Справа №760/1110/26 1-кс/760/3127/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2026 м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

заявника - захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Київ заяву адвоката ОСОБА_3 ,подану в інтересах ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду справи № 760/1110/26, провадження № 1-кс/760/1025/26 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000045 від 21.01.2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 перебуває клопотання прокурора про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 21.01.2025 за №0000045.

02.03.2026 до суду надійша заява про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від участі у розгляді клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000045. Заява про відвід обґрунтована наступними доводами.

27.02.2026 в підтримку свого клопотання слідчим долучено до матеріалів протокол огляду речей від 27.01.2026, однак сторона захисту не була обізнана про наявність вказаного документу, у зв`язку з чим у судовому засіданні було заявлено клопотання про ознайомлення з вказаним документом, однак слідча суддя ухвалила долучити документи без врахування позиції сторони захисту та безпосередньо ОСОБА_4 . Заявник наголошує на тому, що вказаний протокол огляду не містить нумерації сторінок та визначити відповідність наданих суду аркушів до цього протоколу неможливо, більш того слідчим в порушення вимог чинного законодавства було оглянуто інформацію, яка містить листування з діючим адвокатом ОСОБА_4 , що на думку заявниці є вчиненням кримінального правопорушенням.

У судовому засіданні сторона захисту просила слідчу суддю вжити заходів щодо порушення адвокатської таємниці слідчим, однак замість реагування на грубе порушення закону та службових повноважень, суд став допомагати слідчому обґрунтовувати протокол огляду до суті клопотання. Заявник вважає, що слідча суддя ОСОБА_5 зацікавлена у розгляді справи на користь слідчого СБ України, оскільки у судовому засіданні ігноруються права адвоката та нехтується порушенням закону за ради задоволення клопотання слідчого, який навіть не обґрунтував вказане клопотання.

Відповідно до протоколу автомотизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2026 вказана заява про відвід передана на розгляд судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

Слідча суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду заяви про відвід в судове засідання не прибула.

Заявник - захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні наполягала на задоволенні своєї заяви та зазначила, що слідча суддя під час розгляду клопотання про арешт майна демонструє упередженість, не реагує на порушення закону з боку слідчого, чим фактично легалізує порушення її права, як захисника ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію адвоката.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши заяву про відвід, суддя дійшов висновку, що заява про відвід не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту заяви, відвід мотивований тим, що слідча суддя ОСОБА_5 під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно долучила в ході розгляду клопотання протокол огляду речей, який, на думку заявника, містить відомості, що становлять адвокатську таємницю, та не відреагувала на заявлені стороною захисту доводи щодо порушення вимог закону під час його складання.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10.12.2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. theUnitedKingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі ВеттштайнаWettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 08 квітня 2010 року, п.97).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Тобто, наведене вказує на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

В цій ситуації, із предмета та меж судового розгляду провадження, не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість судді ОСОБА_5 , щодо учасників провадження або обставин цієї справи, чи її необ`єктивність при її розгляді.

Не встановлено і інших підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК, які б унеможливлювали розгляд кримінального провадження вказаним суддею та викликали необхідність її відводу, як і інформації, яка б вказувала на те, що суддя ОСОБА_5 не є безсторонньою, адже особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного, як наслідок побоювання обвинуваченого, що суддя є небезстороннім не можна вважати об`єктивно обґрунтованими.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Суд зазначає, що обставини, на які посилається заявник, фактично зводяться до незгоди сторони захисту з процесуальними діями та рішеннями слідчого судді під час розгляду клопотання, а також до оцінки доказів, наданих стороною обвинувачення. Разом з тим, такі доводи не свідчать про наявність обставин, які б об`єктивно підтверджували заінтересованість слідчого судді у результатах розгляду справи або іншим чином ставили під сумнів її неупередженість. Більш того, законність та обґрунтованість процесуальних рішень слідчого судді можуть бути перевірені у передбаченому кримінальним процесуальним законодавством порядку.

У справі № 826/14033/17 в ухвалі від 03.07.2019 року Верховний Суд сформував позицію про те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як наслідок, висловлені заявником доводи, які обумовлюють відвід судді, є неспроможними та сумнівними за своєю суттю, оскільки не "випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту", через що, вважаю заяву адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 про відвід за своєю суттю такою, що не ґрунтується на вимогах ст.ст. 75, 76 того ж Кодексу, у зв`язку з чим остання не підлягає задоволення.

Керуючись ст. ст. 1-29, 75, 76, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду справи № 760/1110/26, провадження № 1-кс/760/1025/26 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000045 від 21.01.2025 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1