Справа № 569/5203/25
УХВАЛА

27 березня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне кримінальне провадження №0000151 від 11.03.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_3 подала клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, які дають підстави вважати, що остання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення; більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченої. ОСОБА_4 переховувалась від суду, внаслідок чого ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області було надано дозвіл на затримання та остання оголошена у розшук. Крім того, упродовж розгляду даного кримінального провадження до обвинуваченої ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак до Рівненської обласної прокуратури упродовж дії запобіжного заходу надходила інформація про порушення обвинуваченою умов запобіжного заходу. У зв`язку із чим ОСОБА_4 в судових засідання неодноразово повідомлялося про необхідність повідомляти суд, прокурора про зміну місця проживання, засоби зв`язку та контактної особи, в тому числі захисника, яка б володіла інформацією про її місцеперебування. Всупереч наведеному, обвинувачена ОСОБА_4 , отримавши відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у прийнятті на військову службу за контрактом, не повідомила суд про вказані підстави та про своє місцеперебування. ОСОБА_4 переховувалась від суду, що стало підставою застосування приводу, а в подальшому надання дозволу на затримання та оголошення у розшук останньої.

Обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що він була обізнана, що у Рівненському міському суді Рівненської області знаходить кримінальне провадження щодо неї, але до суду не з`явсявся у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, лікуванням, необхідністю бути на похороні. Крім того, в неї був відсутній мобільний телефон, тому вона не могла повідомити причини неявки. Просила суд відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою та надати останній шанс.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти вказаного клопотання, просив суд відмовити у його задоволенні в зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам : 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За правилами ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

З матеріалів справи вбачається, що 17 березня 2025 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 11.03.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою суду від 18 березня 2025 року призначено підготовче судове засідання на 21 березня 2025 року.

В ході судового розгляду, стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, строк дії якого неодноразово продовжувався.

19 листопада 2025 року, 12 грудня 2025 року, 28 січня 2026 року обвинувачена ОСОБА_4 у судові засідання не з`являлася, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлялася у спосіб, визначений КПК України, про поважність причини неявки обвинувачена ОСОБА_4 суд не повідомила, вжитими заходами її місцезнаходження встановити не виявилось за можливе.

У зв`язку з систематичною неявкою обвинуваченої ОСОБА_4 у судові засідання, прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та надання дозволу на затримання обвинуваченої ОСОБА_4 з метою приводу у судове засідання для участі у розгляді клопотання.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 січня 2026 року задоволено клопотання прокурора, надано дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_4 з метою приводу у судове засідання для участі у розгляді клопотання, оголошено розшук обвинуваченої ОСОБА_4 та зупинено судове провадження до розшуку останньої.

26 березня 2026 року обвинувачену ОСОБА_4 затримано.

27 березня 2026 року ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області відновлено судове провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 11.03.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

При вирішенні питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, суд оцінює у сукупності всі обставини, зокрема, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вік та стан здоров`я обвинуваченої, міцність соціальних зав`язків та її майновий стан, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, враховуючи справжні інтереси суспільства та конкретні обставини кримінального провадження, а також те що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, перешкоджала кримінальному, а саме: не з`являлася за викликами до суду, неодноразово порушувала умови застосованого до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ухилялася від участі в розгляді кримінального провадження, переховувався від суду, тому суд приходить до висновку, про наявність ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України, та що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої, а тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та про необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання нею, покладених процесуальних обов`язків.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої ОСОБА_4 , на даному етапі розгляду кримінального провадження, не встановлено та сторонами не доведено.

Підстав для обрання відносно обвинуваченої інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, суд не вбачає.

Як визначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць з 01 січня 2026 року встановлений в розмірі 3328 гривень.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає необхідним визначити ОСОБА_4 розмір застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 9 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд встановить, що у зв`язку із застосуванням зазначеного запобіжного заходу дитина, яка перебуває на утриманні підозрюваного, обвинуваченого, залишиться без батьківського піклування, слідчий суддя, суд зобов`язує прокурора повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування такої дитини про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини, відомості про що зазначаються в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Орган опіки та піклування невідкладно після тимчасового влаштування дитини, залишеної без батьківського піклування, інформує слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про місце проживання (перебування) дитини. Після отримання такої інформації слідчий, прокурор невідкладно повідомляє підозрюваного, обвинуваченого про місце проживання (перебування) дитини.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 встановлено, що у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на утриманні обвинуваченої, залишаться без батьківського піклування. Хоча, дитина і знаходяться під наглядом бабусі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати прокурора повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування дітини про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини, тобто щоб влаштування дитини відбулося за встановленою законом процедурою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Ремчиці, Сарненського р-н., Рівненської обл., зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 24 травня 2026 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання обвинуваченої, а саме з 26 березня 2026 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Одночасно визначити розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить: 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок №UA0010559, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, .

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклик прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора чи суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України.

Роз`яснити обвинуваченій, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченій ОСОБА_4 , прокурору, та направити для відома та виконання начальнику ДУ "Рівненський слідчий ізолятор".

Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави - до 24 травня 2026 року включно.

Зобов`язати прокурора ОСОБА_3 повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування дитини обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про факт залишення дитини без батьківського піклування за адресою: АДРЕСА_1 , для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його матері.

Орган опіки та піклування невідкладно після тимчасового влаштування дитини обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишеного без батьківського піклування, інформувати прокурора, суд про місце проживання (перебування) дитини.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1