Справа № 357/4659/26
У Х В А Л А

про домашній арешт

26 березня 2026 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 , затверджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква Київської області, громадянки України, із середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, без місця реєстрації, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2025 року, за ч. 1 ст. 309 КК України, до пробаційного нагляді на строк 1 (один) рік;

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2025 року, за ч. 2 ст. 309, 71 КК України, до штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень,

підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000451 від 15 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

25 березня 2026 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 , затверджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

У поданому клопотанні слідчий ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором ОСОБА_3 , просила:

1) застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_4 , який полягатиме в забороні залишати місце проживання в нічний час з 22:00 год. до 06:00 год., в межах строку досудового розслідування та покласти на підозрювану ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, процесуальні обов`язки:

- прибувати до кабінету старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області по вул. Привокзальна, 3, м. Біла Церква, Київська область, за першим викликом, а також до прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження, що обґрунтовується необхідністю проведення процесуальних дій із підозрюваною;

- у нічний час з 22:00 год. до 06:00 год. не відлучатися із місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання.

2) контроль за виконанням покладених на останню обов`язків покласти на службу превенції Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області на території обслуговування якого проживає ОСОБА_4 .

У поданому клопотанні зазначалось, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні доказами.

На даний час виникла обґрунтована необхідність в застосуванні до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в нічний час доби, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки слідством установлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Слідство вважало, що обставин, які характеризують підозрювану ОСОБА_4 , відсутність у неї місця реєстрації, усвідомлення нею можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі є мотивом та підставою для підозрюваної ОСОБА_4 до втечі.

Слідство вважало, що репутація підозрюваної ОСОБА_4 , яка неодноразово судима за кримінальні правопорушення з корисливим мотивом, підозрюється у вчиненні нового, що свідчить про можливість повторення протиправної поведінки та вчинення нових кримінальних правопорушень.

Слідство вважало, що ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть попередити встановлені ризики та забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання за обставин та підстав зазначених у ньому.

Підозрювана ОСОБА_4 проти поданого клопотання не заперечувала, зазначила, що працевлаштувалася, має намір погашати призначений їй раніше штраф.

Водночас, за правилами ч. 2 ст. 46 КПК України, слідчий суддя провів розгляд поданого клопотання за відсутності захисника ОСОБА_6 , оскільки він був завчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду, а підозрювана ОСОБА_4 не заперечували проти такого розгляду. Натомість, у кримінальному провадженні, за ч. 4 ст. 185 КК України, участь захисника не є обов`язковою.

Слідчий суддя заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали з кримінального провадження, дійшла таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; (3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; (4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; (5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; (6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; (7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; (8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; (9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; (10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; (11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; (12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Отже, слідчий суддя, під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний перевірити наявність в особи процесуального статусу підозрюваного; обґрунтованість пред`явленої підозри; наявність підстав вважати, що підозрюваний може вчинити одну з дій, передбачених ст. 177 КПК України і на яку посилається прокурор; недостатність більш м`яких запобіжних заходів, для попередження однієї з дій, передбачених ст. 177 КПК України та врахувати, обставини, перелік яких міститься в ст. 178 КПК України.

Отож, для початку слідчий суддя визначається, чи набув ОСОБА_7 процесуальний статус підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Слідчим суддею установлено, що повідомлення про підозру вручене ОСОБА_4 під розписку 24 березня 2026 року.

Отже, з цієї дати, ОСОБА_4 набула процесуального статусу підозрюваного.

Далі, слідчий суддя вирішує, чи є обґрунтованою пред`явлена ОСОБА_4 підозра.

У КПК України не міститься визначення обґрунтованої підозри.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Отож, для вирішення питання про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини визначив фактичний і юридичний критерії обґрунтованості підозри.

За першим з них, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32).

За другим, окрім фактичної сторони, існування «обґрунтованої підозри» у значенні статті 5 § 1 (c) вимагає, щоб факти, на які посилається, можна було розумно вважати такими, що підпадають під один із розділів, що описують злочинну поведінку в Кримінальному кодексі (див. рішення у справі «Влох проти Польщі» (Wloch v. Poland) від 19 жовтня 2000 року, п.109).

Згідно з повідомленням про підозру, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за таких фактичних обставин.

