справа № 208/2507/25
провадження № 1-кс/208/753/26
УХВАЛА

19 лютого 2026 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Кам`янського ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання cтаршого слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Красноармійськ Донецької області, українки, громадянки України, підозрюваної у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 4 ст. 27, ч.1 ст. 366 КК України у кримінальному провадженні №0000652 від 05.09.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно в червні 2024 року, більш точну дату та час слідством не встановлено, у ОСОБА_6 , яка під час зустрічі з ОСОБА_7 дізналася про те, що останній здійснює заходи щодо оновлення військово-облікових документів, виник протиправний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди для себе за вплив на службових осіб Донецької обласної медико-соціальної експертної комісії № 1, щодо оформлення групи інвалідності ОСОБА_7 , використовуючи свої відносини зі службовими особами зазначеної установи, які відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 369-2 КК України є особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, у червні 2024 року під час зустрічі повідомила ОСОБА_7 про те, що має добрі відносини зі службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , медичних закладів м. Покровська та Донецької обласної медико-соціальної експертної комісії № 1.

Надалі, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, у липні 2024 року, більш точну дату та час слідством не встановлено, ОСОБА_6 під час зустрічі з ОСОБА_7 висловила останньому вимогу щодо надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 150 000 гривень за вплив на службових осіб Донецької обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 з метою оформлення групи інвалідності ОСОБА_7 , погрожуючи йому негайним направленням ОСОБА_7 на військову службу до зони бойових дій у разі відмови надати неправомірну вигоду.

У свою чергу ОСОБА_7 , розуміючи протиправний характер дій ОСОБА_6 , звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Надалі ОСОБА_7 надав добровільну згоду на залучення до конфіденційного співробітництва у кримінальному провадженні, після чого діяв під контролем працівників правоохоронних органів, з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_6 .

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди, 02.10.2024 ОСОБА_6 під час телефонної розмови із ОСОБА_7 повідомила останньому, що для отримання групи інвалідності йому необхідно буде за її вказівками пройти обстеження та лікування в медичних закладах, а потім пройти медико-соціальну експертну комісію. ОСОБА_6 запевнила, що вона має вплив на посадових осіб Донецької обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 та останній гарантовано отримає групу інвалідності, а також підстави для надання відстрочки від служби на підставі отриманої групи інвалідності. Вказана процедура займе близько півроку.

08.10.2024 ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, в телефонній розмові надала вказівку ОСОБА_7 передати грошові кошти в сумі 53 500 гривень двома переказами - 25 500 гривень на банківську картку незнайомого йому гр. ОСОБА_8 та 28 000 гривень на банківську картку, яка належить їй в якості неправомірної вигоди за здійснення впливу на службових осіб Донецької обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 щодо оформлення групи інвалідності. Після цього в той же день в період часу приблизно з 17 год. 25 хв. до 17 год. 35 хв. ОСОБА_7 , діючи під контролем працівників правоохоронних органів, здійснив перекази грошових коштів за вказівкою ОСОБА_6 в сумі 25 500 гривень на банківську картку ОСОБА_8 № НОМЕР_1 та 28 000 гривень на банківську картку ОСОБА_6 № НОМЕР_2 , що підтверджується квитанціями про грошові перекази.

09.10.2024 ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, надала вказівку ОСОБА_7 про направлення медичної картки останнього її довіреній особі ОСОБА_8 та надала адресу поштового відділення та номер його мобільного телефону. Після цього в той же день в період часу приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 , діючи під контролем працівників правоохоронних органів, здійснив відправлення медичної карти амбулаторного хворого за формою №025/о, затвердженою наказом МОЗ від 14.10.2012 № 110, на ім`я ОСОБА_7 , виданою КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1», на адресу ОСОБА_8 , яке було отримано останнім 16.10.2024, що підтверджується квитанцією ТОВ «Нова пошта».

15.10.2024 ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, надала вказівку ОСОБА_7 додатково передати їй грошові кошти в сумі 20 тисяч гривень в якості неправомірної вигоди за продовження процесу виготовлення медичних документів щодо інвалідності та здійснення впливу на відповідних службових осіб.

30.10.2024 приблизно о 16 год. 40 хв. ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи поблизу будинку за адресою: м. Покровськ, мкр Лазурний, буд. 60, отримала від ОСОБА_7 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, грошові кошти в сумі 20 тисяч гривень в якості неправомірної вигоди за вплив на службових осіб Донецької обласної медико-соціальної експертної комісії № 1, використовуючи свої відносини зі службовими особами зазначеної установи.

