УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026 Справа №607/3540/26 Провадження №1-кс/607/1455/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі, клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, у кримінальному провадженні №0000708 від 08 квітня 2025 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, неодруженого, студента, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень ч. 1, 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 -адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні №0000708 від 08 квітня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень ч. 1, 3 ст. 307 КК України, про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 із тримання під вартою на домашній арешт.

Подане клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 09 жовтня 2025 року, до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який надалі, а саме 23.11.2025, 15.01.2026 ухвалами слідчого судді продовжувався.

Ініціатор клопотання вважає, що ризики передбачені ст..177 КПК України в клопотаннях сторони обвинувачення були вписані формально, та жоден із них не мають підтвердження та належного обґрунтування, враховуючи також те, що ОСОБА_4 тривалий час перебуває в слідчому ізоляторі. Даний факт на його думку дозволяє стверджувати про те, що більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, дозволить забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання процесуальних рішень.

Окрім цього при вирішенні клопотання про зміну запобіжного заходу, просить врахувати вік підозрюваного, те що злочини ним вчинено вперше, у нього міцні соціальні зв`язки, він має постійне місце проживання, а також просить взяти до уваги розумність строків тримання ОСОБА_4 під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав та просить задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 клопотання свого захисника підтримав в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , оскільки на його думку ризики які були встановлені під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є реально об`єктивними та не зменшилися. Більше того, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 08.03.2026, а тому з врахування належної процесуальної поведінки підозрюваного, більш м`який запобіжний захід є недоцільним.

Заслухавши думку учасників судового розгляду слідчий суддя вважає, що при вирішенні даного клопотання слід виходити з наступного.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Частиною 1 ст. 201 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) передбачено право підозрюваного до якого застосовано запобіжний захід або його захисника звернутися до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Підставою для зміни запобіжного заходу є зокрема наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, зміна обставин підозри, зменшення встановлених ризиків.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні №0000708 від 08.04.2025, задоволено клопотання слідчого, погоджене прокурором, та до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема востаннє, 15 січня 2026 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 продовжено до 23 год 59 хв 07.03.2026. Окрім цього ОСОБА_4 , як альтернативний запобіжний захід, визначено заставу в розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 998 400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень та покладено ряд обов`язків у випадку внесення застави.

На даний час захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про зміну застосованого до його підзахисного запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, зазначаючи про зменшення ризиків, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При вирішенні клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 , на домашній арешт, слідчим суддею вивчається можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України, обставини, які виникли після прийняття рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного клопотання.

Так, слідчим суддею враховується те, що матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 3 ст. 307 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів. При цьому, слідчий суддя зазначає, що сам по собі факт підозри ОСОБА_4 у вчиненні особливо тяжких злочинів не є достатньою підставою для застосування до нього найбільш суворого виняткового запобіжного заходу.

Крім цього з урахуванням тривалості строку досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, на даний час не зменшилися до рівня їх повної відсутності, проте їхній вплив на хід розслідування суттєво нівельовано, у зв`язку з проведенням низки слідчих дій.

Поряд з цим варто зазначити, що у даному кримінальному провадженні до підозрюваного ОСОБА_4 09 жовтня 2025 року ухвалою слідчого судді було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого була неодноразово продовжена, тобто строк перебування під вартою ОСОБА_4 на даний час становить більше чотирьох місяців, що є тривалим строком у розумінні ст. 5 Конвенції про захист прав людини.

Також під час вирішення клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя, у відповідності до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, враховує молодий вік підозрюваного, те що у нього наявне постійне місце навчання та місце проживання, він має стійкі соціальні зв`язки, а також раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, що в сукупності свідчить про можливість запобігання встановленим ризикам без ізоляції особи від суспільства.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі потреби слідства та гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 можуть бути повною мірою забезпечені шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту, з покладенням на обвинуваченого ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У п. 104 рішення ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» від 05.07.2016 р. зазначено, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції. Цей спосіб позбавлення свободи вимагає існування відповідних і належних підстав, як і тримання під вартою під час досудового слідства. Він уточнив, що поняття «рівень» і «напруженість» у його практиці, як критерії застосовності статті 5 Конвенції, стосується тільки рівня обмеження свободи пересування, а не відмінностей за рівнем комфорту або у внутрішньому режимі у різних місцях позбавлення волі. Тому Суд застосовує ті самі критерії щодо позбавлення свободи незалежно від місця тримання заявника під вартою ( 104, 113, 114 рішення ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» від 05.07.2016 р. та п. 212 рішення у справі Развозжаєв проти Росії та України та Удальцов проти Росії від 19.11.2019 р.).

Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам і буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Окрім цього слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, зокрема: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, навчання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до управління ДМС у Тернопільській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-179, 182, 194, 201, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Змінити раніше застосований до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , (окрім випадків повітряної тривоги на території м. Тернополя, для прямування в укриття та перебування в ньому та відвідування медичних закладів за необхідності)до 23 год. 59 хв. 07 березня 2026 року.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

-прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, навчання та/або місця роботи.

-утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до управління ДМС у Тернопільській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків визначити по 23.59 год. 07 березня 2026 року.

Після оголошення ухвали негайно доставити підозрюваного ОСОБА_4 до місця його проживання і звільнити з-під варти в залі суду.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати у СУ ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1