Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 20.03.2026. Зареєстровано: 21.03.2026. Забезпечено надання загального доступу: 23.03.2026.
Дата набрання законної сили: 17.03.2026
Номер судового провадження: 1-кс/755/1046/26
Провадження №: 1-кс/755/1046/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2017 року за № 40013085, за підозрою громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив:

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

До слідчого судді цього місцевого надійшло вказане клопотання слідчого, котре погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за її підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.207 КК України.

У клопотанні вказується, що ОСОБА_6 , в невстановлений досудовим розслідуванням час вступила в злочинну змову з ОСОБА_7 з метою незаконного збуту наркотичних засобів на території м.Києва невизначеному колу осіб.

Так, ОСОБА_6 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, отримала, тим самим незаконно придбала з метою збуту від ОСОБА_8 , невстановлену кількість наркотичного засобу - метадону, з метою його подальшого незаконного збуту.

В подальшому, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут за попередньою змовою з ОСОБА_7 , наркотичного засобу метадону вирішила незаконно збути частину отриманого від ОСОБА_7 , наркотичного засобу - метадону.

В подальшому, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел на незаконний збут наркотичних засобів за попередньою змовою з ОСОБА_9 домовилась з особою, яка співпрацює з правоохоронними органами на основі конфіденційного співробітництва зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_10 про збут останній наркотичного засобу - метадону, за 450 гривень.

Так, 01 червня 2017 року, приблизно о 15 годині 20 хвилин, у службовому кабінеті №305 Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві за адресою: м.Київ, вул.Червоноткацька, 2, згідно постанови про оперативну закупку наркотичного засобу - метадону, працівниками поліції, у присутності двох понятих, ОСОБА_10 було вручені грошові кошти в сумі 450 гривень, для проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу - метадону, у ОСОБА_6 . Крім того, ОСОБА_10 була вручена жіноча сумка, обладнана аудіо-відео пристроєм для фіксації події.

Після цього, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут за попередньою змовою з ОСОБА_8 наркотичного засобу - метадону, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 , перебувала за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де чекала на ОСОБА_10 .

Після цього, 01 червня 2017 року о 15 годині 56 хвилин, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут за попередньою змовою групою осіб наркотичного засобу - метадону, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 , знаходилась в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , а саме в кімнаті, де розташований віконний отвір, що виходить на двір біля вхідних дверей до під`їзду будинку. При зустрічі, ОСОБА_10 передала через вікно квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 450 гривень, які їй були видані для проведення оперативної закупки, в свою чергу ОСОБА_6 взяла грошові кошти в сумі 450 гривень та передала ОСОБА_10 згорток з поліетилену, в якому містився наркотичний засіб - метадон, масою 0,101 г, тим самим вчинила незаконний збут наркотичного засобу - метадон.

В подальшому, 01 червня 2017 року, в період час з 16 години 30 хвилин по 16 годину 40 хвилин, в службовому кабінеті №305 Дніпровського УП ГУ НП в м.Києві під час огляду місця події у ОСОБА_10 із правої руки було вилучено згорток з поліетилену, в якому знаходився наркотичний засіб - метадон, масою 0,101 г, яку остання придбала у ОСОБА_6 при проведенні оперативної закупки.

28.06.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру та допитано в якості підозрюваної.

29.06.2017 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

22.08.2017 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців.

23.08.2017 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

31.08.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та допитано в якості підозрюваної.

22.09.2017 року матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 виділено в окреме кримінальне провадження.

05 жовтня 2017 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва надав дозвіл на затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою її приводу, для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на утримання під вартою.

У вказаний в ухвалі суду строк , місце знаходження розшукуваної особи встановлено не було.

Під час проведення досудового розслідування, підозрювана ОСОБА_6 , неодноразово була викликана слідчим в СВ Дніпровського УП ГУ НП ум.Києві для проведення слідчих дій, однак на виклики до цього часу не з`явилася.

