У Х В А Л А

25 лютого 2026 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_5 , про скасування арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0002572 від 12 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

в провадженні Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження 0002572 від 12 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

17 грудня 2025 року ухвалою слідчого судді накладений арешт на майно, яке було вилучене 11 грудня 2025 року, під час огляду місця події, а саме автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , із забороною використовувати вказане майно за призначенням, а також розпоряджатися ним будь-яким чином до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

18 лютого 2026 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_5 , де він просив скасувати вищевказаний арешт.

У вказаному клопотанні адвокат ОСОБА_4 стверджував, що арешт на автомобіль накладався, у зв`язку з необхідністю проведення його огляду та проведення судових експертиз з ним.

Як йому відомо, вказані слідчі (розшукові) дії вже проведені, а тому подальша потреба в застосуванні арешту відпала.

Окрім цього, звертав увагу, що автомобіль зазнав таких механічних пошкоджень, що без ремонту його участь у слідчому експерименті неможлива.

Отже, вважав, що вказані підстави є достатніми для скасування накладеного арешту та повернення майна його власнику ОСОБА_5 .

У судовому засіданні від 25 лютого 2026 року адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання про скасування арешту в повному обсязі, вказавши, що під час допиту власника автомобіля ОСОБА_5 слідчий повідомив йому, що усі слідчі (розшукові) дії з автомобілем вже проведені, експертизи зафіксували його технічну справність, а проведення слідчого експерименту з ним неможливе, оскільки автомобіль дуже пошкоджений.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти заявленого клопотання, посилаючись на те, що у кримінальному провадженні на даний час не установлено винуватця ДТП, ситуація є спірною, а тому після проведених експертиз можливо буде потрібно провести ще один слідчий експеримент, а після нього нові експертизи. Отож, стверджував, що на даний час, необхідність у накладеному арешті зберігається.

Слідчий суддя заслухавши представника власника майна, прокурора, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 1-2 ч. 1 ст. 170 КПК України)

Згідно з частиною першою статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження і діє до моменту його скасування в порядку встановленому КПК України. Тобто, він не має чітких, визначених законом, часових рамок.

КПК України визначає, що арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто, обов`язок доведення обставин, з якими закон пов`язує можливість скасування арешту покладений на особу, яка звертається із відповідним клопотанням.

У клопотанні, як на правову підставу для скасування арешту, адвокат ОСОБА_4 посилався на те, що в подальшому застосуванні арешту на автомобіль відпала потреба. Він доводив, що усі слідчі (розшукові) дії, задля яких застосовувався вказаний захід забезпечення кримінального провадження, а саме: слідчий експеримент, експертизи, вже проведені. Нові слідчі експерименти з автомобілем не можна провести, через його технічний стан.

Слідчий суддя критично оцінює вказані аргументи, з огляду на таке.

Як свідчить досліджена ухвала слідчого судді, арешт на належний ОСОБА_5 автомобіль накладений з метою його збереження, як речового доказу, а не для забезпечення проведення слідчих (розшукових) дій.

Слідчий суддя зазначає, що обсяг слідчих (розшукових) дій визначається на розсуд органу досудового розслідування, а тому його позиція щодо можливості повернення речових доказів власнику чи володільцю має важливе значення, оскільки лише він має розуміння щодо характеру, кількості слідчих (розшукових) дій та речі з якими вони будуть проводитися.

Під час розгляду клопотання, прокурор ОСОБА_3 заперечив проти повернення арештованого майна, посилаючись на те, що з ним, ще планується проведення слідчих (розшукових) дій, для проведення яких важливим є збереження його в стані, який існував після ДТП.

Отож, з огляду на це, слідчий суддя вважає, що повернення майна може негативно вплинути на якість досудового розслідування.

Слідчим суддею установлено, що строк арешту не є надмірним, оскільки станом на день розгляду клопотання становить близько двох місяців.

Слідчому судді не доведено, що подальший арешт майна створюватиме надмірний тягар для ОСОБА_5 , оскільки заявником не надані докази, що останній є джерелом його доходу.

Отже, оскільки слідчим суддею не установлено обставин, з якими стаття 174 КПК України пов`язує можливість скасування арешту, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 поданого в інтересах власника майна ОСОБА_5 , про скасування арешту майна.

Керуючись ст. 174, 309-310, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах власника майна ОСОБА_5 , про скасування арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0002572 від 12 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 27 лютого 2026 року о 08:20 год

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7