Справа № 461/1019/26
Провадження № 1-кс/461/1082/26
УХВАЛА

24.02.2026 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хлівчани, Сокальського р-н., Львівської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000716 від 10.07.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 перебуваючи на посаді директора КП «Комунальник», будучи службовою особою, здійснюючи повноваження керівника підприємства, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи надані йому повноваження керівника очолюваного підприємства, розуміючи та знаючи, що він може розпоряджатися коштами та майном підприємства, усвідомлюючи, що реалізація побутових відходів, власником яких є Шептицької міська Рада, в особі КП «Комунальник», з метою забезпечення прибутку вказаного підприємства, проводиться виключно на договірних відносинах на підставі договорів укладених із фізичними чи юридичними особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, статуту КП «Комунальник», Закону України «Про управління відходами», 01.05.2025 одержав для себе неправомірну вигоду у розмірі 28 710 гривень, від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за безперешкодний відпуск останньому побутових відходів КП «Комунальник», а саме: скла (склобій) та пластику (ПЕТ-пляшка) за наступних обставин.

Так, у точно невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 30.04.2025, у ОСОБА_5 виник умисел на одержання для себе неправомірної вигоди, за безперешкодний відпуск ОСОБА_7 побутових відходів КП «Комунальник», а саме: скла (склобій) та пластику (ПЕТ-пляшка).

У подальшому ОСОБА_7 30.04.2025 забезпечивши прибуття на полігон побутових відходів КП «Комунальник», яки знаходиться на земельній ділянці із кадастровим номером :06:002:0049, яка розташована у м. Шептицький, Львівської обл., транспортних засобів із державним номерним знаками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , після чого, ОСОБА_5 , як керівник КП «Комунальник» організував завантаження у вказані транспортні засоби наступні побутові відходи: 1,47 т пет пляшка прозора, 1,22 т пет пляшка кольорова, 0,76 т пет пляшка хімія, 2, 11 т склобій змішаний, а також видачу ФОП ОСОБА_7 відповідних накладних.

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, 30.04.2025 о 17:34 год, підчас спілкування із ОСОБА_7 за допомогою месенджера «WhatsApp», повідомив останньому про необхідність надати йому неправомірну вигоду в сумі 26 710 грн. шляхом перерахування вказаних коштів на банківську карту № НОМЕР_3 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_5 за безперешкодний відпуск вищевказаних побутових відходів.

На виконання вищевказаної вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_7 01.05.2025 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, перерахував на банківську картку № НОМЕР_3 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_5 26 710 грн., які останній, діючи умисно з корисливих мотивів, одержав у якості неправомірної вигоди за вчинення і інтересах ОСОБА_7 дій з використанням свого службового становища, а саме за безперешкодний відпуск побутових відходів, а саме: 1,47 т пет пляшка прозора, 1,22 т пет пляшка кольорова, 0,76 т пет пляшка хімія, 2, 11 т склобій змішаний.

Крім цього, ОСОБА_5 перебуваючи на посаді директора КП «Комунальник», будучи службовою особою, здійснюючи повноваження керівника підприємства, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи надані йому повноваження керівника очолюваного підприємства, розуміючи та знаючи, що він може розпоряджатися коштами та майном підприємства, усвідомлюючи, що реалізація побутових відходів, власником яких є Шептицької міська Рада, в особі КП «Комунальник», з метою забезпечення прибутку вказаного підприємства, проводиться виключно на договірних відносинах на підставі договорів укладених із фізичними чи юридичними особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно з корисливих мотивів, повторно, всупереч інтересам служби, статуту КП «Комунальник», Закону України «Про управління відходами», 22.09.2025 одержав для себе неправомірну вигоду у розмірі 26 300 гривень, від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за безперешкодний відпуск останньому побутових відходів КП «Комунальник», а саме: скла (склобій) та пластику (ПЕТ-пляшка) та плівки н/с тюков за наступних обставин.

Так, у точно невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 26.08.2025, у ОСОБА_5 виник умисел на одержання для себе неправомірної вигоди, за безперешкодний відпуск ОСОБА_7 побутових відходів КП «Комунальник», а саме: скла (склобій) та пластику (ПЕТ-пляшка) та плівки н/с тюков.

У подальшому ОСОБА_7 26.08.2025 забезпечивши прибуття на полігон побутових відходів КП «Комунальник», яки знаходиться на земельній ділянці із кадастровим номером :06:002:0049, яка розташована у м. Шептицький, Львівської обл., транспортних засобів із державним номерним знаками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , після чого, ОСОБА_5 , як керівник КП «Комунальник» організував завантаження у вказані транспортні засоби наступні побутові відходи: 1,33 т пет пляшка кольорова тюков, 1,25 т пет пляшка хімія тюков, 0,57 т плівка н/с тюков, 1, 76 т склобій змішаний, а також видачу ФОП ОСОБА_7 відповідних накладних.

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, 26.08.2025 о 20:52 год, під час спілкування із ОСОБА_7 за допомогою месенджера «WhatsApp», повідомив останньому про необхідність надати йому неправомірну вигоду в сумі 26 300 грн. шляхом перерахування вказаних коштів на банківську карту № НОМЕР_3 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_5 за безперешкодний відпуск вищевказаних побутових відходів.

