Справа № 686/4426/26
Провадження № 1-кс/686/1774/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький клопотання слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні №0000012 від 10.01.2026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

встановив:

11 лютого 2026 року слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням погодженим з процесуальним прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання на земельну ділянку з кадастровим номером :04:012:0001, яка відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на праві власності належить ОСОБА_5 , шляхом тимчасового позбавлення ОСОБА_5 або будь-кого іншого можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином вказаним майном.

Слідча в судове засідання не з`явилася, проте, в її клопотанні міститься прохання про розгляд справи за її відсутності та власника майна, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання слідчої підлягає задоволенню з наступних підстав.

10.01.2026 за вказаним фактом СУ ГУНП України в Хмельницькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи інструктором ТОВ «Автошкола ЯГУАР», діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх настання, з метою особистого незаконного збагачення, вирішив незаконно збагатитися шляхом отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , за вплив на посадових осіб ТСЦ №6841 РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях, уповноважених на виконання функцій держави, на прийняття рішення щодо успішної здачі ОСОБА_6 практичного іспиту з водіння.

Так, 06 січня 2026 року, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх настання, з метою особистого незаконного збагачення, при спілкуванні через месенджер «WhatsApp» з мобільного номеру телефону НОМЕР_1 на мобільний номер телефону ОСОБА_6 НОМЕР_2 , висунув вимогу про передачу йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 14 000 гривень за вплив на посадових осіб ТСЦ №6841 РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях, за прийняття рішення щодо успішної здачі ОСОБА_6 практичного іспиту з водіння.

Розуміючи, що в інший спосіб успішно здати практичний іспит з водіння не можливо, ОСОБА_6 вимушено погодилась на вимогу ОСОБА_5 .

08 січня 2026 року ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_5 , звернулась з письмовою заявою до правоохоронних органів, з приводу вказаних обставин.

В подальшому, на виконання попередньої домовленості із ОСОБА_5 09 лютого 2026 року, ОСОБА_6 надіслала через месенджер «WhatsApp» на його мобільний телефон НОМЕР_1 фотозображення талону електронної черги на її ім`я.

В подальшому, 10 лютого 2026 року, о 12 годинні 35 хвилин, ОСОБА_6 , діючи за вказівкою ОСОБА_5 , надіслала йому на месенджер «WhatsApp» фотознімок екзаменаційного листа, виданого їй в ТСЦ №6841 РСЦ ГСУ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях.

Надалі, 10 лютого 2026 року, о 13 год 50 хв після успішної здачі практичного іспиту з водіння ОСОБА_6 , ОСОБА_5 перебуваючи в навчальному автомобілі Mitsubishi ДНЗ НОМЕР_3 , який знаходився на території АЗС ANP по вул. Західно Оружна, 35, в місці Хмельницькому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 13 000 гривень, за вплив на посадових осіб ТСЦ №6841 РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях, уповноважених на виконання функцій держави, за прийняття рішення щодо успішної здачі ОСОБА_6 практичного іспиту з водіння, після чого був затриманий працівниками поліції.

За таких обставин, ОСОБА_5 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

10.02.2026 на підставі ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером :04:012:0001, на праві власності належить ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна.

За змістом положень ст.ст. 2, 8 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, у тому числі, арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилучені у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК України.

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод захист кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Крім того, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Керуючись ст.ст. 170,172, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання на земельну ділянку з кадастровим номером :04:012:0001, яка відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на праві власності належить ОСОБА_5 , шляхом тимчасового позбавлення ОСОБА_5 або будь-кого іншого можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином вказаним майном.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий судя