Крім того, в ході виконання доручення було встановлено що ОСОБА_6 , виїхавши 13.09.2017 року з території України по теперішній час не заїжджала.

На даний час місце знаходження підозрюваної ОСОБА_6 , не встановлено.

Проведеними заходами було встановлено, що з підозрюваною ОСОБА_6 , мобільний зв`язок постійно відсутній, відвідуванням місця проживання ОСОБА_6 , - АДРЕСА_1 , встановлено, що остання не проживає там, про що свідчить прямий умисел на переховування від органів слідства, встановити місцезнаходження ОСОБА_6 , проведеними заходами не представилося можливим.

В подальшому 22.09.2017 року, враховуючи те, що всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) й інші процесуальні дії проведені, які ґрунтуються на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, встановити місце знаходження ОСОБА_6 , не представилось можливим встановивши наявність достатніх доказів, в кримінальному провадженні на підставі п.2 ч.1 ст.280 КК України винесено постанову про зупинення.

28.06.2023 року слідчим суддею Дніпровського районного суду в м. Києві клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 - задоволено.

15.03.2024 року в порядку ст.40 КПК України, повторно, оперативному підрозділу було надано доручення, що до встановлення місця знаходження ОСОБА_6 для вручення повістки, однак позитивного результату не дало, адже остання не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на зв`язок не виходить.

Покладені на неї обов`язки відповідно до ухвали про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не виконала.

Разом з цим, проведеними розшуковими заходами в рамках оперативно-розшукової справи також його місцезнаходження не встановлено.

Враховуючи те, що на даний час місцеперебування підозрюваної ОСОБА_6 невідоме, у органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування та суду.

15.03.2024 року підозрювану ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук, про що винесено відповідну постанову.

07 травня 2024 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва №755/15135/25 (провадження № 1-кс/755/1073/25) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6

20.02.2026 в порядку ст.40 КПК України, повторно, оперативному підрозділу було надано доручення, що до встановлення місця знаходження ОСОБА_6 для вручення повістки, однак позитивного результату не дало, адже остання не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на зв`язок не виходить.

Відповідно до інформації з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи «Аркан», встановлено, що 13.09.2017 року о 13 год. 43 хв. підозрювана ОСОБА_6 перетнула державний кордон України у пункті пропуску КПВВ Cтарокозаче в якості пішохода.

Крім того, в період часу з 27.02.2021 по 27.02.2026 у межах повноважень Адміністрації Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 державний кордон України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України, не перетинала.

Враховуючи фактичні обставини цього провадження та дані про особу підозрюваної, з числа регламентованих ст. 178 КПК, наявні ризики, передбачених п.п.1,4, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового слідства та/або суду. Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких ОСОБА_6 повідомлено про підозру, та можливий призначений термін покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років, остання з метою ухилення від відбування покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, змінивши місце проживання, оскільки після отримання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту перестала виходити на зв`язок. Крім того, перебуваючи на свободі підозрювана ОСОБА_6 , не маючи постійного місця проживання в м. Києві, може умисно переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому і від суду, оскільки 31.08.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та після цього місце перебування останньої не відоме. 13.09.2017 року о 13 год. 43 хв. підозрювана ОСОБА_6 перетнула державний кордон України у пункті пропуску КПВВ Cтарокозаче в якості пішохода, орган досудового слідства про місце свого перебування не повідомила, що свідчить про її переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підозрювана ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином, а саме на даний час вона не з`являється за викликами до слідчого чи прокурора з метою затягування часу проведення досудового розслідування, що в свою чергу впливає на строки проведення досудового розслідування. В ході проведення досудового розслідування, підозрювана ОСОБА_6 неодноразово викликана слідчим шляхом телефонних дзвінків на номер, який вона особисто вказала в допиті, а саме НОМЕР_1 , по якому оператором було повідомлено, що «абонент знаходиться поза зоною досяжності».

