Справа № 489/9014/25
Провадження № 1-кс/489/467/26
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

20 лютого 2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2024 за № 0001582, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибоке Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, не працевлаштованого, військовослужбовця, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального Кодексу України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Першим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

27.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України тобто у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити військовий квиток; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання просив його задовольнити.

Підозрюваний не заперечуючи проти обґрунтованості підозри просить не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або ж визначити розмір застави.

Захисник просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на незрозумілість підозри, оскільки згідно викладених у ній обставин ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця 01.12.2024, а самовільно залишив військову частину 02.05.2024 тобто ще до мобілізації. Тому вважає підозру необґрунтованою.

Водночас зазначає, що виключно тяжкість покарання не може свідчити про наявність ризику переховування. Інші ризики також вважає недоведеними. Посилаючись на тісні соціальні зв`язки та необхідність утримання сім`ї просить, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

За версією органу досудового розслідування, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 02.05.2024 самовільно залишив місце служби місце тимчасової дислокації військової частини, незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину.

Постановою слідчого від 29.08.2025 ОСОБА_5 оголошений у розшук, досудове розслідування зупинено.

20.02.2026 ОСОБА_5 затриманий на підставі ухвали слідчого судді від 07.11.2025.

Щодо обґрунтованості підозри.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження наданими в копіях доказами, а саме: наказом командира ВЧА4962 від 01.12.2023 про зарахування ОСОБА_5 до списків особового складу з 01.12.2023; актом службового розслідування ВЧ НОМЕР_1 від 29.05.2024 за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_5 , протоколами допитів свідків від 21.08.2024.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині.

Посилання захисника на необґрунтованість підозри з огляду на допущену описку у повідомленні про підозру та клопотанні про застосування запобіжного заходу при зазначенні року набуття ОСОБА_5 статусу військовослужбовця спростовуються іншими відомостями вказаними у зазначених документах, зокрема про зарахування ОСОБА_5 до особового складу ВЧ НОМЕР_2 з 01.12.2023. Вказаний наказ також був досліджений слідчим суддею під час розгляду клопотання. Отже, як з повідомлення про підозру від 18.06.2024 так і з клопотання, що розглядається, можна встановити, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що, будучи військовослужбовцем з 01.12.2023, самовільно залишив військову частину 02.05.2024.

Щодо наявності ризиків.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час існують ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема ризик переховування підозрюваного від суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років та не передбачає можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням, має достатню обізнаність, щоб розуміти суть пред`явленої підозри та покарання за інкриміноване діяння, що може бути достатньою підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що ОСОБА_5 після залишення місця служби протягом тривалого часу не повернувся до військової частини, наявний ризик продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Водночас прокурором не доведено наявність ризику впливу на свідків. Так, в клопотанні не вказані конкретні свідки, на яких може вплинути підозрюваний. Матеріали додані до клопотання не містять відомостей, що з часу вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , він намагався вплинути на свідків в даному провадженні.

Також прокурором не доведено наявність ризику знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме військового квитка виданого ОСОБА_5 Міністерством оборони України та який містить всі необхідні відомості щодо призову на військову службу та подальшого її проходження, присвоєння військових звань тощо, оскільки не наведено жодних конкретних даних про те, що підозрюваний вчиняв спроби приховати чи знищити військовий квиток. При цьому, такі відомості щодо ОСОБА_5 можуть бути підтверджені наказами командирів військових частин та іншими документами, зокрема й тими, що вже наявні у розпорядженні органу досудового розслідування.

Не обґрунтовано та не доведено прокурором і наявність ризику перешкоджання ОСОБА_5 кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що надані докази доводять обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тому слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання і наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який здатен запобігти доведеним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Слідчий суддя враховує дані про ОСОБА_5 , який має тісні соціальні зв`язки, раніше не судимий, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, проте з урахуванням встановлених обставин, які доводять наявність вказаних вище ризиків, вважає, що для запобігання вказаним ризикам на даний час є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому адекватним запобіжним заходом для підозрюваного буде тримання під вартою.

Крім того, згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно абзацу 8 частини 4 статті 182 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Таким чином право визначати чи не визначати розмір застави належить до повноважень слідчого судді, суду.

Розмір застави, у відповідності до ч. 5 ст.182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання про визначення застави та її розміру, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу, ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Висновки суду.

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити частково та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 30прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99840 грн 00 коп., якого буде достатнього для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 59 днів з дати затримання до 18 квітня 2026 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави, як альтернативний запобіжний захід для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 840 грн 00 коп.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , обов`язки:

- не відлучатись із с. Глибоке Татарбунарського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, проходження служби;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку їх наявності).

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1