Справа № 333/2654/26
Провадження № 1-кс/333/1351/26
УХВАЛА

іменем України

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

31 березня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1
за участю:секретаря судового засідання прокурора слідчого підозрюваного захисника ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Енергодар, Запорізької області, маючому середню освіту, неодруженому, офіційно непрацевлаштованому, який не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, не є інвалідом, не є адвокатом або депутатом, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000051 від 09.01.2026 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Заявлене клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, з метою збуту, а також незаконний збут, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та подальшого збуту, у невстановлену в ході досудового розслідування точну дату та час, але не пізніше 14 год. 20 хв. 03.03.2026 року, за невстановлених обставин, незаконно придбав невстановлену кількість психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, але не менше 0,0660 г, переніс її до ділянки місцевості за адресою: м. Запоріжжя, вул. Михайла Гончаренка, буд. 27-а, з метою подальшого зберігання з метою збуту та збуту.

03.03.2026 року, приблизно о 14 годині 20 хвилин, знаходячись біля будинку, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Михайла Гончаренка, буд. 27-а, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на незаконний збут психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, шляхом передачі з рук в руки збув ОСОБА_7 , (особі зі зміненими анкетними даними), паперовий згорток з вмістом психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, яка згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 р. віднесена до психотропних речовин, обіг яких заборонено (Таблиця І, Список №2), загальна маса якого складає 0,0660 г, (в перерахунку на основу), за що отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 1000 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, що кваліфікується як: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут психотропної речовини.

Крім цього, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи прямий умисел на незаконне придбання з метою збуту наркотичних засобів, обіг яких обмежено та психотропних речовин, обіг яких заборонено, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, у невстановлений в ході досудового розслідування точну дату та час, але не пізніше але не пізніше 12 год. 00 хв. 19.03.2026 року, за невстановлених обставин, незаконно придбав невстановлену кількість наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон, але не менше 0,3116 г (в перерахунку на основу), канабісу, але не менше 0,098 г (в перерахунку на висушену речовину) та психотропної речовини, обіг якого заборонено PVP, але не 0,6980 г (в перерахунку на основу), переніс до місця свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 для їх подальшого зберігання з метою збуту.

Так, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконний збут наркотичних засобів та психотропної речовини, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно зберігав їх у розфасованому вигляді, в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 з метою подальшого збуту, до моменту вилучення працівниками поліції, а саме 19.03.2026 року.

19.03.2026 року, у період часу з 12 год. 00 хв. по 14 год. 46 хв. в ході санкціонованого обшуку квартири за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні кімнати виявлено та вилучено:

- 14 таблеток, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, загальна маса якого складає 0,3116 г (в перерахунку на основу);

- 4 паперові згортки з речовинами, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин- 1-іл-пентан-1-он), маса якої склала 0,6980 г (у перерахунку на основу);

- 1 паперовий згорток з речовиною, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено-канабісом, маса якого складає 0,098 г (в перерахунку на висушену речовину), які ОСОБА_5 незаконно зберігав з метою збуту до моменту вилучення працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що кваліфікується як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин з метою збуту, вчинено повторно.

Крім цього, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання, носіння бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, тобто без передбаченого законом дозволу, з особистих мотивів, у невстановлену слідством точну дату та час, але не пізніше 12 год. 00 хв. 19.03.2026 року, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, придбав бойову ручну оборонно осколкову гранату Ф-1, переніс їх до місця свого мешкання, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав їх до моменту вилучення працівниками поліції, а саме 19.03.2026 року.

Також, 19.03.2026 року, у період часу з 12 год. 00 хв. по 14 год. 46 хв. в ході санкціонованого обшуку квартири за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні кімнати виявлено та вилучено:

- корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але містить в собі заряд бризантної вибухової речовини тротил, масою 50-56 г;

- бойовий уніфікований підривач дистанційної дії УЗРГМ промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але є самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містить в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0, 1 г, азид свинцю масою 0.2 г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 г.

Корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 в конструктивному поєднанні з бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії УЗРГМ є бойовою ручною оборонною осколковою гранатою Ф-1 промислового виготовлення, яка є вибуховим пристроєм військового призначення та відноситься до бойових припасів, яку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зберігав за місцем свого мешкання до моменту вилучення працівниками поліції, а саме 19.03.2026 року.

