КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1390/2026 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2025 року, -

за участю:

представника власника майна ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2025 року, частково задоволено клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002641 від 13.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та накладено арешт на майно, вилучене 30.10.2025 в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- Мобільний телефон марки iPhone12Pro, НОМЕР_6/A, НОМЕР_1 , IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 ;

- Печатку ТОВ «УКРТРАНСМІСТ» ().

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на мобільний телефон марки iPhone12Pro, НОМЕР_6/A, НОМЕР_1, IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 та печатку ТОВ «УКРТРАНСМІСТ» ().

Також апелянт просить зобов`язати уповноваженого прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва негайно повернути мобільний телефон марки iPhone12Pro, НОМЕР_6/A НОМЕР_1 IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , печатку ТОВ «УКРТРАНСМІСТ» (Код ЄДОРПОУ 33778270) ОСОБА_6 .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що постановлена всупереч вимогам ст.ст.131, 132, 170-173 КПК України, є упередженою, передчасною та такою, що не відповідає загальним принципам законності рішення суду.

У апеляційній скарзі зазначено також, що прокурором порушено встановлений законом строк звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, оскільки майно вилучено 30.10.2025 року, передбачений законом строк звернення до суду сплинув 01.11.2025 року. При цьому, слідчий суддя не перевірив дотримання процесуальних строків та не повернув клопотання прокурору.

Крім того, згідно з доводами апеляційної скарги, розгляд клопотання прокурора відбувся з порушенням строків, оскільки клопотання, яке надійшло до суду 03.11.2025 року, розглянуто лише 04.12.2025 року. При цьому, клопотання прокурора не містило належного обґрунтування підстав та мети арешту майна, не визначало правову природу арешту, а також не містило доказів, які б підтверджували відповідність вилученого майна вимогам ст. 98 КПК України.

У доводах апеляційної скарги вказано, що вилучені електронні пристрої є особистим майном власника, придбаним на законних підставах, а прокурором не доведено необхідність проведення експертних досліджень чи інших підстав, передбачених ч. 2 ст. 168 КПК України, які б обґрунтовували вилучення та подальше утримання таких пристроїв. Зазначено також, що власник надав доступ до інформації, а орган досудового розслідування мав можливість здійснити копіювання даних.

Також апелянт посилається на те, що постанова про визнання майна речовим доказом не містить обґрунтування доказового значення вилучених предметів, а до клопотання прокурора не долучено матеріалів, які б підтверджували їх зв`язок із кримінальним правопорушенням або необхідність подальшого зберігання.

Згідно з доводами апеляційної скарги, прокурором не доведено наявність ризиків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема щодо можливості приховування, пошкодження чи знищення майна, а також відсутні відомості про наміри власника розпорядитися майном або перешкодити досудовому розслідуванню.

У скарзі також зазначено, що власник вилученого майна не має процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, а клопотання прокурора не містить відомостей про розмір шкоди, неправомірної вигоди або інших підстав для застосування арешту майна третьої особи.

Крім того апелянт вказує на те, що слідчий суддя не здійснив аналізу розумності та співрозмірності втручання у право власності, не оцінив наслідки застосування арешту для третьої особи та не навів мотивів щодо необхідності такого обмеження у конкретних обставинах провадження.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, повідомлений в установленому законом порядку, клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав.

Відтак, колегія суддів з урахуванням зазначеного, а також думки представника власника майна, яка не заперечувала щодо проведення розгляду зазначеної апеляційної скарги, без участі прокурора, прийшла до висновку про можливість проведення судового розгляду без участі прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, в підтримку поданої апеляційної скарги, яку остання підтримала з наведених в ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скаргапредставника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, що у провадженні СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002641 від 13.09.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

В межах даного кримінального провадження, 03.11.2025 прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , звернулася до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням арешт майна, а саме:

- мобільного телефону марки iPhone12Pro, НОМЕР_6/A, НОМЕР_1, IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 ;

- ноутбука марки ASUS, UX331U, J7N0CV01X537080;

- печатка ТОВ «УКРТРАНСМІСТ» ().

