Справа № 589/2932/25
Провадження № 1-кп/589/343/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000676 від 04.05.2025р. по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження № 0000676 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні 16.02.2026 р. прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою до двох місяців, посилаючись на наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання цього запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора. Зазначив, що ніяких злочинів він не вчиняв, а захищав себе та свою дівчину. На думку обвинуваченого, його дії органом досудового розслідування кваліфіковані неправильно. Вказував, що він не мав наміру застосовувати фізичну силу, навпаки заспокоював потерпілого, сподіваючись на мирне вирішення конфлікту. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник обвинуваченого також заперечував проти клопотання прокурора. Вважав клопотання прокурора необґрунтованим. Зазначив, що досліджені в судовому засіданні докази не підтверджують вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень. Просив суд врахувати, що хоча обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, зараз він веде законослухняний спосіб життя, має власне житло, отримує постійних дохід у вигляді пенсії. Крім того, має міцні соціальні зв`язки із донькою, його колишня дружина також спілкується із захисником стосовно розгляду справи. Таким чином, просив суд врахувати зазначені обставини та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19.12.2025р. строк тримання ОСОБА_5 під вартою спливає 17.02.2026 р.

Відображення принципів вирішення питання про продовження дії щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України. Згідно зазначених норм, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; репутація, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Доцільність продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу є наразі актуальною. На цей час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу як тримання під вартою, істотно не змінились.

Як вбачається з обвинувального акту та встановлено судом, ОСОБА_5 є особою середнього віку, раніше судимий за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину проти власності, зокрема розбою. Він обвинувачується, у тому числі, у вчиненні умисного особливо тяжкого корисливого злочину із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, за який йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років із конфіскацією майна. Обвинувачений є особою з інвалідністю 3 групи, розлучений, проживає з сам, утриманців не має, має повнолітню доньку, яка проживає окремо, в м.Києві, офіційно не працевлаштований.

У сукупності із викладеним покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його вини у вчиненні даного кримінального правопорушення, свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, що дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку та істотний ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Ризик вчинення обвинуваченим нового злочину також є цілком доведеним з огляду на наведені вище дані про особу обвинуваченого, що об`єктивно свідчать про наявність передумов для продовження обвинуваченим злочинної діяльності.

Наявність інших ризиків в судовому засіданні не доведено.

Суд враховує, що запобіжний захід має на меті, зокрема, попередження спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

При цьому, на переконання суду, застосування до обвинуваченого особистого зобов`язання, на чому наполягає сторона захисту, є недостатнім запобіжним заходом, оскільки він ґрунтується виключно на суб`єктивному ставленні обвинуваченого до своїх обов`язків та не містить дієвих механізмів контролю, здатних запобігти встановленим ризикам.

Зважаючи на те, що ризики, які стали підставою для обрання тримання під вартою, на даний час не зменшилися, суд вважає неможливим забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 шляхом застосування будь-якого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Враховуючи викладене та те, що 17.02.2026р. спливає строк дії існуючого запобіжного заходу та немає реальної можливості станом на цю дату завершити судовий розгляд, суд погоджується з доводами клопотання прокурора та вважає, що його слід задовольнити та продовжити ОСОБА_5 дію існуючого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14.04.2026 року, включно.

Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає за необхідне також застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи наведені обставини та тяжкість злочинів, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 , дані про його особу, майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працював, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути внесена до часу закінчення дії цієї ухвали, суд визнав необхідним покласти на ОСОБА_5 певні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 14 квітня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 266 240 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент до закінчення дії ухвали внести заставу в розмірі, визначеному в даній ухвалі.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого строком на 2 місяці наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1