печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2026 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією із залученням представників інших держав агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000860 від 01.10.2023,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією із залученням представників інших держав агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000860 від 01.10.2023.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчими Головного слідчого управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000860 від 01.10.2023 за ч. 2 ст. 121 та ч.1 ст. 28, ч. 3 ст. 127 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

04.01.2021 поліцейський ОСОБА_4 призначений на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

06.04.2021 поліцейський ОСОБА_7 призначений на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

01.08.2023 поліцейський ОСОБА_8 призначений на посаду заступника начальника відділу поліції - начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Таким чином, в силу ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію», 3 ст. 18 та примітки 1 до ст. 127 КК України, поліцейські ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 станом на 27.09.2023 та 28.09.2023 були працівниками правоохоронного органу, службовими особами та представниками держави, які всупереч ст.ст. 3, 21, 24, 27, 28 Конституції України, ч.ч. 2, 3 ст. 2 Конвенції проти катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження і покарання, ст.ст. 1, 2, 6, 7, 8, 18, 29, 30, 31, 42, 43, 45 Закону України «Про Національну поліцію», безпідставно групою осіб застосували фізичний вплив та спеціальний засіб до ОСОБА_9 за наступних обставин.

Так, 27.09.2023 приблизно о 18:00 год. до відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшло повідомлення ОСОБА_10 , про те, що цього ж дня близько 11:30 год. невідома особа викрала в нього сумку з документами, речами та банківським картками.

За результатами реагування на це повідомлення «по гарячих слідах» поліцією встановлена можлива причетність ОСОБА_9 до вчинення вказаної крадіжки, інформація про що була поширена серед поліцейських м. Вінниця.

Близько 23:00 год. 27.09.2023 ОСОБА_7 , перебуваючи на чергуванні в автопатрулі та отримавши інформацію про можливу причетність ОСОБА_9 до вчинення вказаної крадіжки, в районі залізничного вокзалу у м. Вінниця побачив ОСОБА_9 , підійшов до нього та під час спілкування запропонував йому проїхати до відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області для дачі пояснень, на що ОСОБА_9 погодився.

Після цього, ОСОБА_9 на поліцейському автомобілі було доставлено до відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, який знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. О. Довженка, 73, де приблизно о 23:15 год. його супроводили до кабінету № 407, який розташований на 4 поверсі вказаного відділу, куди також зайшли ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , а ОСОБА_11 , який також займав посаду оперуповноваженого вищевказаного сектору кримінальної поліції, зайшов до кабінету напроти, та у подальшому періодично заходив до кабінету № 407.

Зайшовши до кабінету № 407, ОСОБА_7 в грубій формі заборонив ОСОБА_9 присісти на стілець, а навпаки наказав стояти йому біля стіни. Після цього ОСОБА_7 наказав ОСОБА_9 розповідати про обставини вчиненої, як на думку ОСОБА_7 , крадіжки майна ОСОБА_10 , на що ОСОБА_9 відповів, що йому нічого невідомо з цього приводу.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 приблизно у період з 23:19 год. 27.09.2023 до 00:24 год. 28.09.2023, перебуваючи у зазначеному кабінеті, діючи умисно, групою осіб, з метою залякати та примусити ОСОБА_9 вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати зізнання від нього у вчиненні останнім крадіжки та інформацію про обставини її вчинення, з мотивів незадоволення відмовою ОСОБА_9 визнавати себе винуватим у її вчиненні та повідомляти про обставини вчинення цієї крадіжки, у присутності ОСОБА_11 , який періодично заходив до кабінету № 407, не маючи жодних законних підстав для застосування фізичного впливу, вирішили отримати у ОСОБА_9 зізнання у вчиненні цієї крадіжки та інформацію про обставини її вчинення шляхом заподіяння останньому сильного фізичного болю та морального страждання способом, що має характер особливого мучення, тобто змусити його вчинити дії, що суперечать його волі, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_9 та неочікувано для останнього, тобто без будь-якого попередження, наніс йому один сильний удар кулаком в живіт в район печінки.