Дане клопотання направлено на адресу Солом`янського районного суду м. Києва, поштовим відправленням через Нову почту 31.10.2025 /а.с. 119/.

На обґрунтування вимог даного клопотання прокурор послалася на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що генеральний директор КК «КИЇВАВТОДОР» ОСОБА_9 з метою реалізації обумовленого злочинного плану заключив договір № 53-17 від 10.07.2024 року, предметом якого являється: «Капітальний ремонт шляхопроводу на перетині вул. Лугової та вул. Богатирської» на загальну суму 284 883 618 грн. (ідентифікатор закупівлі UA-2024-06-10-010955-a) з ТОВ «УКРТРАНСМІСТ» в особі директора ОСОБА_6 , у ході якого у актах виконаних робіт суттєво завищено ціни на будівельні матеріали, які необхідні для капітального ремонту шляхопроводу.

Таким чином, службові особи КК «КИЇВАВТОДОР» та ТОВ «УКРТРАНСМІСТ», з метою здійснення привласнення грошових коштів виділених на придбання будівельних матеріалів для капітального ремонту шляхопроводу, вчинили протиправні дії направлені на незаконне збагачення, шляхом завищення вартості (ціни) та у подальшому виводяться у «тіньовий сектор» економіки з залученням підконтрольних фізичних осіб - підприємців та інших суб`єктів фінансово-господарської діяльності, які входять до «транзитно-конвертаційної» групи підприємств.

Згідно висновку експерта №1908-25 від 19.08.2025 за результатами проведення товарознавчої експертизи встановлено, що:

1. Ринкова вартість товарів, що були використані при виконанні робіт за договором підряду № 53-17 від 10.07.2024 року, предметом якого являється: «Капітальний ремонт шляхопроводу на перетині вул. Лугової та вул. Богатирської», який заключений між КК «КИЇВАВТОДОР» та ТОВ «УКРТРАНСМІСТ», за 1 тону, станом на дату укладання договору, без доставки по м. Київ визначена рівною:

- Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А III, діаметр 8 мм - 30 399,34 грн з урахуванням ПДВ та 25 332,78 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А-ІІІ, діаметр 10 мм - 30 293,40 грн з урахуванням ПДВ та 25 244,50 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А-ІІІ, діаметр 12 мм - 30 383,62 грн з урахуванням ПДВ та 25 319,68 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А-ІІІ, діаметр 14 мм - 30 224,27 грн з урахуванням ПДВ та 25 186,89 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А-ІІІ, діаметр 16 мм - 30 171,15 грн з урахуванням ПДВ та 25 142,63 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А-ІІІ, діаметр 20 мм - 30 308,19 грн з урахуванням ПДВ та 25 256,83 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А-ІІІ, діаметр 22 мм - 30 476,67 грн з урахуванням ПДВ та 25 397,22 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А-ІІІ, діаметр 25 мм - 30 476,67 грн з урахуванням ПДВ та 25 397,22 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А-ІІІ, діаметр 28 мм - 30 369,22 грн з урахуванням ПДВ та 25 307,69 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А-ІІІ, діаметр 32 мм - 31 074,59 грн з урахуванням ПДВ та 25 895,49 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь гладка, клас АІ, діаметр 8 мм - 31 771,35 грн з урахуванням ПДВ та 26 476,13 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь гладка, клас АІ, діаметр 10 мм - 31 771,35 грн з урахуванням ПДВ та 26 476,13 грн без урахування ПДВ.

Визначення ринкової вартості гарячекатаної арматурної сталі гладкої, клас АІ, діаметр 6 мм не видається за можливе.