Тому, у випадку обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, це не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків, та не зможе запобігти вказаним ризикам.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження в судовому засіданні з розгляду клопотання слідчого

Прокурор групи прокурорів - прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у судовому засіданні подане клопотання підтримала, з підстав, викладених у ньому, просила задовольнити.

Захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволенні клопотання та зауважив, що докази на підтвердження зазначених слідчим ризиків у кримінальному провадженні відсутні.

Щодо участі підозрюваної особи в розгляді клопотання, то слід вказати наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 193 КПК розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю підозрюваного, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Разом з тим, хоча ч.6 ст.193 КПК України уможливлює проведення судового розгляду клопотання про тримання під вартою за відсутності підозрюваного, однак вона не містить правила, виходячи з якого слідчий суддя не повинен дотримуватися вимог ч.1 ст.187 КПК України стосовно обов`язкового здійснення виклику підозрюваного.

Згідно даних клопотання, підозрювана постановою слідчого оголошена у міжнародний розшук.

Кримінальний процесуальний закон не містить визначень понять «розшук» та «міжнародний розшук». Водночас «розшук» можна витлумачити як комплекс слідчих та оперативно-розшукових заходів, здійснюваних компетентними органами та спрямованих на встановлення місцезнаходження особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Отже, «розшук» є більш широким інститутом по відношенню до «міжнародного розшуку», який є його кваліфікованим різновидом.

Тим самим, оголошення особи в розшук є супутнім додатковим фактором, котрий вказує на наявність підстав для розгляду клопотання у порядку ч.6 ст.193 КПК України поряд із даними про перебування закордоном з метою ухилення, оскільки сам факт перебування особи в розшуку уже вказує на те, вона ухиляється від правосуддя, позаяк академічний тлумачний словник Української мови передбачає, що розшук (юр.) - це система слідчих та оперативних заходів щодо виявлення злочинця, який зник.

Враховуючи, що ОСОБА_6 набула статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, а також факт того, що вона перебуває поза межами території України та оголошена у міжнародний розшук, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного відповідно до приписів ч.6 ст.193 КПК України.

ІІІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ ПИТАННЯ

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Так, останній (порядок) визначає таке:

- запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1, 2 ст. 131 КПК України);

- під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України);

- метою застосування запобіжного заходу, згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується;

- підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 передбачених цим Кодексом;

- при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний, згідно ст. 178 КПК України, оцінити в сукупності всі обставини щодо підозрюваного, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; 3) вік та стан здоров`я; 4) міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію; 7) майновий стан; 8) наявність судимостей; 9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше; 10) наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За правилами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Порядок встановлений КПК України (процесуальний порядок, форма, процедура), як певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (див. постанову Верховного суду України від 16 березня 2017 року у справі № 671/463/15-к) та безпосередньо з питання порушеного заявниками у даному зверненні (обрання запобіжного заходу) регламентує потребу надати відповіді на такі питання перед розглядом питання щодо виду самого заходу, як-то:

(а) щодо набуття статусу підозрюваного у кримінальному провадженні

Згідно з ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Велика Палата Верховного Суду у поставі від 11 грудня 2019 року у справі № 536/2475/14-к зазначила, що викладена в письмовому повідомленні підозра служить підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених ст. 42 КПК України.

В даному випадку ОСОБА_11 повідомлено про підозру 28.06.2017 року.

(b) щодо наявності підстав для розгляду клопотання за відсутності підозрюваної особи

Аналіз ч. 6 ст. 193 КПК України дозволяє зробити висновок, що під час вирішення питання обрання запобіжного заходу у порядку цієї норми слідчому, прокурору необхідно довести, а слідчому судді достатньо встановити, що певна особа перебуває за межами України та місцезнаходження її невідоме.

В цьому випадку з`ясовано, що підозрювана особа перебуває за межами України та місцезнаходження її невідоме.

