Єдиний унікальний номер судової справи 201/2914/26
Номер провадження 1-кс/201/780/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії покладених на ОСОБА_4 передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, подане в межах кримінального провадження, внесеного 19 серпня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000827 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зі слів з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , 2022 року народження, ОСОБА_7 , 2025 року народження, військовослужбовця за призовом, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді стрільця 3-го відділення 1-го патрульного взводу 3-ї патрульної роти 1-го патрульного батальйону, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2026 року прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000827 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2025 року звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку дії передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Свої доводи прокурор вмотивував тим, що за викладених у клопотанні обставин ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у тому, що після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, а саме о 23 годині 03 хвилин 10.06.2025 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 діючи умисно, з особистих мотивів, перебуваючи у с. Фонтанка Лиманського району Одеської області, (точне місце під час досудового розслідування не встановлено), за допомогою свого мобільного телефону марки «Motorola moto g32 XT2235-2» з обліковим записом у месенджері «Telegram» з акаунту « ОСОБА_8 », зареєстрованого за номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 та з унікальним НОМЕР_3 під ім`ям користувача « ОСОБА_9 » з метою надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, надав відомості представнику спеціальної служби Російської Федерації - співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований в месенджері «Telegram» за номером НОМЕР_4 , під ім`ям користувача « ОСОБА_11 » надіслав у вигляді текстових повідомлень передав інформацію щодо мобільних груп протиповітряної оборони Сил оборони України, які знаходяться на земельній ділянці, що розташована в оточенні АДРЕСА_2 та провулка Лісного із західної сторони АДРЕСА_2 .

Вказана інформація про місця розташування особового складу підрозділів ЗС України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом ЗС України, Міністерством оборони України, Головним Управлінням розвідки Міністерства оборони України на офіційних сторінках, інших медіа-ресурсах або ЗМІ.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні державної зради, тобто в діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: наданні представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

06 січня 2026 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, про що складено відповідний протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06 січня 2026 року.

06 січня 2026 року слідчий слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_12 за погодженням з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

08 січня 2026 року ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра (справа №201/209/26. провадження №1-кс/201/43/2026) відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 06 березня 2026 року, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 266 240 гривень. У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти, на останнього покладенні обов`язки: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи, носити електронний засіб контролю, утриматись від спілкування в будь-який спосіб з будь-якою особою, яка перебуває не непідконтрольній території України, на території Російської Федерації, а також особами які являються чи будь-яким чином пов`язані зі збройними силами Російської Федерації.

12 січня 2026 року ОСОБА_4 був звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застави.

21 січня 2026 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 08 січня 2026 року відносно ОСОБА_4 - без змін.

27 січня 2026 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №28 від 28 січня 2026 року ОСОБА_4 зарахований до особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

27 лютого 2026 року за результатами проведення досудового розслідування складено обвинувальний акт, який разом із клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України направлено до Доброславського районного суду Одеської області для здійснення судового провадження.

03 березня 2026 року ухвалою Доброславського районного суду Одеської області підготовче судове засідання за обвинувальним актом відносно обвинуваченого ОСОБА_4 призначено на 15 годину 12 березня 2026 року.

Метою та підставами продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків слугували ризики, які були встановлені під час досудового розслідування і які враховувались під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики.

На підтвердження наявності ризику можливих спроб обвинуваченого переховуватись від суду свідчать такі обставини, як тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, тому обвинувачений ОСОБА_4 розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду.

Наявність передбаченого п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтована тим, що обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити спілкуватися з представником іноземної держави - представником спеціальної служби Російської Федерації, співробітником ФСБ РФ та вчинити інше кримінальне правопорушення.

За наведених обставин, прокурор клопочить перед слідчим суддею про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з постійного місця дислокації без дозволу суду; утримуватись від спілкування в будь-який спосіб із будь-якою особою, яка перебуває не непідконтрольній території України, на території Російської Федерації, а також особами які являються чи будь-яким чином пов`язані зі збройними силами Російської Федерації.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку покладених обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та просила його задовольнити з наведених у клопотанні підстав.