2. Ринкова вартість (ціна можливої реалізації) товарів, що були використані при виконанні робіт за договором підряду № 53-17 від 10.07.2024, предметом якого являється: «Капітальний ремонт шляхопроводу на перетині вул. Лугової та вул. Богатирської», який заключений між КК «КИЇВАВТОДОР» та ТОВ «УКРТРАНСМІСТ», за 1 тону, станом на дату укладання договору, з доставкою по м. Київ визначена рівною:

- Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А III, діаметр 8 мм - 30 584,15 грн з урахуванням ПДВ та 25 486,79 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А-ІІІ, діаметр 10 мм - 30 478,21 грн з урахуванням ПДВ та 25 398,51 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А-ІІІ, діаметр 12 мм - 30 568,43 грн з урахуванням ПДВ та 25 473,69 грн без урахування ПДВ;

Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А-ІІІ, діаметр 14 мм - 30 409,08 грн з урахуванням ПДВ та 25 340,90 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А-ІІІ, діаметр 16 мм - 30 355,96 грн з урахуванням ПДВ та 25 296,63 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А-ІІІ, діаметр 20 мм - 30 493,00 грн з урахуванням ПДВ та 25 551,23 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А-ІІІ, діаметр 22 мм - 30 661,48 грн з урахуванням ПДВ та 25 397,22 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А-ІІІ, діаметр 25 мм - 30 661,48 грн з урахуванням ПДВ та 25 397,22 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А-ІІІ, діаметр 28 мм - 30 554,03 грн з урахуванням ПДВ та 25 461,69 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь періодичного профілю, клас А-ІІІ, діаметр 32 мм - 31 259,40 грн з урахуванням ПДВ та 26 049,50 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь гладка, клас АІ, діаметр 8 мм - 31 956,16 грн з урахуванням ПДВ та 26 630,13 грн без урахування ПДВ;

- Гарячекатана арматурна сталь гладка, клас АІ, діаметр 10 мм - 31 956,16 грн з урахуванням ПДВ та 26 630,13 грн без урахування ПДВ.

Визначення ринкової вартості гарячекатаної арматурної сталі гладкої, клас АІ, діаметр 6 мм не видається за можливе.

У ході досудового розслідування встановлено, що до основних організаторів злочинної схеми належать:

- Генеральний директор КК «Київавтодор» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з метою реалізації обумовленого злочинного плану заключив договір № 53-17 від 10.07.2024 року, предметом якого являється: «Капітальний ремонт шляхопроводу на перетині вул. Лугової та вул. Богатирської» на загальну суму 284 883 618 грн. (ідентифікатор закупівлі UA-2024-06-10-010955-a) та таким чином залучив до протиправних дій підпорядкованих працівників комунальної корпорації, керівників, підписантів, бенефіціарних власників суб`єктів фінансово-господарської діяльності завданням яких є використання реєстраційних відомостей підконтрольних суб`єктів господарювання для створення уяви проведення робіт.

- Начальник відділу мостів та шляхопроводів управління капітального будівництва КК «Київавтодор» ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та головний спеціаліст відділу мостів та шляхопроводів КК «Київавтодор» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , задачею яких являється здійснювати технічний нагляд за здійсненням ремонтних робіт шляхопроводу та затверджувати акти виконаних та прихованих робіт з завідомо неправдивими відомостями, які суперечать фактичному обсягу виконаних робіт.

- Начальник управління капітального будівництва КК «Київавтодор» ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , завданням якого являється за вказівкою ОСОБА_9 здійснювати загальне керівництво проектом з капітального ремонту шляхопроводу на перетині вул. Лугової та вул. Богатирської, погоджувати акти виконаних робіт з завищеними об`ємами та, як наслідок, внесеними неправдивими відомостями до них, залучив підконтрольні субпідрядні суб`єкти фінансово-господарської діяльності до виконання робіт, надає вказівки з дострокового повного закінчення ремонту шляхопроводу, що призводить до неякісного виконання робіт. Слід зазначити, що на підставі довіреності ОСОБА_9 підписує акти виконаних робіт форми КБ-2в, КБ-3, акти прихованих робіт.

