Провадження № 1-кс/947/2340/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001368 від 05.12.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скибин, Жашківського району, Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , водія артилерійського взводу ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді Київського районного суду м. Одеси надійшло на розгляд клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001368 від 05.12.2023 року відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

З клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001368 від 05.12.2023 року .

В рамках вказаного кримінального провадження, за обставин викладених у клопотанні, 25.12.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Наразі відносно підозрюваного ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 495 (чотириста дев`яносто п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 498 860 (один мільйон чотириста дев`яносто вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень, строк дії якого спливає 20.02.2026 року.

Оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжують існувати, а завершити досудове розслідування до завершення строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного не видається за можливе, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу.

У судовому засіданні:

Прокурор долучив до клопотання копію постанови про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, копію повного тексту ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, оголосив подане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на обставини, викладені ним у письмовому запереченні, просив відмовити у задоволенні клопотання, застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, а у разі задоволення клопотання зменшити розмір застави до мінімального.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 25.12.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів стороною обвинувачення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: проколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 під час якого вилучено велику кількість речовин та засобів схожих на наркотичні; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії огляд і виїмка кореспонденції від 28.05.2024 р. під час якого з поштового відправлення ОСОБА_4 вилучено речовини та засоби які згідно висновку експерта являються наркотичними засобами та психотропними речовинами; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії огляд і виїмка кореспонденції від 31.05.2024 р. під час якого з поштового відправлення ОСОБА_4 вилучено кристалічну речовину яка згідно висновку експерта являється психотропною речовиною; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії огляд і виїмка кореспонденції від 09.07.2024 р. під час якого з поштового відправлення ОСОБА_4 вилучено кристалічну речовину та рослинну речовину, які згідно висновку експерта являються психотропною речовиною та наркотичним засобом.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

На переконання слідчого судді, дії, у ймовірному вчиненні яких наразі підозрюється ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України України, тобто є кримінально караними. Тому немає підстав для висновків, що такі дії не можуть становити жодного злочину. Водночас, описана у клопотанні слідчого та повідомленні про підозру фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з відповідними кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 2 ст. 307 КК України, і такі докази є достатніми щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Разом із тим, слідчий суддя зазначає, що на цьому етапі провадження він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності чи достовірності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та встановлених обставин достатньо для виправдання подальшого розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри.

Також, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 перевірялася під час першочергового застосування запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.12.2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.02.2026 року із визначенням застави у розмірі 495 (чотириста дев`яносто п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 498 860 (один мільйон чотириста дев`яносто вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень.

Сторона обвинувачення посилається на те, що завершити досудове розслідування до моменту спливу запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , тобто до 20.02.2026 року, не представляється можливим, у зв`язку із чим, постановою керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 16.02.2026 року строк досудового розслідування кримінального провадження № 0001368 від 05.12.2023 року було продовжено до 3 місяців, а саме до 24.03.2026 року.

З огляду на що, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії ухвали про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

При вирішенні питання щодо продовження існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у їх вчиненні у випадку направлення обвинувального акту до суду, а також суспільно-небезпечний характер злочинів, та вважає доведеним стороною обвинувачення продовження існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту наркотичних засобів, у тому числі й особливо небезпечних, психотропних речовин, вчиненому повторно. На систематичність даної діяльності вказують зібрані матеріали кримінального провадження, а саме протоколи про результати проведення негласних (слідчих) дій оглядів і виїмок кореспонденції від 28.05.2025 (а.к. 67-70); від 31.05.2025 (а.к.71-75); від 09.07.2024 (а.к. 76-81), а також те, що в ході обшуку за місцем проживання підозрюваного було виявлено та вилучено велику кількість психотропних речовин та прекурсорів, про що зазначалося прокурором у судовому засіданні.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що оскільки ОСОБА_4 є військовослужбовцем, останній, відповідно до спеціальних підстав (відпустка, лікування/реабілітація, навчання тощо), має право вільного перетину державного кордону України в умовах дії воєнного стану.

Вищевказане в сукупності, на думку слідчого судді, обґрунтовує продовження ризику можливого переховування підозрюваного.

Слідчий суддя приймає до уваги той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 має відносно міцні соціальні зв`язки, так як одружений, має на утриманні малолітню дитину та постійне місце мешкання, проте суспільно-небезпечний характер злочинів у систематичному вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 свідчить про асоціальний спосіб життя ОСОБА_4 та не може виключити ризик можливого переховування підозрюваного.

В розрізі продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя бере до уваги, що стороною обвинувачення зазначається про те, що на теперішній час у кримінальному провадженні не встановлено та не допитано всіх свідків. При цьому, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_4 до суду, з великою вірогідністю можливо припускати допит таких осіб безпосередньо в судовому засіданні судом, позаяк суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення (за винятком випадків, передбачених ст. ст. 225, 615 КПК України).

Знову ж таки, слідчий суддя бере до уваги, встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що продовжує існувати ризик впливу ОСОБА_4 на іншу підозрювану ОСОБА_7 . На переконання слідчого судді, наявність вказаного ризику обумовлюється фактичними обставинами даного кримінального провадження, як вони викладені у такому клопотанні.

Викладене дає підстави слідчому судді вважати, що в цілях уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані підозрюваним дії, останні можуть вживати взаємних заходів щодо впливу один на одного, задля вироблення однієї лінії поведінки, коригування власних показів, тощо.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 є подружжям, а тому в даному випадку є доцільним обмеження їх спілкування в частині обставин даного кримінального провадження.

Отже, викладені вище обставини свідчить про те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідів та іншу підозрювану з метою уникнення кримінальної відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий суддя звертає увагу, що злочини, у вчиненні яких наразі обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 мають корисливий характер та ймовірно підозрюваний мав на меті отримання незаконного доходу внаслідок незаконного придбання, зберігання, пересилання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин. Ймовірно отримані грошові кошти внаслідок інкримінованої йому протиправної діяльності, на думку слідчого судді, можуть бути джерелом доходу ОСОБА_4 . Відтак, на переконання слідчого судді, означені обставини у повному обсязі підтверджують продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється.

Посилання сторони обвинувачення на продовження існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає безпідставними, адже слідчим суддею не було встановлено даний ризик при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , а прокурором не зазначено нових обставин, які б не враховувалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу.

Викладене в сукупності, свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлення продовження ризиків.

Крім того, слідчий суддя вважає, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження. Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

Посилання захисника на тяжкий стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 не підтверджено медичними документами, до письмового заперечення захисником долучено медичні документи за 2021-2023 рр., які не свідчать про неможливість утримання підозрюваного під вартою у зв`язку із тяжким станом здоров`я.

Більш того, слідчий суддя звертає увагу на суспільно-небезпечний характер інкримінованих підозрюваному злочинів, пов`язаних із збутом наркотичних засобів, які створюють загрозу для здоров`я та життя людей та вважає недоцільним застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а також продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку останнього можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

В частині визначеної ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси застави у розмірі 495 (чотириста дев`яносто п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 498 860 (один мільйон чотириста дев`яносто вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень, слідчий суддя приходить до переконання, що визначений розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 під загрозою звернення застави в дохід держави та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення, а тому такий розмір застави зміні не підлягає.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 24.03.2026 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначений розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України розмірі 495 (чотириста дев`яносто п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 498 860 (один мільйон чотириста дев`яносто вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень залишити без змін.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного строком до 24.03.2026 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування з іншою підозрюваною ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні (щодо обставин даного кримінального провадження);

5. здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1