Справа № 638/1514/26
Провадження №1-кп/638/1294/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року м. Харків, суддя Шевченківського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002261 від 19 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Расуллу Азейрдбайджану, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, який заробляє тимчасовими підробітками на «Олексіївський ярмарок», перебуває у фактичних шлюбних стосунках, зі слів має хронічне захворювання, інвалідності спростовує, утриманців не має, військовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, будучи ознайомлений з постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.09.2024 (справа № 638/10724/24 провадження № 3/638/4716/24), яка набрала законної сили 20.09.2024, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 10 років з конфіскацією транспортного засобу ГАЗ 3302-14 д.н.з. НОМЕР_1 , який є у приватній власності порушника, з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 13.06.2025 о 05:30, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, ігноруючи заборону, встановлену ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», керував транспортним засобом ГАЗ 3302 415, д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по майдану Захисників України у м. Харкові, де поряд з будинком № 19 був зупинений екіпажем УПП в Харківській області ДПП, з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП ХОР «ОНКЛ» ОСОБА_4 відмовився, про що складено протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ЕПР1 № 360147; 21.08.2025 о 04:14, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, ігноруючи заборону, встановлену ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», керував транспортним засобом ГАЗ 3302 415, д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по вул. Дерев`янко у м. Харкові, де поряд з будинком № 40 був зупинений екіпажем УПП в Харківській області ДПП, з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_4 відмовився, про що складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 429433 та серії ЕПР1 № 429437; 01.09.2025 о 07:20, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, ігноруючи заборону, встановлену ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», керував транспортним засобом ГАЗ 3302 415, д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по просп. Перемоги у м. Харкові, де поряд з будинком № 48 був зупинений екіпажем УПП в Харківській області ДПП, з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП ХОР «ОКНЛ» ОСОБА_4 відмовився, про що складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 440057 та серії ЕПР1 № 440065.

Окрім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, будучи ознайомлений з постановою Слобідського районного суду м. Харкова від 03.09.2025 (справа № 641/4639/25 провадження № 3/641/1400/25), що набрала законної сили 16.09.2025, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 19.09.2025 о 05:06, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, ігноруючи заборону, встановлену ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», керував транспортним засобом ГАЗ 3302 415, д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по просп. Науки у м. Харкові, де поряд з будинком № 60 був зупинений екіпажем УПП в Харківській області ДПП, з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А ОСОБА_4 відмовився, про що складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 458243 та серії ЕПР1 № 458245; 24.09.2025 о 17:53, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, ігноруючи заборону, встановлену ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», керував транспортним засобом ГАЗ 3302 415, д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по вул. Сумській у м. Харкові, де поряд з будинком № 81 був зупинений екіпажем УПП в Харківській області ДПП, з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А, ОСОБА_4 відмовився, про що складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 463958 та серії ЕПР1 № 463967; 01.10.2025 о 08:05, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, ігноруючи заборону, встановлену ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», керував транспортним засобом ГАЗ 3302 415, д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по просп. Перемоги у м. Харкові, де поряд з будинком № 67-В був зупинений екіпажем УПП в Харківській області ДПП, з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП ХОР «ОКНЛ» ОСОБА_4 відмовився, про що складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 470012 та серії ЕПР1 № 470006; 03.10.2025 о 16:45, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, ігноруючи заборону, встановлену ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», керував транспортним засобом ГАЗ 3302 415, д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по просп. Людвіга Свободи у м. Харкові, де поряд з будинком № 35 був зупинений екіпажем УПП в Харківській області ДПП, з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП ХОР «ОКНЛ» ОСОБА_4 відмовився, про що складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 472381; 04.10.2025 о 13:57, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, ігноруючи заборону, встановлену ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», керував транспортним засобом ГАЗ 3302 415, д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по просп. Перемоги у м. Харкові, де поряд з будинком № 66 був зупинений екіпажем УПП в Харківській області ДПП, з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП ХОР «ОКНЛ» ОСОБА_4 відмовився, про що складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 473239 та серії ЕПР1 № 473229; 09.10.2025 о 08:22, будучи позбавленим права керуванням транспортними засобами, ігноруючи заборону, встановлену ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», керував транспортним засобом ГАЗ 3302 415, д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по просп. Перемоги у м. Харкові, де поряд з будинком № 58-А був зупинений екіпажем УПП в Харківській області ДПП, з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_4 відмовився, про що складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 47787 та серії ЕПР1 № 477885.

ОСОБА_4 своїми умисними та протиправними діями вчинив кримінальні правопорушення злочини, передбачені ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 визнав свою провину та пояснив, що він був обізнаний, що позбавлений права керування транспортними засобами, проте керував автомобілем та з Кінного ринку возив товар на Олексіївку в м. Харкові. Розуміє, що так не треба робити із жовтня 2025 року він вже не керує транспортними засобами. Просив призначити мінімальне покарання.

Позовні вимоги не заявлені.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 382 КК України - тобто умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в повному обсязі обвинувачення та відвертому визнанні своєї провини, осуду своїх дій, та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не виявив.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, має середню освіту, офіційно не працює, заробляє на життя періодичними заробітками, на військовому обліку перебуває, мобілізований не був, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має хронічне захворювання, утриманців не має.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Суд також враховує, що дане кримінальне провадження відповідає загальним засадам кримінального провадження. Дотримані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженого, так і іншими особами.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги дані, які характеризують особу ОСОБА_4 , обставин вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо без ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання, у межах санкцій інкримінованих йому статті.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65, 68 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким, дані про особу обвинуваченого, що вказані вище, відсутність обтяжуючої та наявність пом`якшуючої покарання обставин, вважає, що для виправлення та перевиховання йому слід призначити покарання в межах санкцій інкримінованої статті.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», рішення суду про визнання тих чи інших обставин такими, що пом`якшують або обтяжують покарання, «має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку».

Обране судом покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а відтак забезпечать дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, є справедливими, адекватними і співмірними.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст.69 КК України судом не встановлено.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 за вказаним кримінальним провадженням запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільні позови в даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку.

Вирок виготовлено 03 березня 2026 року.

Суддя ОСОБА_6