів визначений ст.194 КПК України. Клопотання та матеріали, якими обґрунтовується органом досудового слідства необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, погоджене з прокурором та у відповідності до ч.2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному та його захиснику.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч.5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Європейської Конвенції про захист прав людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. UnitedKingdom, § 34).

Згідно повідомлення про підозру від 08.03.2026 ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.321, ч.3 ст.321 КК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_5 необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і в ході судового розгляду.

Більше того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання" /див. п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" №35615/06 від 13.11.07 р./.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що сукупність наданих слідчим та прокурором доказів, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 можливо скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 307, ч.1 ст.321, ч.3 ст.321 КК України, та на даному етапі досудового слідства є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

При цьому, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

В поданому клопотанні слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя констатує, що в конкретній ситуації існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, з урахуванням тяжкості покарання в співставленні з характеризуючими даними щодо підозрюваного та початковою стадією досудового розслідування, є достатньо високими.

Враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, відомості про особу підозрюваного, відсутність офіційної роботи та постійного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків, які б забезпечували його перебування за місцем проживання, не визнання вини в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, обставини вчинених кримінальних правопорушеннь, складність провадження та початкову стадію досудового слідства, вагомість доказів, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведено недостатність застосування до підозрюваного на початковому етапі інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вище вказаних ризиків.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового слідства застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ані вище вказаним ризикам, ані забезпечити охорону загальносуспільних інтересів.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Крім того, заявляючи вимогу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту стороною захисту не вказано за якою адресою має бути обраний такий вид запобіжного заходу, кому належать помешкання, де підозрюваний має намір проживати на строк дії обраного запобіжного заходу, не надано заяв власника житла про те, що він не заперечує проти проживання підозрюваного в належних йому помешканнях, тощо.

Слідчий суддя враховує, що у відповідності до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського Суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не позбавляє права підозрюваного або ж його захисника порушувати питання про зміну обраного йому запобіжного заходу за умови надання відповідних аргументів чи доказів, які не були враховані судом при прийнятті рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України, передбачено, що розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого та прокурора про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ч.1,3,4,5 ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного, а також те, що кримінальне провадження знаходиться на початковому етапі, та з огляду на обставини кримінальних правопорушень, розмір застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде співмірним та пропорційним щодо конкретної особи, необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У разі внесення підозрюваним застави, суд вважає за необхідне покласти на нього певні обов`язки, з передбачених ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176 178, 181, 183, 184, 193-196, 205, 209, 369-372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000110 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.321, ч.3 ст.321 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Строк взяття під варту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його затримання, тобто з 18 год. 18 хв. 07 березня 2026 року.

Призначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) грн. 00 коп., після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 , звільняється з під варти під заставу.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) заборонити спілкуватися із свідками, спілкуватися з ними з дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) здати на зберігання слідчому, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності).».

Зобов`язати слідчого, який вніс клопотання повідомити родичам затриманого про взяття його під варту.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, направити до Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області для виконання, слідчому та прокурору - для відома.

Строк дії ухвали визначити до 18 год 18 хв. 05 травня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_19