Під час розгляду клопотання уточнила, що на обвинуваченого ОСОБА_4 слід покласти обов`язок - не відлучатися з постійного місця дислокації військової частини, в якій останній проходить військову службу, без дозволу суду, оскільки станом на момент ухвалення слідчим суддею рішення про застосування до ОСОБА_4 застави та покладення передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, останній не проходив військову службу та мешкав за місцем свого проживання.

Під час розгляду клопотання додатково надала ухвалу колегії суддів Доброславського районного суду Одеської області від 03.03.2026 року про призначення підготовчого судового засідання за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 на 12 березня 2026 року, тобто після закінчення строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а також довідку за підписом секретаря Доброславського районного суду Одеської області ОСОБА_13 від 06.03.2026 року за вихідним № 504/863/26/3770/2026, з якої встановлено, що в межах розгляду справи № 504/863/26 подане прокурором клопотання про продовження строку покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 в порядку ст. 194 КПК України обов`язків суддею ОСОБА_14 не розглядалося.

Захисник ОСОБА_15 через систему «Електронний суд» 06.03.2026 року подав клопотання про закриття провадження з розгляду клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду з наступних підстав: 1) у слідчого судді відсутні повноваження для розгляду вказаного клопотання, оскільки стадія досудового розслідування завершилася та ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 03.03.2026 року призначено підготовче судове засідання за обвинувальним актом відносно його підзахисного; 2) прокурором порушено передбачений кримінальним процесуальним законом 5-тиденний строк подачі клопотання до закінчення дії попереднього судового рішення; 3) строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, закінчився о 23 годині 59 хвилин 59 секунд 05 березня 2026 року, а тому розгляд клопотання здійснюється поза межами строку дії попередньої ухвали; 4) прокурор просить продовжити строк дії обов`язків, які не застосовувалися до ОСОБА_4 .

Перед початком розгляду клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії покладених на ОСОБА_4 передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, обвинувачений відмовився на підставі ст. 54 КПК України від захисника ОСОБА_15 та залучив до участі у розгляді вказаного клопотання захисника ОСОБА_5 .

Під час судового розгляду захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали клопотання адвоката ОСОБА_15 та просили надати викладеним у ньому доводам відповідну правову оцінку в нарадчій кімнаті.

У свою чергу захисник ОСОБА_5 через систему «Електронний суд» 05 березня 2026 року подав письмові заперечення на клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на ОСОБА_4 передбачених ст. 194 КПК України обов`язків та просив відмовити у задоволенні цього клопотання.

Свою позицію мотивував тим, що стороною обвинувачення порушено процесуальний строк, передбачений ч. 6 ст. 199 КПК України для подачі вказаного клопотання на чому неодноразово наголошував Верховний Суд, та вважав, що слідчий суддя не має повноважень його розглядати, оскільки обвинувальний акт направлений до суду і підготовче судове засідання вже призначене на 12 березня 2026 року.

Зазначив, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є абстрактними і такими, що не підтверджені жодними фактами. Зауважив на тому, що його підзахисний ОСОБА_4 належним чином виконує покладені на нього обов`язки, будь-яких порушень з боку ОСОБА_4 не встановлено. Вважав, що оскільки обвинувальний акт направлений до суду відсутній ризик впливу на докази, оскільки вони уже зібрані.

Зазначив, що якщо слідчий суддя дійде до висновку про необхідність розгляду клопотання сторони обвинувачення по суті, просив змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт за місцем проживання ОСОБА_4 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав подані ним письмові заперечення та просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії покладених на ОСОБА_4 передбачених ст. 194 КПК України обов`язків. Під час розгляду вказав, що його підзахисний має вищу освіту, проходить військову службу, з 06.01.2026 року жодним чином не перешкоджав здійсненню досудового розслідування та має намір довести в суді свою невинуватість.

Просив змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 на нічний домашній арешт за місцем проживання та повернути заставу останньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав правову позицію захисника ОСОБА_5 та висловив тезу про те, що він жодним чином не перешкоджає кримінальному провадженню і демонструє належну процесуальну поведінку, подане прокурором клопотання пов`язане виключно з його єврейською національністю.

