Справа № 183/8001/25
№ 1-кп/183/2153/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000764 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має базову середню освіту, неодруженого, офіційно не працючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19.04.2021 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;

24.06.2021 року Новомосковським міськрайонним судом в Дніпропетровській області за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.04.2021 року з покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

11.09.2024 року звільнений з Криворізької ВК Дніпропетровської області (№80) по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

17 червня 2025 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , прийшов в квартиру АДРЕСА_2 , де мешкає раніше знайома ОСОБА_5 . В цей час в приміщенні вищевказаної квартири знаходився раніше йому не знайомий ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_4 , знаходячись у вітальній кімнаті вищевказаної квартири, підійшов до підвіконня, де лежав його особистий телефон, поруч з мобільним телефоном марки Xiaomi Redmi 13 8/256 Gb, який належить ОСОБА_6 .

Побачивши на підвіконні телефон ОСОБА_6 , який лежав без нагляду, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно в умовах воєнного стану, а саме вказаного мобільного телефону марки Xiaomi Redmi 13 8/256 Gb.

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вказаний час та місці, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись тим, що ОСОБА_7 не контролює його дії та вони не помічені для оточуючих, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, взяв з підвіконня вітальної кімнати квартири АДРЕСА_2 , мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 13 8/256 Gb» чорного кольору, вартістю 4 513 гривень 00 копійок.

Після чого, утримуючи зазначене майно, покинув місце скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4513 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та зазначив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Вказав, що викрадене майно повернув потерпілому. У скоєному він щиро кається.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Отже суд, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно в умовах воєнного стану, доведена у повному обсязі і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки та визнанні вини.

До обставин, що обтяжують покарання згідно з ст. 67 КК України суд відносить рецидив кримінальних правопорушень.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, застосувати до ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті).

Також, з огляду на вказані обставини, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та відповідно до ст. 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 13 8/256 Gb - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 ; виписку по карті, якою розраховувався під час придбання мобільного телефону та скрін-шот здійснення платежу - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення судового експерта Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення експертизи №СЕ-19/105-25/10250-ТВ від 24.07.2025 у розмірі 2674 гривні 20 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1