ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача сектору дізнання ВП № 5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження №0000036 від 11.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна, -

встановив:

Слідчому судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000036 від 11.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

На обґрунтування клопотання вказано, що сектором дізнання відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000036 від 11.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.02.2026 року до ЧЧ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора "102" від працівників поліції про те, що за адресою м. Одеса, вул. Сегедська 5 у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявили речовину схожу на наркотичну. (ЄО №2767 від 11.02.2026).

У подальшому на підставі ч. 3 ст. 233, 234 КПК України, з метою недопущення знищення, приховання речового доказу та його збереження у кримінальному провадженні, врятування вказаного майна, 11.02.2026 за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська 5, проведено огляд місця події за участю гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив про те, що зберігає при собі один зіп-пакет з приклеєною до нього з чорною ізолентою з кристалічною речовиною білого кольору, після чого самостійно надав працівникам поліції дану речовину.

Під час огляду вказаного одного зіп-пакету з приклеєною до нього чорною ізолентою з кристалічною речовиною білого кольору, який було вилучено та запаковано до полімерного сейф-пакету НПУ № CRІ1213141.

Вищевказані предмети мають значення для об`єктивного досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, крім того можуть свідчити про вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім цього, вилучені предмети необхідні для призначення ряду судових експертиз в рамках кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті майна, а тому слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, згідно долученої заяви, підтримав подане клопотання, просив провести розгляд клопотання за його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого та прокурора.

Відповідно до вимог статті 172 КПК України неявка осіб за участю яких розглядається клопотання про арешт майна не перешкоджає розгляду такого.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників судового провадження, у відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України судовий розгляд клопотання слідчого проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Водночас, приписами ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні, 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

За змістом ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що в проваджені сектору дізнання відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000036 від 11.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що предмет, а саме: один зіп-пакет з приклеєною до нього чорною ізолентою з кристалічною речовиною білого кольору, який було вилучено та запаковано до полімерного сейф-пакету НПУ № CRІ1213141 має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, що потребує накладення на нього арешту.

Викладене підтверджується також постановою дізнавача від 11.02.2026 року про визнання вилученого майна речовим доказом в рамках кримінального провадження.

Аналізуючи викладені вище обставини, слідчий суддя вважає, що у даному випадку наявні достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та у органу досудового розслідування існує можливість його використання у якості доказу у кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що у кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчі дії, вважаю за необхідне на даному етапі досудового слідства накласти арешт на вказане в клопотанні майно вилучене в з метою дослідження вказаного речового доказу. Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на майно, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання представника сторони обвинувачення є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 в рамках кримінального провадження №0000036 від 11.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця події майно за адресою: за адресою м. Одеса, вул. Сегедська 5, а саме:

- один зіп-пакет з приклеєною до нього чорною ізолентою з кристалічною речовиною білого кольору, який було вилучено та запаковано до полімерного сейф-пакету НПУ №CRІ1213141.

Виконання ухвали покласти на дізнавача СД ВП №5 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/1950/26

Номер провадження № 1-кc/ 522/999/26

Слідчий суддя ОСОБА_1