Зазначив, що до затримання він проживав із родиною та двома малолітніми дітьми, працював бухгалтером в ФОП ОСОБА_16 , виконував роботу на фрілансі щодо консультування людей, був волонтером, з 27.01.2026 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 НГУ.

Повідомив, що обставини інкримінованого кримінального правопорушення він не визнає, не спілкувався в телеграмі із користувачем « ОСОБА_17 », не передавав інформацію щодо знаходження військовослужбовців ЗСУ представникам РФ або іншим особам.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії покладених обов`язків підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: -переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; -знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; -незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; -вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, може зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених судом; 5) не відвідувати місця, визначені судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України вказані обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності строк дії обов`язків може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. З огляду на приписи ч. 4 ст. 199 КПК слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії обов`язків згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування запобіжного заходу.

Системний аналіз положень ст. 194, 199 КПК, які регулюють загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу, дають слідчому судді підстави вважати, що під час розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного, обвинуваченого, необхідно перевірити існування ризиків, які були заявлені прокурором відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК та чи є обставини, що обґрунтовують необхідність покладення таких обов`язків.

Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним, обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час розгляду поданого прокурором клопотання встановлено, що 06 січня 2026 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, про що складено відповідний протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06 січня 2026 року.

06 січня 2026 року слідчий слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_12 за погодженням з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

08 січня 2026 року ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра (справа №201/209/26. провадження № 1-кс/201/43/2026) відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 06 березня 2026 року, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 266 240 гривень. У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти, на останнього покладенні обов`язки: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи, носити електронний засіб контролю, утриматись від спілкування в будь-який спосіб з будь-якою особою, яка перебуває не непідконтрольній території України, на території Російської Федерації, а також особами які являються чи будь-яким чином пов`язані зі збройними силами Російської Федерації.

12 січня 2026 року ОСОБА_4 був звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застави.

21 січня 2026 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 08 січня 2026 року відносно ОСОБА_4 залишено без змін.

27 січня 2026 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №28 від 28 січня 2026 року ОСОБА_4 зарахований до особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

27 лютого 2026 року за результатами проведення досудового розслідування складено обвинувальний акт, який разом із клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України направлено на розгляд до Доброславського районного суду Одеської області.

03 березня 2026 року ухвалою Доброславського районного суду Одеської області за обвинувальним актом відносно обвинуваченого ОСОБА_4 призначено підготовче судове засідання на 15 годину 12 березня 2026 року.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на ОСОБА_4 передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з того, що підставою для продовження строку дії обов`язків є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому суддю, що обвинувачений може здійснювати дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглядаючи доводи прокурора про доцільність продовження ОСОБА_4 строку дії покладених на нього передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, слідчий суддя не вирішуючи наперед питання щодо доведеності чи недоведеності винності обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, вважає, що, в даному випадку, є обов`язкова умова - conditionsinequanon правомірності затримання, а саме обґрунтована підозра, що обвинувачений вчинив злочини, що підтверджується скеруванням до суду обвинувального акту.

Отже, у даному випадку, клопотання про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків вирішується на тій стадії судового провадження, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання припинила існувати і на заміну їй було висунуте обвинувачення.

До того ж, під час розгляду були досліджені додані прокурором до клопотання матеріали досудового розслідування, які у своїй сукупності вказують про причетність обвинуваченого ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акту шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, при вирішенні питання про необхідність застосування запобіжного заходу на стадії судового провадження вирішальним є питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи наявність існування наведених прокурором ризиків, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення у повній мірі доведена висока ступінь ймовірності можливих спроб обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виходячи з наступного.