- Фактичний власник ТОВ «УКРТРАНСМІСТ» ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та заступник директора ТОВ «УКРТРАНСМІСТ» ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , задачею яких являється підтримання злочинних зв`язків з представниками КК «Київавтодор», загальне керівництво посадовими особами та працівниками ТОВ «УКРТРАНСМІСТ», фактичне розподілення грошових коштів отриманих злочинним шляхом, створення умов для підписання договору на капітальний ремонт шляхопроводу на перетині вул. Лугової та вул. Богатирської, створення алгоритму виведення грошових коштів та контролює його дотримання.

- Директор ТОВ «УКРТРАНСМІСТ» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно розподілу ролей остання відповідає за дотримання алгоритму проведення робіт субпідрядними організаціями, які залучені до злочинної схеми, а також контролюють оформлення актів виконаних робіт, у які вносяться завідомо неправдиві відомості, спрямовані на завищення заявленої суми грошових коштів, ведення так званої «чорної» та «білої» бухгалтерії зазначеного суб`єкту фінансово-господарської діяльності.

- Керівник проекту з капітального ремонту шляхопроводу на перетині вул. Лугової та вул. Богатирської від ТОВ «УКРТРАНСМІСТ» ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , завданням якого являється загальне керівництво проектом від ТОВ «УКРТРАНСМІСТ», особисто надає об`єми для актів виконаних робіт проектно-кошторисному відділу підприємства з завідомо завищеними цінами, на місці будівництва надає вказівки з використання дешевших будівельних матеріалів, які відрізняються від зазначених у проектно-кошторисній документації.

- Працівник ТОВ «УКРТРАНСМІСТ» ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та працівниця ТОВ «УКРТРАНСМІСТ» ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , які являються довіреними особами ОСОБА_13 та ОСОБА_6 та виконують їх доручення щодо фактичного переведення в готівку грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, підтримують злочинні зв`язки з представниками «конвертаційних центрів», які надають «послуги» з мінімізації податкових зобов`язань та «видають» готівку для подальшої доставки керівництву ТОВ «УКРТРАНСМІСТ».

- Директор ТОВ «МІСТ ІНЖІНІРІНГ» ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який зареєстрував СГД без реальної мети ведення фінансово-господарської діяльності. його задачею являється створення уяви з надання техніки в оренду ТОВ «УКРТРАНСМІСТ» без фактичного надання, унаслідок чого до актів виконаних робіт вносяться неправдиві відомості з обсягами використаних машиногодин.

Відповідно до інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

30.10.2025 в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено наступні документи та речі;

- Мобільний телефон марки iPhone12Pro, НОМЕР_6/A, НОМЕР_1, IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 ;

- Ноутбук марки ASUS, UX331U, J7N0CV01X537080;

- Печатка ТОВ «УКРТРАНСМІСТ» ().

Під час проведення візуального огляду техніки під час проведення слідчої дії було виявлено інформацію щодо ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «УКРТРАНСМІСТ» (), зокрема і інформації щодо виконання договору №53-17 від 10.07.2024, предметом якого являється: «Капітальний ремонт шляхопроводу на перетині вул. Лугової та вул. Богатирської», який укладений між КК «КИЇВАВТОДОР» та ТОВ «УКРТРАНСМІСТ», а вилучена печатка ТОВ «УКРТРАНСМІСТ» буде використана у кримінальному провадженні під час проведення відповідних експертиз, для підтвердження її використання під час укладення договору та формування інших фінансово-господарських документів.

При цьому, прокурором звернуто увагу на те, що печатку ТОВ «УКРТРАНСМІСТ» вилучено саме за місцем проживання директора ТОВ «УКРТРАНСМІСТ», що ставить під сумнів укладення правочинів, які досліджуються під час досудового розслідування за місцем знаходження юридичних адрес, а покладає на вказані взаємовідносини більш неформальний характер.

