ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2/26

Провадження № 11-сс/820/100/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2026 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що листом керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, що розташоване у місті Хмельницькому ОСОБА_6 від 09.12.2025 року, повідомлено заявника, що ТУ ДБР у м. Хмельницькому перевірено факти, викладені у заяві ОСОБА_5 , однак об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення встановлено не було, у зв`язку із чим відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, заявник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, та постановити нову. Апелянт просить повернути матеріали кримінального провадження до суду першої інстанції з внесенням відомостей до ЄРДР про злочин, скоєний службовою особою за п.7 ч.1 ст. 162, ст. 365 КК України- відкриття конфіденційної інформації, яка охороняється Законом, перевищення влади або службових повноважень. Вказує, що працівником Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_7 відкрито конфіденційну інформацію стільникового зв`язку Київстар стороннім особам з подальшою обробкою інформації, на що не було відповідної ухвали суду, та розпоряджень на це. Апелянт стверджує, що прокурор ОСОБА_7 свідомо порушив п.7 ч.1 ст. 162 КПК України, ч.1 ст. 365 КК України та виніс постанову від 10.09.2025 54/3-6889-25, де доручив конфіденційну інформацію отримати в закритому судовому засіданні, без ухвали суду, на ознайомлення і обробку стороннім особам ГУНП Хмельницької області. Крім того, ОСОБА_5 вказує, що отримавши незаконне розпорядження, без ухвали суду, ГУНП Хмельницької області обробило та надало оброблену конфіденційну інформацію від вересня місяця 2025. Звертає увагу, що слідчим суддею незаконно, безпідставно відхилене його звинувачення.

Заслухавши суддю доповідача, заявника ОСОБА_5 , на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що вказана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з приписами статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіривши доводи апеляційної скарги заявника, колегія суддів вважає їх безпідставними.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі і бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.

Слідчий суддя, в даному випадку, не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_5 подав заяву до ТУ ДБР в м. Хмельницький про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.7 ч.1 ст. 162, ст. 365 КК України прокурором Полонського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_7

09.12.2025 керівником першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у місті Хмельницькому складено довідку №3314кп/х/14-01-01-93063/2025 про результати перевірки за зверненням ОСОБА_5 , згідно з якою об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення встановлено не було, у зв`язку із чим відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя, перевіривши всі доводи скарги ОСОБА_5 , відмовив йому у її задоволенні.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками слідчого судді та вважає безпідставними та необґрунтованими апеляційні доводи ОСОБА_5 .

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.

Внесення відомостей до ЄРДР, врегульовано також Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора України від 30 червня 2020 №298 з наступними змінами). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості, в тому числі про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведеного потерпілим, заявником чи виявленого з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст.214 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року, у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст частини l статті 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.09.2021, у справі №556/450/18, відповідно до якої підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Відтак, з аналізу викладених вище норм законодавства та позицій касаційної інстанції вбачається відсутність обов`язку у відповідальних осіб вносити будь-які відомості, які надходять до них, а лише ті, які у своїй сукупності певним чином вказують на можливість існування складу того чи іншого кримінального правопорушення, тобто передбачається початкова оцінка обґрунтованості такої заяви чи повідомлення, навіть якщо це прямо не вказано у КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що немає підстав для задоволення поданої ОСОБА_5 апеляційної скарги, оскільки, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що заява ОСОБА_5 не містить достатніх об`єктивних даних, які б підтверджували реальність конкретної події кримінального правопорушення, а відтак, уповноваженою особою Полонського відділу Шепетівської окружної прокуратури, не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, про яку йдеться у поданій скарзі.

Ставлячи питання про скасування ухвали слідчого судді, ОСОБА_5 конкретних фактів порушення прав та законних інтересів органами поліції та прокурором Полонського відділу Шепетівської окружної прокуратури не навів, а виключно обмежився перерахунком та декларуванням норм процесуального права. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Щодо доводів апелянта про те, що працівником Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_7 відкрито конфіденційну інформацію стільникового зв`язку Київстар стороннім особам з подальшою обробкою інформації, на що не було відповідної ухвали суду та розпоряджень, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, з огляду на таке.

Апелянт не довів яку саме інформацію отримано, у чому полягає її конфіденційність, що для її отримання обов`язково вимагалась ухвала слідчого судді, не кожна інформація оператора зв`язку потребує ухвали слідчого судді чи суду.

Крім того, твердження про передачу «стороннім особам» є голослівним та не підтверджене доказами та матеріалами справи.

Посилання апелянта на те, що прокурор ОСОБА_7 свідомо порушив п.7 ч.1 ст. 162 КПК України, ч.1 ст. 365 КК України, та виніс постанову від 10.09.2025 54/3-6889-25, де доручив конфіденційну інформацію отримати в закритому судовому засіданні без ухвали суду, на ознайомлення і обробку стороннім особам ГУНП Хмельницької області, апеляційний суд відхиляє, оскільки таке ґрунтуються виключно на вільному тлумаченні норм законодавства.

Доводи ОСОБА_5 про те, що слідчим суддею незаконно, безпідставно відхилене вказане звинувачення, є необґрунтованими, з огляду на зміст судового рішення.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта і про те, що суддею порушено ст. 370 КПК України. Оскільки з оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції дослідив матеріали, надав належну оцінку доводам, ухвалив обґрунтоване та вмотивоване рішення. Незгода апелянта з висновками суду, не є підставою для скасування ухвали.

Апеляційна скарга не містить нових доказів, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення у діях прокурора.

Твердження ОСОБА_5 зводяться до переоцінки обставин та суб`єктивного трактування процесуальних норм.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумнів в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_5 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали є безпідставними.

За наведених обставин, слідчий суддя правильно відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. З таким висновком слідчого судді погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Відтак, підстав вважати, що в заяві ОСОБА_5 містяться відомості саме про злочин, і є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину в діях прокурора ОСОБА_7 немає, так як відсутнє фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

З урахуванням викладеного, порушень, які б давали підстави для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено, тому апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої апеляційної скарги.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2026 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 , поданої на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2