На підтвердження продовження існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику свідчать такі обставини, як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, що з великою часткою ймовірності може спонукати останнього до переховування від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_4 , з огляду на конкретні обставини інкримінованого злочину, буде мати можливість спілкуватися з представником іноземної держави - представником спеціальної служби Російської Федерації, співробітником ФСБ РФ та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Діставшись висновку про існування наведених вище ризиків, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і слідчий суддя вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і визнає існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Разом з цим, вирішуючи клопотання прокурора слідчий суддя враховує і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має вищу освіту за спеціальністю «Облік та аудит», одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , 2022 року народження, ОСОБА_7 , 2025 року народження, раніше не судимий, до затримання працював бухгалтером в ФОП ОСОБА_16 , з 27 січня 2026 року є військовослужбовцем за призовом та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді стрільця 3-го відділення 1-го патрульного взводу 3-ї патрульної роти НОМЕР_5 патрульного батальйону, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також зважає на вид і ступінь встановлених ризиків, тяжкість інкримінованого злочину, обстановку в якій вчинено злочини, зокрема, у період воєнного стану в країні, а тому приходить до висновку про необхідність продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На переконання слідчого судді, наведені вище обставини щодо наявності у ОСОБА_4 постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, двох малолітніх дітей, у певній мірі зменшують встановлені ризики, але не нівелюють їх взагалі, і не можуть слугувати підставою для зміни запобіжного заходу та повернення застави, оскільки вказанні обставини існували і до інкримінованих подій, проте не стали стримуючим фактором для запобігання протиправної поведінки обвинуваченого.

В цьому контексті, доводи захисника ОСОБА_5 про можливість зміни запобіжного заходу на домашній арешт та повернення застави є непереконливими та такими, що суперечать вимогам ч. 6 ст. 176 КПК України, які за умови обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, передбачають застосування запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою з правом суду визначення або не визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Завдання, для виконання якого прокурор звернувся з цим клопотанням, зокрема, запобігти вчиненню обвинуваченим дій, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України може бути виконане саме шляхом продовження строку дії покладених за попереднім рішенням суду обов`язків, які передбачені законодавцем для запобігання вказаним ризикам.

За наведених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії покладених передбачених ст. 194 КПК України обов`язків на 60 днів, тобто до 04 травня 2026 року, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з постійного місця дислокації військової частини, в якій обвинувачений проходить військову службу без дозволу суду; утримуватись від спілкування в будь-який спосіб із будь-якою особою, яка перебуває не непідконтрольній території України, на території Російської Федерації, а також особами які являються чи будь-яким чином пов`язані зі збройними силами Російської Федерації.

Оцінюючи доводи сторони захисту, викладені у письмових запереченнях, слідчий суддя зазначає наступне.

Доводи сторони захисту про відсутність у слідчого судді повноважень здійснювати розгляду поданого прокурором клопотання про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків передбачених ст. 194 КПК України після направлення обвинувального акту до суду, є непереконливими та такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частиною 6 статті 199 КПК України, передбачено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

З супровідного листа Донецької обласної прокуратури від 27.02.2026 року за вихідним № 10-505ВИХ-26 встановлено, що на адресу Доброславського районного суду Одеської області направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та клопотання про продовження строку дії покладених на останнього в порядку ст. 194 КПК України обов`язків.

Ухвалою колегії суддів Доброславського районного суду Одеської області від 03 березня 2026 року в справі № 504/863/26 (провадження № 1-кп/504/480/26) за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 призначено підготовче судове засідання на 15 годину 30 хвилин 12 березня 2026 року, тобто після закінчення дії покладених на ОСОБА_4 передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, строк яких відповідно до попереднього судового рішення встановлений до 06 березня 2026 року.

З відповіді секретаря Доброславського районного суду Одеської області ОСОБА_13 від 06.03.2026 року за вихідним № 504/863/26/3770/2026 року встановлено, що клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків не розглядалося.

З огляду на вимоги ч. 6 ст. 199 КПК України, зважаючи на те, що строк дії попередньої ухвали щодо покладення на ОСОБА_4 передбачених ст. 194 КПК України обов`язків спливає 06 березня 2026 року до проведення підготовчого судового засідання, яке призначено 12 березня 2026 року, подане прокурором клопотання про продовження строку дії покладених слідчим суддею обов`язків колегією суддів Доброславського районного суду Одеської області, в провадженні якого перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , не розглянуте, подане прокурором ОСОБА_3 клопотання має бути розглянуто слідчим суддею Соборного районного суду міста Дніпра за місцем дислокації органу досудового розслідування.

Доводи сторони захисту про те, що строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України закінчився о 23 годині 59 хвилин 59 секунд 05 березня 2026 року, а тому розгляд клопотання здійснюється поза межами строку дії попередньої ухвали, є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08 січня 2026 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 березня 2026 року, із альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави в розмірі 266 240 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи, носити електронний засіб контролю, утриматись від спілкування в будь-який спосіб з будь-якою особою, яка перебуває не непідконтрольній території України, на території Російської Федерації, а також особами які являються чи будь-яким чином пов`язані зі збройними силами Російської Федерації.

Аналізуючи конструкцію речення ухвали Соборного районного суду міста Дніпра від 08 січня 2026 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в межах кримінального провадження № 0000827, слід дійти висновку, що в ній застосовано прийменник «до» разом із календарною датою « 06 березня 2026 року». У цьому випадку варто урахувати, що в українській мові прийменник «до» застосовується разом із календарною датою лише на позначення кінцевої дати чинності включно або виконання будь-якої дії.

Варто також урахувати, що в українській мові на позначення кінцевих дат вживаються два прийменники «до» та «по», зокрема, задля визначення меж певних строків. Між тим, сфери застосування вказаних прийменників розрізняються: «до» - вживають в офіційно-діловому стилі (передусім у текстах ділових документів - накази, заяви, розпорядження тощо); «по» - закріплений за розмовним стилем.

Отже, в офіційному вжитку для визначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь потрібно використовувати лише прийменник «до».

Слід також урахувати, що питання застосування прийменника «до» вирішувалось Верховним Судом в питаннях виконання зобов`язань за договорами, а також учинення певних процесуальних дій (строків).

Зокрема, у рішенні від 09.06.2020 (справа № 419/1965/18) Верховний Суд звертав увагу на те, що контракт, термін дії якого визначено з прийменником «до 27.06.2018» вказує, що саме ця дата і є останнім днем чинності дії трудового договору.

У постанові Верховного Суду (справа № 918/1195/21) від 27.09.2022 вирішувалось питання перебігу процесуального строку, зокрема останнього дня, протягом якого може бути вчинено дію - подання апеляційної скарги «до 22.07.2022».

Аналогічні правові позиції щодо застосування прийменника «до» на позначення кінцевої календарної дати були висловлені Верховним Судом у справах № 815/1298/17, 803/1387/17, 803/350/17, 815/4720/16, 814/4170/15, 927/490/18.

При цьому, указані рішення Верховного Суду ґрунтувались на листі Інституту української мови НАН України (від 31.03.2015 № 307/209), яким надано відповідну оцінку застосування прийменників «до» та «по» задля визначення календарної дати чинності або виконання певного зобов`язання. А саме, листом (за підписом директора Інституту, доктора філологічних наук, професора П. Ю. Гриценка) надано такі роз`яснення: 1. Прийменники «до» і «по» у українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь. У межах цього спільного вартового значення розрізняються лише сферами свого використання: «до» - вживають в офіційно - діловому стилі, передусім у текстах ділових документів - накази, заяви, розпорядження, «по» - закріплений за розмовним стилем. Отже, в офіційному вжитку для визначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь потрібно використовувати лише прийменник «до». 2. Кінцева дата 31.12.2015 входить до визначеного вартового терміну, вона є останньою в день чинності або виконання чого-небудь. Тому вживати після цієї дати прислівник «включно» є зайвим.

За вказаних обставин вжите словосполучення до «06 березня 2026 року» слід розуміти, що саме ця дата і є останнім днем включно для закінчення покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Доводи сторони захисту про те, що порушення прокурором строку, передбаченого ч. 1 ст. 199 КПК України для подачі клопотання про продовження строку дії покладених на обвинуваченого передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, тягне за собою повернення клопотання або залишення його без розгляду, є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону та висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 08 квітня 2020 року в справі № 263/15845/2019 ( провадження 51-6165км19) .

