Номер провадження 1-кс/754/374/26
Справа № 754/2235/26
У Х В А Л А

17 лютого 2026 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна, по матеріалах досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00030333 від 14.02.2026 року за ч. 1 ст. 203-2 КК України,

У С Т А Н О В И В :

16.02.2026 року до Деснянського районного суду м. Києва від прокурора Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 надійшло клопотання про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00030333 від 14.02.2026 року за ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на те, що СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, під час якого встановлено, що 14.02.2026 р. на спец-лінію «102» надійшло повідомлення з приводу здійснення незаконної діяльності з організації та проведення азартних ігор за адресою: АДРЕСА_1. Прибувши за викликом, працівники Деснянського УП ГУНП у м. Києві встановили, що за вказаною адресою дійсно проводилась незаконна діяльність у сфері азартних ігор, доступ до таких приміщень не обмежувався.?

14.02.2026 р. у період часу з 14 год. 20 хв. до 14 год. 49 хв. проведено обшук у нежитловому приміщенні за адресою: м. Київ, пр. Червоної Калини, 6, у ході якого виявлено та вилучено: 11 комп`ютерних моніторів, 6 системних блоків, генератор марки ITCPower 66S000PF, 411 комп`ютерних клавіатур, 14 комп`ютерних мишок.

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 16.02.2026 р., вилучені у ході проведення обшуку за адресою: м. Київ, пр. Червоної Калини, 6 речі, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000333.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна нежитлове приміщення, загальною площею 200 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, яке розташоване за адресою: м. Київ, пр. Червоної Калини, 6 та на праві власності належить ТОВ «МАЯК», .

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, запобігання подальшому використанню у протиправній діяльності, можливої подальшої конфіскації, прокурор просить накласти арешт на речі, вилучені у ході проведення обшуку за адресою: м. Київ, пр. Червоної Калини, 6.

Клопотання розглядається у відсутності прокурора, від якого надійшла заява з проханням розглядати клопотання за його відсутності, а також у відсутності власника майна.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що підстав для задоволення клопотання прокурора не вбачається виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Правомірність вилучення органом досудового розслідування під час обшуку у приміщенні, що є приватною власністю, майна та подальшого його утримання визначається виключно ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук.

Відповідно до ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 16.02.2026 р. у задоволенні клопотання старшого слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві про надання дозволу на проведення невідкладно обшуку у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України - нежитлового приміщення за адресою м. Київ, пр. Червоної Калини, 6, в ході якого було виявлено та вилучено комп`ютерну техніку та генератор, про арешт яких ставиться питання, було відмовлено, що тягне за собою недопустимість отриманих внаслідок вказаної слідчої дії доказів.

Тобто, комп"ютерна техніка та генератор, про арешт яких ставиться питання, ідентифікаційні ознаки яких у протоколі обшуку відсутні, вилучені незаконно, а тому підстав для накладення на них арешту не вбачається.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання прокурора щодо накладення арешту на майно та відмовляє у його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 369-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна - 11 комп`ютерних моніторів, 6 системних блоків, генератор марки ITCPower 66S000PF, 411 комп`ютерних клавіатур, 14 комп`ютерних мишок.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя -