Номер провадження: 11-кп/813/847/26
Справа № 522/6268/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.02.2026 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши в порядку ст. 398 КПК України апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2025 у кримінальному провадженні №0000114 від 16.01.2018 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6 , 12 , 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

встановив:

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2025 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років із конфіскацією усього особистого майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначено остаточно покарання із застосуванням принципу поглинання менш суворого покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 14.02.2025 року більш суворим покаранням за даним вироком суду, призначивши ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років із конфіскацією усього особистого майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати із 17.03.2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_3 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення у період часу із 16.01.2018 року по 7 липня 2021 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрано запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_3 11.02.2026 подав апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу та додані до неї матеріали, прихожу до висновку, що її необхідно повернути апелянту з таких підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 395 КПК України апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Отже, дата проголошення судового рішення, безпосередньо пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати, і саме з цієї дати, розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, при вирішенні питання, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого ст. 395 КПК України строку на апеляційне оскарження, слід чітко встановити початок перебігу вказаного строку та його закінчення.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

За змістом ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені, зокрема законом, проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вирок Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2025, ухвалений за участі, обвинуваченого ОСОБА_3 , а тому строк на подачу апеляційної скарги на вирок обчислюється з моменту його проголошення, тобто з 17.03.2025 та сплинув 18.04.2025. Апеляційну скаргу подано 11.02.2026.

При цьому, обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, питання щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку з посиланням на відповідні докази не порушує.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене, відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України, зазначена апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту із роз`ясненням необхідності подачі клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 396, 399, 405, 419, 422, 532 КПК України, суддя-доповідач,

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2025 у кримінальному провадженні №0000114 від 16.01.2018 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6 , 12 , 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України - повернути особі, яка її подала.

Копію цієї ухвали разом з апеляційною скаргою та додатками негайно направити особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2