Вирішуючи по суті саме питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, слідчий суддя має з`ясував наявність ряду наступних обставин:

(і) характеристика особи

Перелік обставин, які б свідчили «за» або «проти» обрання запобіжного заходу, може бути лише приблизним і не є вичерпним. З огляду на це, у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини з числа передбачених ст. 178 вказаного Кодексу.

В цій ситуації відносно підозрюваної особи установлено такі дані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва. Громадянка України, не працююча, з середньою освітою, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима.

(іі) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 п.1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення «O'Hara v. United Kingdom», заява № 37555/97, від 16 жовтня 2001 року, п. 34, https://hudoc.echr.coe.int/rus?i=001-59721).

Відповідно до ч. 2 ст.307 КК України слідує, що кримінально караним є незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.

Отже, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що підозрювана особа в цій справі може бути причетною до вчинення злочину, передбачених ч2 ст.307 КК України, що стверджується, зокрема: протоколом огляду покупця, протоколом огляду грошових коштів, протоколом огляду місця події від 01.06.2017, висновком експерта №11-2/4018 від 09.06.2017, протоколом оперативної закупки від 01.06.2017, висновком експерта №11-2/4018 від 09.06.2017, протоколом огляду місця події від 27.06.2017, протоколом обшуку від 27-62017, протоколом огляду диску отриманого згідно протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.06.2017 року №860/125/63/2017 згідно ухвали слідчого судді Апеляційного суду м. Києва №01-8591т/НСД від 11.05.2017; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому, розумна підозра, згадана в статті 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справі «N.C. v. Italy» від 11.01.2001, §45, https://hudoc.echr.coe.int/ukr?i=001-4891).

(іі) щодо ризиків, передбачених статтею 177 КПК України

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам, у той час як підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій.

Достовірність ризиків може бути встановлена шляхом перевірки відомостей про: 1) наявність документів, які дають змогу виїхати за межі країни; 2) майновий стан особи, який дає змогу існувати в умовах переховування, у тому числі за межами країни; 3) наявність громадянства іншої держави або документів, які дають право тимчасово чи постійно проживати на території іншої країни; 4) наявність членів родини, які проживають на території іншої країни та можуть надати тимчасовий чи постійний притулок підозрюваному; 5) наявність можливості (службове становище, безпосереднє знайомство, родинні зв`язки, матеріальний вплив тощо) впливу на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; 6) інші обставини, які вказують на достовірність ризиків, - та повинна оцінюватися з урахуванням конкретних обставин кожного кримінального провадження.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного.

З його урахуванням слідчий суддя погоджується з доводами клопотання про наявність ризиків вказаних у клопотанні та наведених вище. Дійсність вказаних ризиків слідчим суддею оцінено у світлі факторів, пов`язаних з характером особи підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, та того, що вони належним чином вмотивовані прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема, до прикладу, факт перебування в розшуку є підставою вважати наявними ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

(ііі) можливість застосування альтернативних запобіжних заходів

Слід зазначити, що згідно частини 1 статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

З урахуванням вказаних обставин, встановлених ризиків, а також інших обставин, що мають значення для розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не здатний запобігти встановленим у кримінальному провадження ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Отже, слідчий суддя вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

(iv) висновок слідчого судді

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також оголошення підозрюваного у міжнародний розшук.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, розмір застави не визначається.

Враховуючи доведення прокурором наявності обставин визначених ст.177 КПК України (ризики), як і факту обґрунтованості підозри, а також наявність достатніх підстав вважати, що з метою ухиляння від органу досудового розслідування підозрювана особа перебуває за межами території України та оголошена в міжнародний розшук, слідчий суддя вважає наявними підстави для обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак, виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч.1, п.1 ч.2 ст.575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому, час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 днів - тримання під вартою за ст.59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 днів - тимчасовий арешт заст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 днів - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч.6 ст.193 КПК України, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

При цьому слідчий суддя роз`яснює, що ч.6 ст.193 КПК України передбачено, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З цих підстав та керуючись статтями 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд постановив:

клопотання - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання з його участю про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17 год. 50 хв. 16 березня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...