Від отриманого удару ОСОБА_9 присів, в нього перехопило дихання, після чого ОСОБА_4 наказав ОСОБА_9 піднятись та висловив погрозу ще завдати удару, в результаті чого ОСОБА_9 піднявся, стоячи біля стіни та тримаючи руки біля живота.

Після цього, ОСОБА_4 наказав ОСОБА_9 опустити руки, позбавляючи його таким чином можливості захищатись від подальших ударів, на що останній виконав цей наказ через побоювання за своє життя та здоров`я та був змушений підкоритись.

Продовжуючи свою скоординовану злочинну діяльність, направлену на отримання від ОСОБА_9 зізнання проти його волі, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 знову висловили ОСОБА_9 вимогу зізнатись у вчиненні крадіжки, на що останній відмовився, після чого ОСОБА_4 наніс ОСОБА_9 кулаком один сильний удар у живіт, від якого ОСОБА_9 присів, однак відразу встав, виконуючи відповідну вимогу ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Після цього ОСОБА_7 , з мотивів незадоволення відмовою ОСОБА_9 надавати зізнання у вчиненні крадіжки, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, з метою допомогти ОСОБА_4 отримати у ОСОБА_9 це зізнання, так само підійшов до ОСОБА_9 , який продовжував стояти біля стіни, тримаючи руки внизу, та наніс йому кулаком, сильний удар в живіт, від якого ОСОБА_9 присів.

Всього таким чином ОСОБА_4 наніс ОСОБА_9 близько 5-7 сильних ударів кулаком в живіт, від кожного з яких ОСОБА_9 присідав або падав.

В свою чергу, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_9 близько 3-4 сильних ударів кулаком в живіт, від кожного з яких ОСОБА_9 присідав або падав.

З метою змусити ОСОБА_9 підніматись, у разі, коли останній не вставав після висловлювання йому наказів підвестися, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 наносили йому удари ногами по ногах в район колін, стегон та гомілок, від болю від яких ОСОБА_9 вимушений був кожного разу вставати.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , забороняючи ОСОБА_9 захищатись шляхом надання команд тримати руки внизу, по черзі нанесли близько 10 сильних ударів, з інтервалом приблизно 5 хвилин між ударами кулаками у живіт, при цьому змушуючи ОСОБА_9 після кожного такого удару вставати наказами або завдаючи ударів ногами по ногах ОСОБА_9 , супроводжуючи такі дії вимогами про визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Внаслідок скоординованих та системних незаконних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 впродовж близько 1 години був позбавлений будь-якої можливості захищатись від численних, сильних, болісних ударів та можливості будь-яким чином зменшити болісні відчуття шляхом притиснення рукою місця удару, переведення дихання, зміни пози тощо.

Не отримавши бажаного результату, а саме отримання визнання у вчиненні злочину ОСОБА_9 шляхом катування останнього, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 повідомили про це телефонним зв`язком ОСОБА_8 .

Близько 00:34 год. 28.09.2023 до кабінету № 407 зайшов ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , де вже перебували ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , який стояв біля стіни, тримаючи вищевказаним способом руки внизу «по швах».

ОСОБА_8 представився ОСОБА_9 , повідомивши, що він є начальником кримінальної поліції, висловив йому у грубій формі незадоволення обставиною необхідності вночі приїхати на роботу через не бажання ОСОБА_9 визнавати факт вчинення крадіжки, пригрозив ув`язненням до тюрми.

Після відмови ОСОБА_9 визнати свою вину ОСОБА_8 дістав зі стола заздалегідь заготовлений спеціальний засіб - гумовий кийок, підійшов до ОСОБА_9 та спитав у нього, чи буде він підписувати визнавальні документи, на що ОСОБА_9 знову відповів відмовою.