27.11.2024 ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію протиправного умислу, надала вказівку ОСОБА_7 передати грошові кошти в сумі 4000 гривень переказом на її банківську картку № НОМЕР_3 в якості неправомірної вигоди за вплив на службових осіб Донецької обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 щодо оформлення групи інвалідності. Після цього в той же день в період часу приблизно з 14 год. 17 хв. до 15 год. 02 хв. ОСОБА_7 , діючи під контролем працівників правоохоронних органів, здійснив перекази грошових коштів за вказівкою ОСОБА_6 в сумі 4000 гривень на банківську картку ОСОБА_6 № НОМЕР_3 , що підтверджується квитанціями про грошові перекази.

09.12.2024 ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію протиправного умислу, надала вказівку ОСОБА_7 укласти декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, з лікарем товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДИЧНА КЛІНІКА АННА ПЛЮС" ОСОБА_9 , яка є її довіреною особою. Після чого 09.12.2024 ОСОБА_7 , діючи за вказівкою ОСОБА_6 , уклав із ОСОБА_9 декларацію № 0001-3АХХ-5А10 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу.

15.01.2025 ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію протиправного умислу, надала вказівку ОСОБА_7 передати грошові кошти в сумі 4000 гривень на банківську картку № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_10 , в якості неправомірної вигоди за вплив на службових осіб медичного закладу за виготовлення медичних документів щодо інвалідності. Після цього в той же день в період часу приблизно з 16 год. 10 хв. до 16 год. 23 хв. ОСОБА_7 , діючи під контролем працівників правоохоронних органів, здійснив переказ грошових коштів за вказівкою ОСОБА_6 в сумі 4000 гривень на банківську картку ОСОБА_11 № НОМЕР_4 , що підтверджується квитанцією про грошовий переказ.

Надалі, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію протиправного умислу, 25.05.2025 надала вказівку ОСОБА_7 передати грошові кошти в сумі 60000 гривень її довіреній особі ОСОБА_10 в якості неправомірної вигоди за вплив на службових осіб Донецької обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 щодо оформлення групи інвалідності.

Після цього 11.06.2025 приблизно о 10 год. 20 хв., знаходячись в м. Добропілля, Донецької області, вул. Миру, 5, ОСОБА_12 , який діяв за вказівкою ОСОБА_6 , отримав для передачі останній від ОСОБА_7 , неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 60000 гривень за вплив на службових осіб Донецької обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 щодо оформлення групи інвалідності ОСОБА_7 .

В свою чергу ОСОБА_12 передав ОСОБА_7 оригінал завідомо неправдивого офіційного документу, а саме виписку з медичної карти стаціонарного хворого № 1081 на ім`я ОСОБА_7 , від 31.12.2024 про лікування останнього в стаціонарі КНП «Покровська міська лікарня Покровської міської ради Донецької області» в період з 18.12.2024 до 31.12.2024, який виготовлений завідуючим відділенням по проведенню медичних профілактичних оглядів, лікарем-терапевтом КНП «Покровська міська лікарня Покровської міської ради Донецької області» ОСОБА_13 .

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а також у підбурюванні службової особи до складання, видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 з метою реалізації свого протиправного умислу спрямованого на отримання неправомірної вигоди для себе за вплив на службових осіб Донецької обласної медико-соціальної експертної комісії № 1, щодо оформлення групи інвалідності ОСОБА_7 приблизно у грудні 2024 року, більш точну дату та час слідством не встановлено, звернулась до ОСОБА_13 , яка на той час перебувала на посаді директора комунального некомерційного підприємства «Покровська міська лікарня» Покровської міської ради Донецької області та за сумісництвом завідувача відділенням по проведенню медичних профілактичних оглядів, лікаря-терапевта цехової лікарської дільниці зазначеного закладу охорони здоров`я, у зв`язку з чим є особою, яка виконує організаційно-розпорядчі функції, тобто згідно з положеннями Примітки 1 до ст. 364 Кримінального кодексу України є службовою особою.

Під час спілкування ОСОБА_6 шляхом умовлянь переконала ОСОБА_13 , у необхідності складання та видачі завідомо неправдивого офіційного документу, що підтверджує факт стаціонарного лікування ОСОБА_7 в КНП «Покровська міська лікарня» в грудні 2024 року, чим схилила ОСОБА_13 до вчинення кримінального правопорушення, після чого у останньої виник умисел на складання та видачу завідомо неправдивого офіційного документу.