Таким чином, ОСОБА_5 , за викладених вище обставин, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою ухилення від суворого покарання, яке може йому загрожувати у разі визнання його винним, у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскаціє майна, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини може переховуватись від органів досудового розслідування. Підозрюваний усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді позбавлення волі, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі та з метою створення перешкод досудовому слідству. Крім цього, ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, а саме самовільно залишив місце служби, яке по своїй суті вже являється переховуванням від правоохоронних та інших державних органів, а також органів військового управління з метою невиконання обов`язків військової служби. Крім цього, ОСОБА_5 не має постійного місця мешкання у м.Запоріжжя, а місцем реєстрації є тимчасово окупований населений пункт. У зв`язку з чим, у правоохоронних органів фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути його до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи те, що підозрюваний обізнаний про анкетні дані та місце мешкання свідків, які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєння кримінального правопорушення, які своїми показами підтверджують його незаконну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. Враховуючи це, орган досудового слідства вважає, що існує ризик, що з метою уникнення відповідальності ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків шляхом залякування, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється, з урахуванням відомостей про особу ОСОБА_5 , специфіку вчинення злочину та його систематичність та те, що ОСОБА_5 вже притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів та обвинувальний акт відносно останнього за скоєння тяжкого злочину його о не зупинило від продовження своєї злочинної діяльності та факт того, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований та його єдиним заробітком є незаконна діяльність, існують вагомі підстави вважати, що він може продовжити злочинну діяльність, а саме збут наркотичних речовин та психотропних речовин, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання з підстав, викладеному у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є запобіжний захід.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 09.01.2026 року до ЄРДР внесено відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 (кримінальне провадження № 0000051).

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

31.03.2026 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується наступними зібраними під час досудового розслідування доказами: - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- протокол огляду та вручення грошових коштів;

- протоком за результатами проведення НСРД контроль за вчиненням злочину;

- протоком за результатами проведення НСРД аудіо-відеоконтроль;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- висновок експерта №СЕ-19/108-26/4476 -НЗПРАП;

- протокол обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та речовими доказами;

- протоколом огляду та вилученими речовими доказами;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- висновок експерта №КСЕ-19/108-26/5788 -ВТХ;

- висновок експерта №СЕ-19/108-26/5776 -НЗПРАП;

- висновок експерта №СЕ-19/108-26/5750 -НЗПРАП;

- висновок експерта №СЕ-19/108-26/5751 -НЗПРАП;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Зміст заявленого клопотання слідчого свідчить, що під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою ухилення від суворого покарання, яке може йому загрожувати у разі визнання його винним, у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскаціє майна, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини може переховуватись від органів досудового розслідування. Підозрюваний усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді позбавлення волі, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі та з метою створення перешкод досудовому слідству. Крім цього, ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, а саме самовільно залишив місце служби, яке по своїй суті вже являється переховуванням від правоохоронних та інших державних органів, а також органів військового управління з метою невиконання обов`язків військової служби. Крім цього, ОСОБА_5 не має постійного місця мешкання у м.Запоріжжя, а місцем реєстрації є тимчасово окупований населений пункт. У зв`язку з чим, у правоохоронних органів фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути його до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи те, що підозрюваний обізнаний про анкетні дані та місце мешкання свідків, які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєння кримінального правопорушення, які своїми показами підтверджують його незаконну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. Враховуючи це, орган досудового слідства вважає, що існує ризик, що з метою уникнення відповідальності ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків шляхом залякування, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється, з урахуванням відомостей про особу ОСОБА_5 , специфіку вчинення злочину та його систематичність та те, що ОСОБА_5 вже притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів та обвинувальний акт відносно останнього за скоєння тяжкого злочину його о не зупинило від продовження своєї злочинної діяльності та факт того, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований та його єдиним заробітком є незаконна діяльність, існують вагомі підстави вважати, що він може продовжити злочинну діяльність, а саме збут наркотичних речовин та психотропних речовин, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження наступними доказами.

Відповідно до ст. 12 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), які відносяться до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

На підставі викладеного, а також з урахуванням ступеня порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню існуючих ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні під час дії воєнного стану при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у виді 20 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 гривень, що буде пропорційним, необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194, ч. 2 ст. 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою по цьому кримінальному провадженню рахувати з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 31.03.2026 року 14 години 40 хвилин по 29.05.2026 року (включно).

Визначити одночасно щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або заставодавець (інша фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі

66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 копійок на депозитний рахунок місцевих загальних судів (отримувач платежу ТУ ДСАУ в Запорізькій області, ідентифікаційний код за , рахунок № UA0001205, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, призначення платежу: застава за (вказати П.І.Б. особи, за яку вноситься застава); номер справи (провадження); суд, в якому розглядається справа).

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покладаються наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (місця дислокації підрозділу) та/або місця роботи (несення військової служби);

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, а у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Термін дії ухвали закінчується 29 травня 2026 року (включно).

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде оголошено 31 березня 2026 року о 15 годині 00 хвилині.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1