Справа № 159/678/25
Провадження № 1-кп/159/151/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 березня 2026 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

захисника - ОСОБА_11 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000541 від 14.04.2024 про продовження запобіжного заходу щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ковель Волинської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 308, ч. 3 ст. 308, ч. 2 ст. 318 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ :

У судовому засіданні 10.03.2026 прокурор звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу ОСОБА_10 у виді особистого зобов`язання.

Прокурор зазначає, що у зв`язку із закінченням 25.03.2025 дії особистого зобов`язання, продовженого ухвалою Ковельського міськрайонного суду від, та за наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, є доцільним продовжити ОСОБА_10 строк такого зобов`язання на 2 місяці.

В судовому засідання прокурор клопотання підтримав із зазначених у ньому підстав.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд встановив таке.

07.08.2024 ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який неодноразово продовжувався востаннє до 01.02.2025. Підставою для обрання такого запобіжного заходу стали наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ковельський міськрайонний суд ухвалою від 24.03.2025 обрав ОСОБА_10 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання оскільки прокурор довів існування ризиків визначених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який неодноразово продовжувався, та діє до 25.03.2026.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення..

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку річ чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиненню іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Такий запобіжний захід є найменш обтяжливим і носить у першу чергу дисциплінарну функцію.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я особи; 4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 4) наявність постійного місця роботи або навчання; 5) репутацію особи; 6) її майновий стан; 7) наявність судимостей; 8) розмір майнової шкоди; 9) дотримання особою умов раніше застосованих до неї запобіжних заходів; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та інше.

Кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду обвинувального акта, складеного щодо ОСОБА_10 .

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. В обвинувальному акті зазначаються фактичні обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України).

На підставі наведеного, наявність самого обвинувального акту, у якому міститься інформація про обставини вчинення кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, свідчить про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 308, ч. 3 ст. 308, ч. 2 ст. 318 КК України.

Суд бере до уваги, що інкриміновані ОСОБА_10 кримінальні правопорушення, згідно з ст. 12 КК України, є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, санкція за які становить до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не має утриманців, має постійне місце проживання однак не обтяжений іншими обставинами, які б перешкоджали йому змінити місце проживання, його молодий вік.

На підставі викладеного, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_10 , відсутність сталих соціальних зв`язків, постійного доходу, неодноразове порушення ним умов домашнього арешту, про що свідчать повідомлення Ковельського РУП, що збільшує можливість втечі та підтверджує існування ризику, встановленого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, на переконання суду, прокурор довів існування ризику впливу на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) оперативних працівників про виклик і допит яких клопотала захисник ОСОБА_5 . Обвинувачений може здійснити незаконний на них вплив, оскільки вони ще не допитані судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті (ч. 3 ст. 194 КПК України).

На підставі викладеного, суд вважає, що продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання із встановленням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України буде достатнім для досягнення мети передбаченої у ст. 177 КПК України, та запобігання настанню ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.176-183, 184, 193, 194, 314-316, 331 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання задовольнити.

Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на 2 місяці, до 10.05.2026 з покладенням на нього таких обов`язків:

- не виїжджати за межі Ковельського району без дозволу прокурора, суду;

- повідомляти про зміну свого місця проживання прокурора, суд;

- прибувати до прокурора, суду за кожною вимогою.

Роз`яснити ОСОБА_10 , що в разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) та оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Суддя ОСОБА_1