"20" березня 2026 р. Справа № 363/1647/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород кримінальне провадження за № 0000821 від 23.092025 від за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить їх усунення.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що підстав для продовження запобіжного заходу немає, обвинувачений належним чином виконує покладені на нього обов`язки. Просила змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді особистого зобов`язання. Також вказувала на недоведеність обвинувачення та відсутність належних доказів вини. Звернула увагу на висновки слідчого судді, викладені в попередній ухвалі, щодо не підтвердження ризиків, а також на міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, який має постійне місце проживання, працевлаштований, утримує матір пенсійного віку, дружину та малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

Обвинувачений підтримав позицію захисника, заперечував проти задоволення клопотання та просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання, або на домашній арешт у нічний час. Зазначив, що порушень умов запобіжного заходу не допускав та сприяв досудовому розслідуванню.

Представник потерпілого та потерпілий просили клопотання прокурора задовольнити, звернувши увагу на обставини, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема його звільнення з органів поліції за порушення дисципліни.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 20 лютого 2026 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю за місцем його проживання з покладенням процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України суд під час підготовчого судового засідання має право вирішити питання про продовження запобіжного заходу з додержанням вимог розділу ІІ КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованих ризиків того, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені цією нормою.

Суд встановив наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому враховано тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що об`єктивно підвищує ймовірність ухилення обвинуваченого від суду.

Також суд вбачає наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки судовий розгляд не розпочато, потерпілі та свідки судом не допитані, що створює можливість незаконного впливу на них.

Дані про особу обвинуваченого, зокрема наявність постійного місця проживання, працевлаштування, сімейного стану та утримання членів сім`ї, свідчать про наявність соціальних зв`язків, однак не спростовують встановлених ризиків.

З урахуванням стадії судового розгляду, тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суд дійшов висновку, що продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Продовження запобіжного заходу є співмірним та не становить надмірного втручання у права обвинуваченого.

Доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків та посилання сторони захисту на попередню ухвалу слідчого судді суд не бере до уваги, оскільки питання про продовження запобіжного заходу вирішується з урахуванням обставин, що існують на момент розгляду клопотання.

Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу суд не вбачає, оскільки не забезпечить належного запобігання встановленим ризикам.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.315, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю строком на 2 місяці, тобто до 20 травня 2026 року включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 цілодобово залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , окрім розумного фактичного часу необхідного для прибуття за викликом суду, перебування в суді та участі в судових засіданнях, надання невідкладної медичної допомоги в закладах охорони здоров`я та в інших невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя чи здоров`я в умовах воєнного стану.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за викликом до суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає - с. Катюжанка Вишгороського району, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками та іншими особами у даному кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Вишгородське РУП ГУНП в Київській області.

Повний текст ухвали проголошено 26 березня 2026 року об 16:50.

Суддя ОСОБА_1