Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/992/22
Провадження № 1-кп/494/37/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2026 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області матеріали кримінального провадження №0000531 щодо обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Ланове Березівськго району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий:

-18.02.2025 року Березівським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок;

- 30.09.20205 року Березівським районним судом Одеської області зач.2 ст.125 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду,

в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02.08.2022 року до Березівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з доданими документами за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 286-1 КК України.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 02.08.2022 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_5 .

Відповідно до розпорядження №81 від 02.08.2023 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ вбачається, що вказана справа підлягає повторному розподілу між суддями у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_5 .

На підставі викладеного 02.08.2023 року канцелярією суду проведено повторний автоматизований розподіл даної судової справи та визначено суддю Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 25.09.2023 року справу прийнято до свого провадження.

Судом встановлено, що 06.11.2021 року, приблизно о 22:00 год., маючи відповідне право керування транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем марки «Opel» моделі «Vectra» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » та здійснював рух по проїжджій частині автодороги зі сполученням «м. Березівка - с. Ряснопіль» від м. Березівка у напрямку с. Ряснопіль, Березівського району, Одеської області, та перевозив пасажирів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ОСОБА_4 , рухаючись по проїжджій частині вказаної автодороги між населеними пунктами м. Березівка Одеської області та с. Семихитки, Березівського району, Одеської області, проїжджаючи біля опори ЛЕП №56/1988, порушуючи пункти п.п. 2.3 б), 2.9. а), 12.1, 12.6 ґ), 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим позбавив себе можливості адекватно сприймати дорожню обстановку та контролювати рух керованого ним автомобілю, будучи не уважним, проявляючи злочинну самовпевненість, рухаючись у темний час доби, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху транспортного засобу з урахуванням радіусу повороту, для того щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням, виїхав за межі дороги, де допустив перекидання транспортного засобу. За результатами дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля марки «Opel» моделі «Vectra» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого перелому лівої малогомілкової кістки та закритого перелому медіальної кісточки лівого гомілково-стопного суглобу. Крім того, в результаті дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля марки «Opel» моделі «Vectra» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого перелому лівого гомілково-стопного суглобу. Таким чином, водій ОСОБА_4 допустив порушення вимог пунктів п.п. 2.3 б), 2.9. а), 12.1, 12.6 ґ), 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п.п. 2.3 б), 2.9. а),

12.1, 12.6 ґ), 12.9 «б» «Правил дорожнього руху України» знаходяться в

прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та

настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілим

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

На розгляд суду досудовим слідством винесено обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України - у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані

алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Судом встановлено, що з урахуванням обвинувачення, внесеного на розгляд суду, вказаними умисними діями ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив злочин, передбачений частиною першою статті 286-1 КК України.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на виклик суду не прибули, хоча відповідно до вимог ст. ст. 135, 136, 325 КПК України та положень п.12 Постанови Пленуму ВС України "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів" № 13 від 02.07.2004 року належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання. Разом з цим, 28.07.2025 року та 07.08.2025 року на адресу суду надіслали заяви про слухання справи у їх відсутності, зазначили, що претензій до обвинуваченого не мають (а.с.117,119,125).

Суд, виконуючи вимоги ст.325 КПК України, заслухав думку учасників судового провадження щодо проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду, та можливість за їхньої відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, і вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності потерпілих з огляду на вимоги КПК України, положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо справедливого розгляду справи упродовж розумного строку.

Відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КПК України), з урахуванням того, що усі сторони просили суд про однаковий порядок дослідження доказів, що полягав у дослідженні пояснень обвинуваченого та письмових характеризуючих доказів, наданих суду та за відсутності заперечень сторін, з урахуванням розуміння сторін обставин справи, змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши сторонам правові наслідки таких їх дій про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити вирок в апеляційному порядку з підстав не встановлення обставин, доказів про які суду сторони не надали, суд задовольнив вказані клопотання і встановив порядок дослідження доказів, про який просили сторони.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Будучи допитаним під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчинені кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та надав суду пояснення про те, яким чином ним було скоєно кримінальне правопорушення, що він щиро розкаюється у вчинені злочину та просив суд призначити найменш суворе покарання.

Відповідно до статті 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбачених статтею 66 КК України, суд відносить визнання вини (щире каяття).

Відповідно до статті 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуває на наркологічному та психіатричному обліку, з посередньою характеристикою.

На думку суду, ціллю вказаного зізнання та щирого каяття є можливість отримання більш м`якого покарання, що є природним правом кожного обвинуваченого, яким обвинувачений скористався.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому покарання, згідно статті 67 КК України вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 р. №7 у вироку суд обговорює питання призначення покарання. Так, державний обвинувач просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за частиною першою статті 286-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого більш суворим, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Березівського районного суду від 30.09.2025 року, та призначити остаточне покарання у виді 1 рік 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на 5 років. Просив обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Обвинувачений вказав, в подальшому житті не буде вчиняти таких дій та просив суворо не наказувати.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Обрана міра покарання за глибоким переконанням суду відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Також, приймаючи до уваги характер допущених порушень правил дорожнього руху, суд вбачає достатні підстави для призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 5 років.

Суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_4 покарання більш м`якого ніж встановлено в санкції ч.1 ст. 286-1 КК України з застосуванням ст. 69 КК України, оскільки ОСОБА_4 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

Сідаючи за кермо транспортного засобу ОСОБА_4 не міг не розуміти значення своїх дій та міг передбачити їх негативні наслідки. Тобто обвинувачений, сідаючи за кермо транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, не міг не розуміти, що піддає загрозі як своє життя, так і життя оточуючих, зокрема потерпілих.

При цьому суд враховує ,що вироком Березівського районного суду Одеської області від 30.09.2025 року останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

Водночас, вироком Березівського районного суду Одеської області від 18.02.2025 року обвинуваченого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 34000 грн, яке виконано на час розгляд даної справи та штраф сплачено.

За таких обставин, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченому остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобами на 5 років, зарахувавши невідбуту частину покарання за вироком Березівського районного суду Одеської області від 30.09.2025 року.

З урахуванням доведеності вини, обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, та взяти його під варту в залі суду з наступним поміщенням його і утриманням до набрання законної сили цим вироком суду - в державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту оголошення вироку та взяття під варту в рамках даного кримінального провадження, а саме з 10.03.2026 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: арешт на автомобіль марки «Opel» моделі «Vectra» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », накладений ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 10.11.2021 року скасувати.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000531, після набрання вироком законної сили, а саме: автомобіль марки «Opel» моделі «Vectra» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » повернути власнику по приналежності.

Цивільний позов - не заявлений.

Витрати на залучення експертів у розмірі 6521.15 грн. покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 374 КПК України, ст.70 ,ч. 1 ст. 286-1 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, зарахувавши невідбуту частину покарання за вироком Березівського районного суду Одеської області від 30.09.2025 року по справі №494/2164/25 та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобами на 5 років.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, та взяти його під варту в залі суду з наступним поміщенням його і утриманням до набрання законної сили цим вироком суду - в державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту оголошення вироку та взяття під варту в рамках даного кримінального провадження, а саме: з 10.03.2026 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: арешт на автомобіль марки «Opel» моделі «Vectra» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », 1989 року випуску, накладений ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 10.11.2021 року скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000531, після набрання вироком законної сили, а саме: автомобіль марки «Opel» моделі «Vectra» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » повернути власнику по приналежності.

Цивільний позов - не заявлений.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 6521 (шість тисяч п`ятсот двадцять одну) грн.15 коп., на користь Держави.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подачі апеляції - з моменту винесення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1