Справа № 685/930/24
Провадження № 1-кп/685/15/26
УХВАЛА

( про обрання запобіжного заходу )

11 лютого 2026 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та

його захисника ОСОБА_5 ,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь Хмельницької області обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000231, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 червня 2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 336, ч. 4 ст. 358 та ч. 1 ст. 369-2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується у наданні 24 червня 2024 року неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 200 доларів США, що становило 8088 грн. по курсу НБ України, особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, за здійснення впливу на прийняття рішення посадовими особами неврологічного відділення КНП «Хмельницька обласна лікарня» про його перебування у даному відділенні в період часу з 17 по 24 червня 2024 року.

ОСОБА_4 також обвинувачується в тому, що після одержання повістки про виклик на 06:00 год. 17 червня 2024 року до Восьмого відділу Хмельницького РТЦКСП для відправлення до військової частини та проходження військової служби, діючи за попередньою змовою з іншою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, розуміючи, що останній вплине на посадових осіб неврологічного відділення КНП «Хмельницька обласна лікарня» з метою сприяння в наданні обвинуваченому довідки про перебування на стаціонарному лікуванні у цьому відділенні та, як наслідок, неможливості прибуття за повісткою.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у використанні завідомо підробленого офіційного документу, а саме, довідки з КНП «Хмельницька обласна лікарня» про перебування на стаціонарному лікуванні в день виклику за повісткою про направлення на військову службу, яке полягало у наданні цієї довідки працівникам поліції з метою ухилення від кримінальної відповідальності за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, яке обґрунтоване метою запобігти можливості переховування обвинуваченого від суду, про що свідчать неодноразові неявки до суду за викликами, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 самовільно залишив базовий табір підрозділу військової частини та місцезнаходження його не відоме.

В ході судового розгляду прокурор своє клопотання підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти тримання його під вартою, оскільки з`являвся на всі судові засідання, на які викликався повісткою. Після останнього судового засідання, вийшовши з приміщення суду, його було насильно мобілізовано працівниками ТЦК, які вже очікували на вулиці, тому і не мав можливості надалі з`являтися в суд. Після самовільного залишення військової частини повернувся додому, де і проживав до затримання, але в суд не з`являвся, так як боявся бути затриманим працівниками ТЦК СП. Зазначив, що сам найбільше зацікавлений в тому, що найшвидше завершити розгляд даної справи.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечив проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, достатнім буде запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Зазначив, що достатньою підставою для належної процесуальної поведінки обвинуваченого буде факт неможливості бути затриманим військовослужбовцями ТЦК для подальшої мобілізації.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, пояснення обвинуваченого та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Так, після проведення 17 жовтня 2024 року підготовчого судового засідання за участі обвинуваченого та призначення справи до розгляду по суті, наступного дня 18 жовтня 2024 року ОСОБА_4 був призваний на військову службу по мобілізації та направляється в розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою Хмельницького РТЦКСП від 29 листопада 2024 року № 315564 з доданим поіменним списком військовозобов`язаних.

На запит суду від командира військової частини НОМЕР_1 надійшло повідомлення від 28 січня 2025 року № 812/2890, що відповідно до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 громадянин ОСОБА_4 , як військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 не обліковувався, дані про нього відсутні.

13 травня 2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшло повідомлення, що 08 квітня 2025 року ОСОБА_4 був доставлений до в/ч НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби.

Проте, від командира в/ч НОМЕР_2 надійшло повідомлення, що ОСОБА_4 , який дійсно 08 квітня 2025 року прибув до в/ч НОМЕР_2 та обліковувався як прикомандирований, 12 квітня 2025 року самовільно залишив розташування військової частини та станом на 28 жовтня 2025 року він у розташування в/ч НОМЕР_2 не повернувся та його місцезнаходження не відоме.

Судом 11 листопада 2025 року було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , а після надходження від прокурора клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також надано дозвіл на його затримання з метою приводу в суд для вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

11 лютого 2026 року ОСОБА_4 був затриманий.

З досліджених обставин слідує, що з квітня 2025 року по лютий 2026 року ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність у провадженні суду кримінальної справи про своє обвинувачення, умисно тривалий час не з`являвся до суду, що свідчить про переховування від суду.

Про реальність існування ризику переховування обвинуваченого від суду свідчить також факт втечі з місця проходження військової служби, що підтверджується вищезазначеними доказами та самим обвинуваченим.

Встановлений факт переховування від суду є підставою, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для обвинуваченого, який раніше не був судимий.

Оскільки прокурором в клопотанні не зазначено розмір застави, який міг би гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому суд вважає, що застава у 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим своїх обов`язків, передбаченим КПК України, а саме, прибувати за кожною вимогою до суду.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тримати під вартою до 10 квітня 2026 року включно.

Визначити заставу в сумі 66560,00 грн. (Шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 коп.), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою.

В разі внесення застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти та покласти на нього обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду.

В разі невиконання встановленого обов`язку застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з дня вручення йому її копії.

Головуючий ОСОБА_1