Після цього, ОСОБА_8 у період приблизно з 00:34 до 00:51 год. 28.09.2023, перебуваючи у вказаному кабінеті, діючи умисно, групою осіб з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які знаходились в кабінеті та до цього часу вже заподіяли ОСОБА_9 сильний фізичний біль та моральні страждання, з метою залякати та примусити ОСОБА_9 вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати зізнання від ОСОБА_9 у вчиненні останнім крадіжки речей ОСОБА_10 та інформацію про обставини її вчинення, з мотивів незадоволення відмовою ОСОБА_9 визнавати себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та надавати інформацію про обставини вчинення цієї крадіжки, у присутності ОСОБА_11 , не маючи жодних законних підстав для застосування фізичного впливу та спеціальних засобів наніс гумовим кийком один сильний удар по животу ОСОБА_9 в район селезінки, внаслідок чого останній впав на підлогу, після чого ОСОБА_8 відразу ступнею ноги, взутою у черевик типу «берць», наніс лежачому ОСОБА_9 удар в живіт в теж саме місце, внаслідок якого в останнього розпочалось запаморочення та виникла нудота.

Своїми діями ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 спричинили ОСОБА_9 сильний фізичний біль та моральні страждання, а також завдали йому способом, що має характер особливого мучення, тяжкі тілесні ушкодження, як такі, що є небезпечними для життя у момент заподіяння, у виді розриву селезінки в області воріт, розриву брижі тонкої кишки із заочеревинною гематомою, пошкодження хвоста підшлункової залози, що спричинило масивну внутрішньочеревну кровотечу.

Після цього, ОСОБА_9 , не маючи можливості більше витримувати заподіяний йому сильний фізичний біль та моральні страждання, які мають характер особливого мучення, зізнався у вчиненні крадіжки та надав ОСОБА_4 пояснення, текст якого останній набрав на комп`ютері, в якому ОСОБА_9 визнав факт крадіжки та надав інформацію про обставини її вчинення, після чого засвідчив роздрукований ОСОБА_4 текст наданого пояснення власним підписом.

Близько 02:00 год. 28.09.2023 ОСОБА_4 супроводив ОСОБА_9 до виходу з указаного відділу поліції, після чого останній пішов додому.

В подальшому, приблизно о 04:12 год. 30.09.2023 ОСОБА_9 бригадою екстреною медичної допомоги госпіталізований до медичної установи, де йому проведено хірургічне втручання, в ході якого надано медичну допомогу, у тому числі повністю видалено селезінку.

При цьому, в ході надання ОСОБА_9 медичної допомоги відбулась зупинка його серця, ритм якого реанімаційним заходами відновлено приблизно через 12 хвилин після зупинки.

Таким чином, умисне тілесне ушкодження, вчинене ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 стосовно ОСОБА_9 , було небезпечним для його життя в момент заподіяння та спричинило втрату його органу - селезінки.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у катуванні, тобто умисному діянні, спрямованому на заподіяння особі сильного фізичного болю та морального страждання, з метою примусити її вчинити дії, що суперечать її волі, у тому числі отримати інформацію та зізнання, вчиненому представником держави групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 127 КК України, а також в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння та такому, що спричинило втрату органу, вчиненому групою осіб способом, що має характер особливого мучення, з метою залякування потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вважає достатніми підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме:

- переховується від органу досудового розслідування;

- може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- може впливати на свідків та інших підозрюваних;

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема погоджувати свої дії з іншими підозрюваними;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Указані ризики, на думку слідчого, виправдовують тримання підозрюваного під домашнім арештом, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник підозрюваного щодо задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що підозра необґрунтована, ризики не доведені, тому просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешиту в нічний час доби.

Разом з цим, стороною захисту в судовому засіданні було зазначено, що ОСОБА_4 позитивна характеризується з місцем проходження служби, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

13.01.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Києва, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно зі статтею 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Частиною першою статті 181 КПК України зазначено, що домашній арешт - це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Згідно зі статтею 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Вирішуючи питання про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує частину п`яту статті 9 КПК України, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від матері потерпілого, згідно якого вона просить притягнути до відповідальності поліцейських, які застосували насильство до її сина в конкретному місці в конкретний час;

- письмовими поясненнями батьків потерпілого, наданими ними слідчому до внесення відомостей про злочин в ЄРДР, у яких вони виклали відомі їм обставини застосування насильства поліцейськими до їх сина;

