Справа № 466/741/26
Провадження № 1-кс/466/335/26
У Х В А Л А

06 лютого 2026 року м.Львів

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчої СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коломия, Івано - Франківської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із незакінченою вищою освітою, одруженого, раніше не судженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»

у кримінальному провадженні № 0000015 від 09.01.2026, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

06.02.2026 року слідча СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернулась до слідчої судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області проводить досудове розслідування вказаного кримінального провадження за № 0000015 від 09.01.2026, за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.11.2025 № 314 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду механіка другого відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів другого взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів роти ударних безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 .

Військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 за загальною мобілізацією, в порушення вимог ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 127-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, 14.11.2025 самовільно залишив без поважних причин тривалістю понад три доби місце служби - військову частину НОМЕР_1 та перебував поза її межами проводивши час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до моменту його з`явлення у ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області за адресою м. Львів, вул. Ак. Кучера, 5

Відтак, з 14.11.2025 по 04.02.2026 солдат ОСОБА_5 , проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами військової частини приховував, чим вчинив самовільне залишення місця служби тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України

04.02.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленнями про вчинене кримінальне правопорушення, матеріалами службового розслідування, допитом свідка ОСОБА_7 , допитом свідка ОСОБА_7 , протоколом обшуку від 04.02.2026 та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Існують вагомі докази, які підтверджують вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією ч.5 ст.407 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі. Крім того, на даний час органом досудового розслідування ще не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій. Сторона обвинувачення дійшла висновку про наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Беручи до уваги вищенаведене, просить застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

У судовому розгляді прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 клопотання підтримали з викладених вище підстав, просили таке задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 просив суд розглянути можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді застави у 20 прожиткових мінімумів доходів громадян як окремо або як альтернативний захід.

Заслухавши доводи учасників процесу, з`ясувавши обставини справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На прокурора покладається обов`язок довести зазначені обставини.

04.02.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у самовільному залишенні місця служби тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.5 ст.407 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за його вчинення передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вважаю, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , будучи обізнаним із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні вищевказаного злочину, в якому він підозрюється, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи особу підозрюваного, обґрунтованість його підозри у вчиненні злочину, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 407 Кримінального кодексу України.

Зі змісту статей 17, 65 Конституції України захист держави, забезпечення її безпеки є найважливішими функціями всього Українського народу. Військова служба це конституційний обов`язок громадян України, який полягає у забезпеченні оборони України, захисті її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра стосується невиконання ним конституційного обов`язку.

Слідча суддя дійшла переконання, зважаючи на характер злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , що у даному випадку застава не здатна примусити підозрюваного не переховуватися від слідства та суду, з`явитися на виклики слідчого чи суду, не шкодити розслідуванню даного злочину.

Зважаючи на викладене, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідча суддя дійшла висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та необхідність застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст.131,132,176,177,178,182,183,193,194,197,376 КПК України, слідча суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити 60 днів та рахувати з часу його затримання 04 лютого 2026 року.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному та прокуророві.

Виконання ухвали доручити слідчій СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, підозрюваним з часу отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 10.02.2026 року о 9:15год.

Слідча суддя ОСОБА_8