30.10.2025 відповідно до ст. 98 КПК України, вказані речі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

02.12.2025 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва задоволено частково вказане клопотання прокурора та накладено арешт на майно, вилучене 30.10.2025 в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- Мобільний телефон марки iPhone12Pro, НОМЕР_6/A, НОМЕР_1 , IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 ;

- Печатку ТОВ «УКРТРАНСМІСТ» ().

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовлено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження за № 0002641 від 13.09.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та накладаючи арешт на мобільний телефон марки iPhone12Pro та печатку ТОВ «УКРТРАНСМІСТ»,слідчий суддя, встановила, що прокурор вимоги клопотання підтримала частково, просила його задовольнити, накласти арешт на мобільний телефон та печатку, щодо ноутбуку, то проведеним оглядом встановлено, що він не містить інформації що стосується даного кримінального провадження. Також долучила постанову про призначення комплексної судової телекомунікаційної та компютерно-технічної експертизи від 12.11.2025 року щодо вилученого телефону.

Також слідчим суддею враховано пояснення представник власника майна, яка заперечувала щодо задоволення клопотання в повному обсязі. Також подала письмові заперечення проти клопотання. Зазначала в судовому засіданні, що доступ до мобільного телефону надавався власником під час обшуку, орган досудового розслідування мав змогу скопіювати інформацію. Також посилалась на необґрунтованість постанови про призначення експертизи, порушення при проведенні обшуку під час повітряної тривоги.

При цьому, слідчий суддя встановила, що 30.10.2025 відповідно до ст. 98 КПК України, вказані речі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. 12.11.2025 слідчим було винесено постанову про призначення комплексної судової телекомунікаційної та компютерно-технічної експертизи Мобільного телефону марки iPhone12Pro, НОМЕР_6/A, НОМЕР_1, IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 . Щодо зазначення в описовій частині тексту постанови прізвища фактичного власника Укртрансміст ОСОБА_13 , а не директора ОСОБА_6 , то прокурор зазначила про допущення слідчим описки.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також врахувала, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитати свідків, провести експертні дослідження тощо, у межах кримінального провадження № 0002641.

Таким чином, слідчий суддя прийшла до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому прийшла до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити частково, оскільки прокурор у судовому засіданні відмовилась в частині накладення арешту на ноутбук.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, вислухано доводи прокурора в підтримку поданого клопотання та заперечення представника власника майна щодо підстав його задоволення, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК Україниарешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також обставини кримінального провадження № 0002641 від 13.09.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та відношення до нього вилученого майна, а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив частково вказане клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище зазначене майно, з тих підстав, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та є речовим доказом в кримінальному провадженні № 0002641 від 13.09.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та як слідує з оскаржуваної ухвали, що їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК Українитимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно вимог ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для частково задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Твердження представника власника майна про те, що прокурором, всупереч приписам абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України подано клопотання про арешт майна пізніше, а ніж через 48 годин після тимчасового вилучення майна є безпідставними, виходячи з того, що як зазначалось вище, клопотання про арешт майна прокурором на адресу Солом`янського районного суду м. Києва, направлено поштовим відправленням через Нову почту 31.10.2025 /т. 1 а.с. 119/, а обшук проведено 30.10.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Із зазначеного вбачається, що клопотання прокурора про арешт майна подано з дотриманням положень ч. 5 ст. 171 КПК України.

При цьому з матеріалів клопотання про арешт майна, вбачається, що тривалий розгляд вказаного клопотання відбувся, у зв`язку з викликом учасників судового провадження, заявленим клопотаннями про ознайомлення з матеріалами клопотання та неявкою учасників судового провадження в призначенні судові засідання /а.с. 121-140/, тому твердження апелянта про те, що слідчим суддею не дотримано процесуального строку розгляду заслуговують на увагу, проте дана обставина не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Твердження апелянта про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. ст. 132, 170, 173 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування.

Всі інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не є безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4