- довідкою, складеною підлеглим ОСОБА_8 та завізованою самим ОСОБА_8 , згідно якої у потерпілого в лікарні відібрано заяву, відповідно до якої він претензій ні до кого не має та жертвою злочину не став;

- висновком службового розслідування, згідно якого потерпілий та підозрюваний разом із іншими вказаними поліцейськими разом впродовж тривалого часу перебували в одному приміщенні та після виходу із цього приміщення потерпілий шкутильгав, а також згідно якого підозрюваним та іншими поліцейськими допущені порушення відомчих інструкцій у виді вимкнення під час опитування особи портативних відео реєстраторів; опитування особи в кабінеті, а не в спеціально обладнаному приміщенні; перебування особи у відділі поліції під час повітряної тривоги; залишення ОСОБА_7 чергування в автопатрулі на залізничному вокзалі;

- журналом доставлених, відвідувачів та запрошених, згідно якого потерпілий перебував у відділі поліції в конкретний час у супроводі поліцейського ОСОБА_4 ;

- письмовими поясненнями батьків потерпілого, наданими члену комісії з проведення службового розслідування, у яких вони виклали відомі їм обставини застосування насильства поліцейськими до їх сина;

- письмовими поясненнями потерпілого, наданими члену комісії з проведення службового розслідування, у яких він детально виклав обставини застосування конкретними поліцейськими насильства до нього, а також вказав осіб однокласника та його брата, яких він відвідував після залишення відділу поліції наступного дня після побиття;

- наказом про застосування дисциплінарних стягнень до підозрюваного та інших поліцейських за порушення відомчих інструкцій;

- показаннями батьків потерпілого, згідно яких вони вкотре виклали відомі їм обставини застосування насильства поліцейськими до їх сина;

- заявою ОСОБА_9 про його залучення до провадження як потерпілого;

- показаннями потерпілого, згідно яких він детально під відео-, звукозапис виклав обставини застосування до нього насильства конкретними трьома поліцейськими в присутності четвертого;

- протоколами впізнання особи за фотознімками, згідно яких потерпілий впізнав ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 як таких, що застосували до нього насильство, та ОСОБА_11 як такого, що був при цьому присутнім;

- протоколом проведення слідчого експерименту, згідно якого потерпілий детально під відео-, звукозапис продемонстрував механізм нанесення конкретним поліцейськими насильства до нього;

- протоколом огляду за участі потерпілого відеозапису, наданого слідчому ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_8 , згідно якого наступного ранку після застосування насильства потерпілий та ОСОБА_4 спілкуються в кав`ярні, при цьому потерпілий має нездоровий вигляд, прижимає рукою живіт, шкутильгає, повільно переміщається;

- протоколом огляду відео-, звукозапису проведення слідчого експерименту, на якому детально зафіксоване відтворення потерпілим обстановки та способу застосування до нього насильства;

- висновком експерта за наслідком проведення судово-медичної експертизи, згідно якого у потерпілого наявні тяжкі тілесні ушкодження як такі, що є небезпечні для життя, у виді розриву селезінки в області воріт, розриву брижі тонкої кишки із заочеревинною гематомою, пошкодження хвоста підшлункової залози, що спричинило масивну внутрішньочеревну кровотечу та які могли утворитись за обставин і в строк, на які вказує потерпілий;

- висновком експерта за результатами проведення психологічної експертизи поведінки потерпілого під час допиту та проведення слідчого експерименту, згідно якого встановлені ознаки переживання щодо обставин, пов`язаних з досліджуваною подією. Наявні ознаки керування власними спогадами та логікою щодо відтворення подій, наявні психологічно значимі маркери, що відповідають психологічній специфіці реконструкції подій;

- висновком експерта за результатами проведення психологічної експертизи поведінки ОСОБА_8 під час допиту, згідно якого наявні ймовірно спроби створити враження впевненості та непричетності до події. Під час надання відповідей часто використовував невизначені, обережні формулювання, інколи не надавав прямої відповіді або ухилявся від конкретизації, а також спостерігаються певні суперечності у наданих свідченнях;