На виконання вищевказаної вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_7 22.09.2025 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, перерахував на банківську картку № НОМЕР_3 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_5 26 300 грн., які останній, діючи умисно з корисливих мотивів, одержав у якості неправомірної вигоди за вчинення і інтересах ОСОБА_7 дій з використанням свого службового становища, а саме за безперешкодний відпуск побутових відходів, а саме: 1,47 т пет пляшка прозора, 1,22 т пет пляшка кольорова, 0,76 т пет пляшка хімія, 2, 11 т склобій змішаний.

Слідчий зазначив, що станом на день подання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відтак просить слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий та прокурор в судовому засідання клопотання підтримали, просили суд задовільнити його в повному обсязі. Повідомили, що підозрюваний після викриття намагався втекти з місця вчинення кримінальних правопорушень та знищити відповідні речові докази, документи.

Підозрюваний та його захисник проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували. Захисник зазначив, що повідомлена ОСОБА_5 підозра є необґрунтованою. Вказав, що останній раніше неодноразово отримував від ОСОБА_7 кошти (в готівковій та безготівковій формах) по господарських договорах і як директор КП «Комунальник» і як голова громадської організації. Повідомив, що жодних доказів, того, що підозрюваний намагався втекти з місця вчинення кримінальних правопорушень та знищити відповідні речові докази, документи, стороною обвинувачення не надано. Просив слідчого суддю врахувати, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, зокрема останній одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання, є особою з інвалідністю ІІІ групи, займає посаду директора комунального підприємства та щомісячно отримує близько 40 тисяч грн. заробітної плати, займається активною волонтерською діяльністю, що підтверджується відповідними грамотами та подяками. З урахуванням вищевикладеного, вважав за можливе застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту або альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання частково, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000716 від 10.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України.

23.02.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

протоколом про результати проведення НСРД зняття інформації з електронних інформаційних систем від 25.07.2025 з додатками;

- протоколом про результати проведення НСРД зняття інформації з електронних інформаційних систем від 31.12.2025 з додатками;

-протоколом обшуку від 14.01.2026 року;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

За такого, доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, про яку повідомлено ОСОБА_5 відхиляються, оскільки обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами, які об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальними правопорушеннями, які йому інкримінуються, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити такі кримінальні правопорушення за викладених у повідомленні про підозру обставин, що є достатнім для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду свідчить те, що у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна і це може стимулювати підозрюваного до втечі, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин підозрюваний може незаконно перетнути державний кордон України, оскільки відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 ОСОБА_5 являється інвалідом 3 групи, що надає йому безперешкодну можливість виїзду за межі території України

- ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик підтверджується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення);

ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень. При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що в ході досудового розслідування не допитано всіх свідків, в тому числі працівників КП «Комунальник», а тому ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу, шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому користуюючись посадовим становищем, з метою зміни або відмови їх від показань.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

На виконання вимог закону слідчий суддя розглядає можливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу враховує таке:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 до вчинення ним корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан здоров`я підозрюваного. дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Медичних документів, які б підтверджували неможливість перебування ОСОБА_5 під вартою, стороною захисту суду не надано.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про те, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному та обмеження його конституційних прав у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини..

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Щодо розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Злочин інкримінований підозрюваному передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, суд враховує те, що розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави у випадку неналежного виконання процесуальних обов`язків буде достатнім стримуючим фактором. Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль для встановлення належного розміру застави. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених особі, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави.

Запобіжний захід у вигляді застави не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища особи (підозрюваного, обвинуваченого) та її родини, не є способом покарання, а скерована лише на забезпечення виконання покладених на таку особу обов`язків. При цьому слідчий суддя/суд має тільки переконатися, що обраний розмір застави здатний примусити таку особу виконувати обов`язки і не перешкоджати розслідуванню.

Належного обґрунтування застосування застави у максимальному розмірі, визначеному КПК України, випадок слідчим та прокурором не наведено. Фактично прокурор та слідчий посилаються на категорію злочину, залишаючи поза увагою принцип презумпції невинуватості.

На підставі ч.3 ст.183, ч. 5 ст. 182 КПК України, з врахуванням особи підозрюваного, інших обставин встановлених під час розгляду клопотання, в тому числі обставин визначених ст. 178 КПК України, матеріального та сімейного становища підозрюваного, стану його здоров`я, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у сумі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 199680 гривень.

Крім того, у частині 5 ст. 194 КПК України закріплено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Такі обов`язки, відповідно до ч. 7 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Такі обов`язки обумовлюються доведеністю існування ризиків та за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для ОСОБА_5 будуть здатними запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого, - задоволити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, тобто до 23 квітня 2026 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу, в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199680 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) грн., та у разі внесення застави покласти на підозрюваного строком на 60 діб наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із працівниками КП «Комунальник», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000716 від 10.07.2024 року;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В решті вимог клопотання відмовити.

Повний текст ухвали проголошено 27 лютого 2026 року о 15 год. 40 хв.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1