Справа №523/3380/26
Провадження №1-кс/523/2454/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року Пересипський районний суд міста Одеси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 Головного управління національної поліції України в Одеській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Республіки Азербайджан, документованого паспортом громадянина Азербайджанської Республіки серії НОМЕР_1 від 04.10.2011 дійсне до 18.06.2025 року, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №3 ОРУП №1 Головного управління національної поліції України в Одеській області ОСОБА_7 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 14.02.2026 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, звернувся до Пересипського районного суду міста Одеси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні ОСОБА_6 .

Відповідно до даного клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 13 лютого 2026 року приблизно о 20 годині 30 хвилин (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого тимчасового проживання в квартирі АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин по відношенню до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник прямий кримінально-протиправний умисел, направлений на вбивство останнього.

Переслідуючи мету умисного вбивства ОСОБА_8 з мотивів особистої до нього неприязності, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, агресивно налаштований ОСОБА_6 , діючи умисно, проявляючи явну неповагу до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи при цьому їх настання, знаходячись у коридорі зазначеної квартири, використовуючи як знаряддя злочину ніж, який тримав у правій руці, та виделку, яку тримав у лівій руці, умисно наніс вказаними предметами не менше 30 чисельних хаотичних ударів в область голови та тулубу, тим самим спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 у вигляді: множинних колото-різаних поранень голови, масивної забійної рани голови та колото-різаної рани попереку зліва, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_8 на місці події від масивної крововтрати.

13.02.2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю підтверджується наступними доказами:

- повідомленням, яке надійшло на лінію 102 про вчинення кримінального правопорушення від 13.02.2026;

-рапортом інспектора взводу № 1 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 13.02.2026, згідно якого при перевірці повідомлення від оператора 102 за адресою: АДРЕСА_4 , було виявлено громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без свідомості та без ознак життя.

-протоколом огляду місця події у період часу з 23 годин 50 хвилин по 04 годин 04 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: 3 змива РБК, предмет схожий на виделку з нашаруванням РБК, предмет схожий на лезо з нашаруванням РБК, металеву сковорідку, предмет схожий на ніж з РБК, кофту з РБК, 2 фрагменти лінолеуму з РБК;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.02.2026 яка пояснила, що ОСОБА_8 подзвонив їй о 19 годині 31 хвилин та повідомив, що він зайшов в гості до знайомого та знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , номер квартири не називав, проте розказав де саме вона знаходиться на поверху, та повідомив, що двері в квартиру будуть відчинені та вона може одразу заходити до квартири. Приблизно о 20:00 вона вийшла з місця мешкання та пішла до вказаної адреси, відкривши двері до квартири вона побачила, що в коридорі на підлозі знаходиться ОСОБА_8 , а поряд з ним стоїть чоловік на ім`я ОСОБА_11 , якого вона пару разів бачила на ринку де вони працювали. Чоловік на ім`я ОСОБА_11 стояв поряд з ОСОБА_8 та наносив останньому удари зверху вниз по голові та тулубу, при цьому у нього в правій руці знаходився ніж, а в лівій руці знаходилася виделка, чоловік її побачив але все одно продовжив наносити удари, після чого вона вибігла на вулицю де викликала працівників поліції після прибуття поліції приїхала ШМД, яка констатувала смерть ОСОБА_8 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.02.2026 який повідомив, що заступив на зміну в складі патрульного екіпажу №403 «Океан» разом з старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 , 13.02.2026 року о 20:30 отримано повідомлення оператора 102, про те, що за адресою АДРЕСА_5 , потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, побив знайомий. Прибувши на місце встановили заявника ОСОБА_10 , яка пояснила, що її співмешканець ОСОБА_8 знаходиться за адресою вказаною в повідомленні, квартира АДРЕСА_6 . Він знаходиться в положенні лежачи в коридорі квартири, також в квартирі був інший чоловік ОСОБА_11 , який наносив ОСОБА_14 удари ногою по голові та тулубу. Після чого вони піднялися в квартиру та виявили тіло невідомого чоловіка та в квартирі був інший чоловік, який представився ОСОБА_11 , він був у крові. На запитання, що сталося він говорив, що разом з ОСОБА_15 вживали горілку, що сталося далі він не знає. Після чого вони стали надавати медичну допомогу потерпілому, однак ознак життя він не подавав;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 14.02.2026 який повідомив, що заступив на зміну в складі патрульного екіпажу №403 «Океан» разом з ОСОБА_12 , 13.02.2026 року о 20:30 отримано повідомлення оператора 102, про те, що за адресою АДРЕСА_5 , потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, побив знайомий. Прибувши на місце встановили заявника ОСОБА_10 , яка пояснила, що її співмешканець ОСОБА_8 знаходиться за адресою вказаною в повідомленні, квартира АДРЕСА_6 . Він знаходиться в положенні лежачи в коридорі квартири, також в квартирі був інший чоловік ОСОБА_16 , який наносив ОСОБА_15 удари ногою по голові та тулубу. Після чого вони піднялися в квартиру та виявили тіло невідомого чоловіка та в квартирі був інший чоловік, який представився ОСОБА_11 , він був у крові. На запитання, що сталося він говорив, що разом з ОСОБА_15 вживали горілку, що сталося далі він не знає. Після чого вони стали надавати медичну допомогу потерпілому, однак ознак життя він не подавав;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході якого у ОСОБА_6 було вилучено: штани чорного кольору з слідами РБК, шкарпетки чорного кольору зі слідами РБК, куртку чорного кольору зі слідами РБК, капці зі слідами РБК;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 від 14.02.2026 року, який повідомив, що 13 лютого 2026 року він перебував за місцем свого проживання: АДРЕСА_7 та йому зателефонував його двоюрідний брат ОСОБА_8 зі свого мобільного телефону та повідомив, що перебуває в гостях у ОСОБА_18 . З його голосу він зрозумів, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, тому розмову припинив. Більше того вечора ОСОБА_8 йому не телефонував. Приблизно о 22 годині 30 хвилин йому зателефонував їх знайомий ОСОБА_19 та повідомив, що йому телефонувала жінка на ім`я ОСОБА_20 , яка назвалася співмешканкою ОСОБА_8 . Вона повідомила, що ОСОБА_8 вбито ОСОБА_21 ;