Реалізуючи спільний протиправний умисел, спрямований на складання та видачу завідомо неправдивого офіційного документу приблизно 31.12.2024 року, більш точну дату та час слідством не встановлено, ОСОБА_13 виконуючи прохання ОСОБА_6 достовірно розуміючи, що ОСОБА_7 не звертався за медичною допомогою до КНП «Покровська міська лікарня» та будь-яке лікування у зазначеному закладі охорони здоров`я не проходив, перебуваючи приміщенні КНП «Покровська міська лікарня» Покровської міської ради Донецької області створила та посвідчила власними підписами завідомо неправдивий офіційний документ, що складається, видається, посвідчується повноважними (компетентними) особами юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми (лікуючим лікарем та завідувачем відділенням) та містить передбачені законом реквізити, а саме виписку з медичної карти стаціонарного хворого № 1081 на ім`я ОСОБА_7 від 31.12.2024, що містить неправдиву інформацію, зафіксовану в паперовому вигляді про проходження лікування ОСОБА_7 в стаціонарі КНП «Покровська міська лікарня» в період з 18.12.2024 до 31.12.2024,

В подальшому 11.06.2025 ОСОБА_13 за вказівкою ОСОБА_6 видала ОСОБА_7 завідомо неправдивий офіційний документ оригінал виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 1081 на ім`я ОСОБА_7 від 31.12.2024, яку 12.06.2025 останній добровільно видав органу досудового розслідування.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у підбурюванні службової особи до складання, видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України.

29.01.2029 повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, ОСОБА_6 є належним чином повідомленою про підозру.

Наявні в матеріалах кримінального провадження докази, зокрема: матеріали ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 03.09.2024, заява ОСОБА_7 , протоколи допиту свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , протоколи огляду та вручення грошових коштів, протоколи огляду за участю свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , протоколи обшуків, речові докази та інші відомості у своїй сукупності дають достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_6 вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення.

Допитати підозрюваного ОСОБА_6 , у даному кримінальному провадженні не виявилося можливим, оскільки остання переховується від органів досудового розслідування та суду та перебуває на тимчасово окупованій території України.

У зв`язку з чим 09.02.2026 постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області підозрювану ОСОБА_6 оголошено у розшук.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначив, що підставами застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а також наявність ризиків передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними. Крім того, підозрювана наразі перебуває на тимчасово окупованій території України. З урахування наведеного, прокурор вважає, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатний забезпечити виконання підозрюваною своїх обов`язків.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення клопотання.

Вислухавши думку прокурора, захисника та дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями ч.6 ст.193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обставини викладені у клопотанні слідчого, підтверджуються матеріалами досудового розслідування.

З досліджених матеріалів кримінального провадження, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної обґрунтованої підозри передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра є достатньою та обґрунтованою для цілей застосування запобіжного заходу.

З наданих до клопотання документів, які характеризують особу підозрюваної, а також встановлених в судовому засіданні обставин, вбачається, що ОСОБА_6 :

- народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Красноармійськ, Донецької області;

- зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- має вищу освіту;

- не заміжня;

- не має на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку;

- не працює;

- в силу ст..89 КК України раніше не судима;

На думку слідчого судді, ризиками, визначеними ст.177 КПК України та доведеними слідчим та прокурором, у даному кримінальному провадженню є:

- ризик переховування від органу досудового розслідування та / або суду, підтверджується тим, що санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, перебуваючи на волі, підозрювана ОСОБА_6 зможе через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк покарання переховуватися від слідства та суду,

- незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні, підтверджується тим, що перебуваючи на волі, підозрювана ОСОБА_6 може незаконно вплинути шляхом погроз або вмовлянь, на свідків, що призведе до зміни ними своїх показань або відмови від надання показань під час досудового розслідування та розгляду справи у суді, оскільки досудове розслідування та збирання доказів ще триває, а свідки являються знайомими ОСОБА_6 .

Крім того, слідчий суддя, при розгляді клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу враховує обставини, перелік яких передбачений ст.178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст.177 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Разом з цим, з наявного клопотання та з пояснень наданих в судовому засіданні прокурором, слідчим суддею вбачається, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні буде недостатнім, і це пов`язано, зокрема, із тим, що підозрюваний ухиляється від слідства, схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застави та особистого зобов`язання не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 193, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваної, а також те, що остання підозрюється у вчиненні злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, має можливість незаконного впливу на свідків, переховується від органів досудового розслідування та суду, наразі перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваної ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, після затримання ОСОБА_6 , і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки його права, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до абз.7 ч.4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відтак, зважаючи на перебування підозрюваної на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання cтаршого слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у рамках кримінального провадження № 0000652 від 05.09.2024 задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 4 ст. 27, ч.1 ст. 366 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 її слід негайно, але не пізніш як через сорок вісім годин, доставити до Заводського районного суду м. Кам`янського для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 19.02.2026 року о 17:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1