ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні надані матеріали справи у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000179 від 22.11.2024 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_7 , - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 06 лютого 2026 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області підполковника поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 - задоволено.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. анапа російської федерації, непрацюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Чернівецькій слідчий ізолятор» на строк до 23 березня 2026 року, включно без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник підозрюваної ОСОБА_7 , - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що вона просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, погоджене прокурором, та застосувати до її підзахисної запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що районний суд допустив неповноту судового розгляду, висновки суду, викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судове рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте із недотриманням норм кримінального

ЄУНСС: 727/1827/26 Слідчий суддя: ОСОБА_9

Номер провадження: 11-сс/822/67/26 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

та кримінального процесуального законодавства України.

Вважає, що докази, які досліджувалися слідчим суддею у своїй сукупності не підтверджують наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення її підзахисною кримінального правопорушення, яке їй інкримінують, що унеможливлює застосування до останньої запобіжного заходу та свідчить про порушення вимог п. 1 ч. 3 ст. 132 та ч. 2 ст. 177 КПК України при постановленні вищевказаної ухвали.

Стверджує, що виклад фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, що наведений у клопотанні, не підтверджується долученими до нього доказами.

Зазначає, що районний суд не перевіривши клопотання заступника начальника відділу в частині наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, належним чином не мотивувавши своє рішення, зазначив в ухвалі про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказує, що всупереч тій обставині, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом у клопотанні та оскаржуваній ухвалі не наводяться будь-які мотиви неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На думку апелянта, слідчим суддею не прийнято до уваги ті, обставини, що підозрювана до кримінальної відповідальності жодного разу не притягалася, раніше не судима, має постійне місце проживання, її юний вік, міцний соціальний зв`язок.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

Також не надходила на адресу апеляційного суду і особиста заява від підозрюваної ОСОБА_7 про бажання бути присутньою при апеляційному розгляді апеляційної скарги її захисника.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника підозрюваної ОСОБА_7 , - адвоката ОСОБА_6 , яка в режимі відеоконференції підтримала подану нею апеляційну скаргу, та просила її задовольнити, посилаючись на обставини в ній зазначені, прокурора ОСОБА_5 , який просив ухвалу районного суду, як законну залишити без змін, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану без задоволення, дослідивши матеріали провадження, вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , включаючи наявні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по вказаних матеріалах, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органи досудового слідства підозрюють ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України, санкція яких передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, а в матеріалах справи є достатньо доказів для її обґрунтованої підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

При цьому, з оскаржуваної ухвали, судовою колегією апеляційного суду було встановлено, що слідчий суддя дослідив клопотання заступника начальника відділу, погоджене прокурором, і матеріали, які його обґрунтовують, врахував рівень обґрунтованості підозри, доведеність існування ризиків, обставини та наслідки вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою та прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, у повній мірі зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно обґрунтованості підозри ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, під час подальшого досудового розслідування.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "IlgarMammadov v. Azerbaijanп. 88", "Erdagoz v. Turkeyп. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

На початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_7 , у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, що долучені до клопотання та були враховані слідчим суддею, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування таких доказів достатньо для встановлення зв`язку підозрюваної з інкримінованими їй злочинами.

За наведених обставин, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри - є декларативними та безпідставними.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що долучені до клопотання докази, є такими, що вказують на наявність обставин та відомостей, які можуть переконати суд та неупередженого спостерігача, що підозрювана ОСОБА_7 , можливо вчинила інкриміновані їй злочини. Ці докази, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Стороною захисту не наведено фактів та не долучено доказів, які очевидно та об`єктивно спростовували б версію органу досудового розслідування щодо обставин кримінального провадження, викладених в повідомлені про підозру, а остаточна оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, та оцінки кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального судового рішення.

Із врахуванням вищенаведеного, та вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя виніс законне та обґрунтоване рішення, обравши ОСОБА_7 , саме такий запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

А тому, на думку колегії суддів, необґрунтованими є посилання апелянта на те, що ухвала слідчого судді є незаконною.

Що стосується ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та зазначених в клопотанні заступника начальника, то колегія суддів вважає, що їх наявність доведена матеріалами кримінального провадження.

Також колегією суддів береться до уваги обставини, визначені ст. 178 КПК України, зокрема, вік підозрюваної, відсутність міцних соціальних зв`язків, стан її здоров`я, відсутність будь яких фізичних чи психічних вад.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на тяжкість кримінально караних діянь у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , а також обґрунтованість доказів того, що саме ця особа могла вчинити вищевказані кримінальні правопорушення, покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження, а тому доводи апеляційної скарги сторони захисту їх не спростовують та жодним доказом в судовому засіданні апеляційної інстанції не підтверджуються.

Із урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку про те, що слідчим суддею було вірно враховано усі ці обставини і вірно зроблено висновок про наявність ризиків, що підозрювана ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та санкцію інкримінованих статтей, відсутність альтернативної міри покарання за учинення вказаних злочинів, відсутність стійких соціально-стримуючих факторів); незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні (оскільки відомостями та іншими обставинами, що підлягають доказуванню, володіють саме свідки, підозрювані, а тому з метою зміни показів на користь підозрюваної вона може впливати на них); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (оскільки органом досудового розслідування на даний час проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на перевірку причетності до вчинення протиправних дій інших осіб, а також вчинення шахрайських дій відносно інших осіб, а остання може вчиняти активні дії для перешкоджанню органу досудового розслідування під час встановлення вказаних обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження); продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється (оскільки підозрювана після обшуку належних висновків для себе не зробила та продовжила вчинення кримінальних правопорушень в складі злочинної організації).

Твердження апелянта про те, що висновки суду першої інстанції, які викладені судом у рішенні, не відповідають обставинам справи і що наведенні заступником начальника у клопотанні ризики є надуманими, не беруться судом до уваги, оскільки спростовуються вищенаведеним і наданими матеріалами провадження.

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що ризиком, у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Тобто, доведеність ризиків не передбачає фактичне вчинення конкретних дій особою, спрямованих на створення перешкод у кримінальному провадженні, оскільки оцінці підлягає наявність вірогідності вчинення таких дій.

Наведені вище докази, на думку колегії суддів, свідчать про те, що будь-які інші запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України та зазначених у клопотанні слідчого.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підозрюваній ОСОБА_7 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також районний суд, керуючись п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, обґрунтовано не визначив підозрюваній розмір застави.

Твердження апелянта про те, що ризик переховування її підзахисної від органу досудового розслідування та суду не може ґрунтуватись виключно на підставі її підозри у вчиненні особливо тяжких злочинів та суворості можливого покарання в разі доведення її винуватості в суді, є надуманим, оскільки визнаючи доведеним вказаний ризик, суд першої інстанції врахував не тільки зазначене апелянтом, але й особу підозрюваної, її моральні якості, матеріальне становище, соціальні зв`язки.

З урахуванням викладеного, виходячи з положень статтей 177-178 КПК України, статтей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними і її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, без змін.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 376, 404, 405, 407, 422, 423 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 06 лютого 2026 року, якою клопотання заступника начальника відділу, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задоволено та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 23 березня 2026 року, включно, без визначення розміру застави, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді:

____________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3