Так, порядок, визначений у статті 199 КПК України, до якої відсилає норма другого речення ч. 7 ст. 194 КПК України, застосовується у разі необхідності продовжити строк дії обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України і покладені на обвинуваченого ухвалою суду. Зокрема ч. 1 ст. 199 КПК України покладає на прокурора обов`язок подати клопотання про продовження строку дії обов`язків до суду не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали, якою на підозрюваного, обвинуваченого покладені відповідні обов`язки.

Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії обов`язків до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України). Зазначена норма є імперативною.

Зміст ч. 5 ст. 199 КПК України вказує на те, коли суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, а саме якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше покладення таких обов`язків на обвинуваченого.

Тобто ст. 199 КПК України встановлює два процесуальних строки: 1) строк на звернення прокурора з клопотанням про продовження строку дії обов`язків - не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали; 2) строк розгляду клопотання судом, які є строками виконання обов`язку, тому щодо таких строків не може поставати питання про їх поновлення.

Передбачений наведеною вище нормою частини першої статті 199 КПК України строк на звернення з клопотанням про продовження строку дії обов`язків має виключно процедурний (організаційно-забезпечувальний) характер і ч. 5 ст. 199 КПК України не пов`язує обов`язок суду відмовити у продовженні строку покладення на обвинуваченого обов`язків із недотриманням прокурором такого строку (із поданням прокурором клопотання за меншу кількість днів, аніж передбачено в ч. 1 ст. 199 КПК України).

Окрім того, положеннями чинного КПК України не передбачено можливість постановлення судом ухвали про повернення прокурору без розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, у зв`язку із порушенням прокурором строку на його подання до суду.

Отже, клопотання прокурора, подане до суду 05 березня 2026 року про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , слідчий суддя зобов`язаний розглянути до завершення строку дії ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08 січня 2026 року, тобто до 23 години 59 хвилин 59 секунд 06 березня 2026 року, незалежно від того, чи був дотриманий прокурором передбачений законом 5-тиденний строк для його подачі.

Тим більше, слід зазначити, що стороною обвинувачення 27 лютого 2026 року разом з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 до Доброславського районного суду Одеської області своєчасно у встановлені кримінальним процесуальним законом строки (ч. 1 ст. 199 КПК України) було подане клопотання про продовження строку дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків, втім, колегією суддів вказаного суду підготовче судове засідання призначене на 12 березня 2026 року, тобто після закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді, що, вочевидь, унеможливлює розгляд поданого прокурором клопотання до закінчення строку дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків.

Доводи сторони захисту про неможливість продовження строку дії обов`язку, який не був покладений на ОСОБА_4 за попередньою ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08 січня 2026 року, є непереконливими з огляду на наступне.

Дійсно ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08 січня 2026 року на ОСОБА_4 серед інших обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладений обов`язок не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Втім, як зазначає прокурор у клопотанні і під час цього розгляду, з 27 січня 2026 року ОСОБА_4 проходить військову службу за призовом, і, очевидно, не мешкає за місцем свого проживання, а перебуває на території військової частини, а тому є доцільним і логічним з урахуванням цих змін, які відбулися після ухвалення слідчим суддею рішення, покласти на обвинуваченого обов`язок не відлучатися саме з постійного місця дислокації військової частини, в якій він проходить військову службу, без дозволу суду.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193-194, 196, 199, 205, 372, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії покладених на ОСОБА_4 передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, подане в межах кримінального провадження, внесеного 19 серпня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000827 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - задовольнити.

Продовжити на 2 (два) місяці строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з постійного місця дислокації військової частини, в якій останній проходить військову службу без дозволу суду; утримуватись від спілкування в будь-який спосіб із будь-якою особою, яка перебуває не непідконтрольній території України, на території Російської Федерації, а також особами які являються чи будь-яким чином пов`язані зі збройними силами Російської Федерації.

Строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків продовжений до 04 травня 2026 року.

Строк дії ухвали закінчується о 00 години 00 хвилин 00 секунд 05 травня 2026 року.

Ухвала щодо продовження покладених обов`язків підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 19 годині 00 хвилин 11 березня 2026 року.

Суддя: ОСОБА_1