- іншими матеріалами досудового розслідування в своїй сукупності.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, зазначивши при цьому, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, може переховуватися від органів досудового розслідування; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, просив задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою. На питання суду пояснив, що місце знаходження очевидців подій за версією підозрюванного наразі невідомо, крім того вогнапальна зброя на місці події була відсутня.

Адвокат підозрюваного, в судовому засіданні заперечувала проти клопотання та просила призначити більш м`який запобіжний захід, при цьому пояснила, що її підзахисний зазначив, що померлий був озброєний та першим зробив постріл у нього, після чого почав його бити, у зв`язку із чим вважає кваліфікацію злочину попередньою та такою яка не буде доведена під час досудового слідства.

Підозрюваний підтримав захисника, по суті справи пояснив, що в той день від відмічав 18-ти річчя своєї доньки, яка мешкає в рф із колишньою дружиною. Потім йому подзвонив ОСОБА_15 , який і надав йому цю квартиру для проживання та забажав прийти. В квартирі їх було троє та потерпілий прийшов четвертим. Вони сиділи за столом, як ОСОБА_15 різко встав та вистрелив у нього, потім хотів вистрелити вдруге, але зброя не спрацювала і він взяв ніж та пішов на нього зі словами, що він його вб`є. Потім він повалив потерпілого на підлогу та що було далі він не пам`ятає.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню на підставі наступного.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує ризики передбачені ст.177 КПК України, обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання (за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі), той факт, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є громадянином Азербайджану.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Фокс Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 (п. 32 справи), а також рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011, Суд зазначив (п. 175 справи), що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному є цілком обґрунтованими, а застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, які вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації нею таких дій.

При цьому, КПК України, не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак належить з`ясувати реальну можливість здійснити їх в майбутньому.

Переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Зазначений ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 15 років.

Так, ОСОБА_6 на даній стадії досудового розслідування інкриміновано кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.06.2001 заява № 33977/96), де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» (рішення від 25.04.2000 заява № 31315/96), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Також у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

У зв`язку з чим, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, здійснити виїзд на непідконтрольну Україні території Херсонської, Запорозької, Луганської, Донецької областей чи АР Крим, або за наявності паспорту для виїзду за кордон, взагалі виїхати до іншої країни.

Одночасно з цим, з огляду на військову агресію російської федерації проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску, а тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, не виключають такої можливості.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження.

Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зазначений ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, може надати можливість підозрюваному вчинити зазначені дії з такими речами у кримінальному провадженні, з огляду на викладені обставини.

Ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акта до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23, 224, 352 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Тобто ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань свідками, й тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу.

Враховуючи викладені обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_6 може здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від наданих ними показань, тобто є наявним ризик незаконного впливу підозрюваним на таких осіб.

Таким чином, не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками, ознайомившись зі змістом їх показань, протоколи допиту яких є у додатках до клопотання про застосування запобіжного заходу, ОСОБА_6 матиме можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності сам або за допомогою третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Стосовно вказаного ризику (як підстави застосування запобіжного заходу, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК), слід зауважити, що застосування запобіжного заходу, який оптимально відповідає конкретним обставинам кримінального провадження, багато у чому визначається характером (властивостями вчиненого злочину), одним з важливіших серед яких є тяжкість пред`явленого обвинувачення. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від неї (тяжкості) залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним). Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні.

Вказане свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В даному кримінальному проваджені наявні свідки, які на даний момент не допитані в судовому засіданні. Враховуючи обставини, за яких було вчинено дане кримінальне правопорушення, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у вказаному провадженні, тобто перешкоджати їх з`явленню до органів досудового слідства, суду, примушування їх до відмови від давання показань, а також давання завідомо неправдивих показань, a тому, у разі обрання відносно ОСОБА_6 , менш суворого запобіжного заходу, на даній стадії досудового слідства, останній матиме змогу незаконно впливати на свідків у вказаному провадженні, тобто перешкоджати встановленню істини, з`явленню їх до органів досудового слідства, суду, примушування їх до відмови від давання показань.

Взявши до уваги вище викладене, можна дійти висновку, що у разі обрання відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, це не забезпечить виконання ним як підозрюваним, а в майбутньому, вірогідно, й обвинуваченим, покладених на нього ст. 42 Кримінального процесуального кодексу процесуальних обов`язків, та він матиме змогу вчиняти інші злочини.

Вказане свідчить про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід врахувати такі обставини:

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додані до клопотання та обґрунтовують доводи органів досудового розслідування та прокуратури.

Наявність же ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити одну чи кілька із наведених дій як другу складову підстави обрання запобіжного заходу, означає наявність даних, які свідчать про обґрунтовану ймовірність вчинення ним таких дій.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Вказані дані, у своїй сукупності, свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що на даний час більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .

Разом з тим, на підставі п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає можливості застосування застави відносно підозрюваного оскільки злочин спричинив загибель людини та підозрюваний є громадянином Азербайджану та не надав підтвердження законності перебування на території України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 Головного управління національної поліції України в Одеській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 13.04.2026 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя (підпис) ОСОБА_1