- висновком експерта за результатами проведення психологічної експертизи поведінки ОСОБА_7 під час допиту, згідно якого наявні ознаки внутрішнього напруження, дискомфорту, підвищеного контролю. Наявні суперечності та логічні неузгодженості у наданих свідченнях, їхня неповнота, змістовна обмеженість. В окремих епізодах допиту наявні ознаки уникнення від надання прямої відповіді, підвищеної контрольованості, обережності. Під час надання відповіді на питання насильства наявне зниження мовленої спонтанності, паузи перед наданням відповіді, збільшення кількості невизначених формувань (не пам`ятаю, не скажу, по-моєму), а також спостерігаються невербальні прояви напруження (зміна міміки, закусування губи, відсутність фокусу погляду тощо);

- висновком експерта за результатами проведення психологічної експертизи поведінки ОСОБА_11 під час допиту, згідно якого вбачаються ознаки уникнення від надання відповіді, вибіркового розширення інформації, обережності у наданні відповідей, схильність контролювати поведінку. Вбачаються суперечливі фрагменти розповіді (невідповідність у наданих свідченнях);

- показаннями ОСОБА_10 , згідно яких він є потерпілим від крадіжки, вкрадені речі йому повернула слідча ОСОБА_12 та повідомила, що доказів для притягнення до відповідальності конкретної особи за вчинення крадіжки недостатньо. Особу, яка вкрала речі, він не знає;

- показаннями ОСОБА_12 , згідно яких вона була слідчою у кримінальному провадженні за фактом крадіжки у ОСОБА_10 та вона зібрала достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_9 , проте її начальники надавали їй вказівку ОСОБА_9 про підозру не повідомляти, а ініціатором такого не притягнення був ОСОБА_8 . Вважає, що в кабінеті працівників оперативного підрозділу вночі під час повітряної тривоги за наявності там ОСОБА_9 щось відбувалось;

- матеріалами кримінального провадження за фактом крадіжки у ОСОБА_10 , досудове розслідування у якому не закінчене на момент отримання до них доступу, на обкладинці яких наявний рукописний запис олівцем «ОСОБА_12. Підозра. Суд. ОСОБА_16. Набрати ДБР за справу. Оновити характеризуючі. Встановити де на даний час підозрювані та потерпілі. Аналіз виїмки на картці», та в яких наявне визнавальне письмове пояснення ОСОБА_9 , відібране ОСОБА_4 , а також відомості про спосіб встановлення можливої причетності ОСОБА_9 до вчинення цієї крадіжки;

- показаннями ОСОБА_13 , згідно яких він на момент події був начальником відділу поліції та до нього звернувся батько потерпілого з повідомленням про побиття сина поліцейськими, зокрема ОСОБА_8 ;

- показаннями ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , згідно яких вони на момент події були начальником та заступником начальника слідчого підрозділу у відділі поліції і по відділу ходили чутки, що ОСОБА_9 могли побити працівники оперативного підрозділу;

- показаннями ОСОБА_16 , згідно яких він є братом потерпілого, та йому відомі з його слів і зі слів батьків обставини застосування до нього насильства конкретними поліцейськими. Вранці наступного дня після події поліцейські запрошували брата до відділу поліції щоб переконатись, що він живий. На батьків був здійснений тиск, щоб вони не свідчили про обставини застосування насильства, у противному випадку брат був би притягнутий до відповідальності за вчинення крадіжки;

- показаннями ОСОБА_17 , який вказав на ОСОБА_9 як на такого, що приніс йому викрадені речі ОСОБА_10 , та згідно яких йому відомо зі слів ОСОБА_9 , що поліцейські у відділі поліції застосували до нього насильство;

- показаннями ОСОБА_18 , згідно яких він був однокласником потерпілого, проживає біля залізничного вокзалу та вранці ОСОБА_9 прийшов до нього додому та повідомив, що напередодні вночі він був затриманий поліцейськими та вони його побили. При цьому під час цієї розмови казав, що в нього болить бік та тримався рукою за лівий бік. Десь через місяць він повідомив, що після побиття йому видалено селезінку. Він, тобто ОСОБА_18 проживає по шляху слідкування з відділу поліції до дому потерпілого. Під час цієї розмови був присутній двоюрідний брат ОСОБА_18 - ОСОБА_19 ;

