Справа № 761/4650/26
Провадження №1-кп/761/3253/2026
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду судовий розгляд кримінального провадження № 0000205 від 24.01.2026 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Черемошне Житомирського району Житомирської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 17.05.2023, за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі 17 травня 2023 року вироком Черняхівського районного суду Житомирської області смт. Хорошів за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, належних для себе висновків не зробив та, маючи не погашену судимість, вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Встановлено, що ОСОБА_5 , 23 січня 2026 року, приблизно о 06 годині 47 хвилини, маючи прямий умисел на вчинення таємного та повторного викрадення чужого майна (вчинення крадіжки), в умовах воєнного стану, який діє на території України відповідно до Указу Президента України від 31 жовтня 2025 року №793/2025, підійшов до прилавку кіоску «Кав`ярня-кондитерська хлібна кава», що розташований в підземному переході станції метро Площа Українських Героїв за адресою: місто Київ, вул. Велика Васильківська, 22, де помітив платіжний термінал POS-термінал Saturn Castles1000, серійний номер 95, який і обрав об`єктом свого злочинного умислу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно та повторно, з корисливих мотивів, будучи достовірно впевненим у тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити, 23 січня 2026 року, приблизно о 06 годині 47 хвилини, перебуваючи в підземному переході станції метро Площа Українських Героїв за адресою: місто Київ, вул. Велика Васильківська, 22, з прилавку кіоску «Кав`ярня -кондитерська хлібна кава», шляхом вільного доступу взяв (викрав) платіжний термінал POS-термінал Saturn Castles1000, серійний номер 95, вартістю 4144 гривні 45 копійок, який належить ФОП « ОСОБА_4 », РНОКПП НОМЕР_1 та сховав собі під куртку в якій був одягнений.

Після чого, ОСОБА_5 , разом з викраденим майном, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив ФОП « ОСОБА_4 », РНОКПП НОМЕР_1 матеріальної шкоди на суму 4144 гривень 45 копійок та у подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив, що повністю визнає вину в інкримінованому йому правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті. Причинами вчиненого назвав скрутне матеріальне становище. Запевнив суд у щирому каятті.

Прокурор у судовому засіданні просив розглянути кримінальне провадження не досліджуючи докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення визнане судом повністю доведеним, та ніким не оспорюється.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185 КК України.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи ОСОБА_5 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до тяжких злочинів, характер його діянь, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 неодружений, утриманців не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є раніше судимою особою. Так, вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 17.05.2023, ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений по відбуттю покарання 03.10.2025.

Обставинами, які відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання є щире каяття та сприяння розслідуванню провадження.

Обставини, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання - не встановлені.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в рамках межі покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України. Підстав для застосування положень ст. 69 та ст. 75 КК України, суд не вбачає.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

У кримінальному провадженні запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільних позовів, в рамках кримінального провадження не заявлено.

Інші заходи забезпечення у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Доля речових доказів у справі підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Речові докази: два ДВД-диски із записами камер відеоспостереження - зберігати в матеріалах кримінального провадження; платіжний термінал POS-термінал Saturn Castles1000, серійний номер 95 - залишити потерпілій ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави з відповідним призначенням платежів судові витрати на загальну суму 2 228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 копійок, за проведення судової товарознавчої експертизи від 26.01.2026 №СЕ-19/111-26/3773-ТВ.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1