- показаннями ОСОБА_19 , згідно яких він є знайомим ОСОБА_9 та останній розповідав, що його побили оперативні працівники у відділі поліції на Довженка кийками після чого йому видалено селезінку, та продемонстрував тіло після операції;

- додатковими показаннями батьків потерпілого, згідно яких начальник відділу поліції ОСОБА_20 обіцяв їм оплатити лікування сина, посприяти в оформленні йому інвалідності та вони відмовились від надавання показань, оскільки їм повідомили, що на сина є провадження у вчиненні крадіжки, за що він може бути притягнутий, якщо вони продовжать наполягати на притягненні до відповідальності поліцейських;

- протоколом огляду відеозаписів, створених камерами спостереження у відділі поліції та прилеглій території, згідно яких потерпілий та вказані поліцейські перебували у відповідному кабінеті певний тривалий час, після виходу з якого потерпілий шкутильгав;

- протоколом огляду комп`ютерних даних, саме електронної карти місцевості в м. Вінниця, згідно якого потерпілий об`єктивно мав можливість дійти пішки з відділу поліції додому через залізничний вокзал, що спростовує позицію підозрюваних про те, що потерпілий пішов після залишення відділу поліції не додому, а на залізничний вокзал;

- двома протоколами про зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, згідно яких двоє інших поліцейських з того самого відділу поліції проговорились по телефону про факт застосування насильства працівниками оперативного підрозділу;

- показаннями ОСОБА_21 , згідно яких по відділу поліції ходили чутки про побиття ОСОБА_9 конкретними поліцейськими. При цьому, після подання заяви про це побиття зазначені поліцейські були відсутні на службі через лікарняні та відпустки, що виглядало дивно;

- отриманими з медичних установ і підрозділів поліції відомостей про те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 після реєстрації даного кримінального провадження одночасно перебували на лікарняних та у відпустці;

- наказом про призначення підозрюваного на відповідну посаду;

- іншими доказами в їх сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суворість можливого покарання, характеризуючі дані про його особу, конкретні обставини справи, мету застосування даного запобіжного заходу, приймаючи до уваги, те, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_4 може: переховується від органу досудового розслідування; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може впливати на свідків та інших підозрюваних; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема погоджувати свої дії з іншими підозрюваними; може вчинити інше кримінальне правопорушення. Відтак, слідчий суддя доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають слідчому судді достатні підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть належним чином забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного (Khodorkovskiy v. russia (Ходорковський проти росії), § 136) та як наслідок буде порушено принцип пропорційності.

Таким чином, зважаючи на цілі та принципи кримінального провадження, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з огляду на те, що за результатами судового розгляду стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000860 від 01.10.2023, а саме до 12.03.2026 включно, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, визначених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Питання доведення винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом встановлення під час досудового розслідування та судового розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 2, 9, 26, 177, 178, 181, 193, 194, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, у межах строку досудового розслідування, а саме до 12.03.2026 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за їх першим викликом, здійсненим у тому числі по телефону;

- не відлучатися з міста Вінниці та Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з указаними в тексті даного клопотання особами, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , а також всіма особами, які станом на 27-28 вересня 2023 року працювали та проходили службу у Головному управлінні Національної поліції у Вінницькій області та його структурних і підпорядкованих підрозділах, крім тих, які здійснюватимуть контроль за поведінкою підозрюваного під час цього контролю, щодо обставин кримінального правопорушення, письмовий перелік яких зобов`язати слідчого/прокурора надати підозрюваному ОСОБА_4 під підпис;

- не відвідувати територію, будівлі та приміщення відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області;

- не відвідувати будь-яку місцевість Вінницької області, яка знаходиться на відстані ближче ніж 30 км від державного кордону України;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покладається на слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1