14.03.2026 о 17 годині 58 хвилині ОСОБА_4 , зайшовши до другого під`їзду буд. № 6, що розташований по вул. Гоголя, в м. Біла Церква Київської області, на 1 поверсі побачила велосипед марки «CUBE AMS 150», що належить потерпілому ОСОБА_8 та в цей час у неї виник протиправний умисел на крадіжку вищевказаного велосипеда.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що її дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, викрала велосипед марки «CUBE AMS 150», вартістю 23 332 гривень 67 копійок, який належить потерпілому ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 23 332 гривень 67 копійок.

Слідчий суддя, вважає, що за фактичним критерієм, вручена ОСОБА_4 підозра відповідає стандарту «обґрунтованої підозри» що підтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями матеріалів з кримінального провадження, а саме:

- витягу з ЄРДР про кримінальне провадження № 0000451 від 15 березня 2026 року;

- електронного рапорту від 14 березня 2026 року;

- протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14 березня 2026 року;

- протоколу огляду місця події від 14 березня 2026 року;

- протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 18 березня 2026 року;

- протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 23 березня 2026 року;

- заяви ОСОБА_8 від 23 березня 2026 року;

- фіскального чека від 20 березня 2026 року;

- протоколу огляду речового доказу від 23 березня 2026 року;

- висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 468 від 23 березня 2026 року;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 16 березня 2026 року;

- протоколу отримання речей/документів від 16 березня 2026 року;

- протоколу огляду документів від 17 березня 2026 року;

- відповіді ПТ «Ломбард «УМКВ Половіченко і Компанія» від 17 березня 2026 року;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 19 березня 2026 року;

- протоколу отримання предметів від 19 березня 2026 року;

- протоколу огляду речового доказу від 19 березня 2026 року;

- протоколу допиту підозрюваної від 24 березня 2026 року.

Слідчий суддя вважає, що описані в підозрі обставини та досліджені матеріали з кримінального провадження, підтверджують версію досудового розслідування про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин викладених у клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що така кваліфікація ґрунтується на вимогах КК України, оскільки обставини зазначені в підозрі об`єктивно вказують на усі ознаки вищевказаного кримінального правопорушення.

Отож, слідчому судді доведена обґрунтованість врученої ОСОБА_4 підозри, за фактичним та юридичним критеріями.

Варто зауважити, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень (стаття 198 КПК України).

Слідчий суддя зазначає, що слідчий обґрунтовуючи своє клопотання посилався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що згідно із п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. v. Switzerland» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Oleksandr Makarov v. russia», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Слідчий суддя зазначає, що згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином, оскільки за його вчинення санкція передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає, що таке покарання є вагомим мотивом для майбутньої втечі та переховування підозрюваної ОСОБА_4 .

Слідчим суддею установлено, що підозрювана ОСОБА_4 незаміжня, офіційно непрацююча, не навчається, дітей, які проживають з нею та міцних соціальних зв`язків не має.

Слідчий суддя, що з огляду на незначний час, що пройшов з моменту вручення підозри, вагомість зібраних доказів, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній ОСОБА_4 , відсутність міцних соціальних зв`язків, дійшла висновку, що підозрювана ОСОБА_4 може вчинити спроби переховування органу досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення суворого покарання.

Слідчому судді доведено, що з огляду на відсутність джерел доходів, корисливий мотив кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , її репутацію, а саме: вона раніше неодноразово судима, існує ризик, що вона може вчинити нове кримінальне правопорушення, з метою забезпечення своїх базових потреб в їжі, одязі тощо.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчим суддею установлено, що санкція за вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Отже, до неї може бути застосований домашній арешт.

Відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Отже, такий запобіжний захід, як домашній арешт передбачає: (1) заборону обвинуваченому залишати житло цілодобово чи в певний період доби; (2) виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, які перелічені в ч. 5 ст. 194 КПК України; (3) контроль за поведінкою обвинуваченого та виконанням ним обов`язків з боку працівників правоохоронних органів, за місцем його проживання.

Слідчий суддя вважає, що попередити ризик переховування підозрюваної ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду, унеможливити вчинення нею інших кримінальних правопорушень, зараз може виключно цілодобовий домашній арешт, оскільки, на відміну від особистого зобов`язання, він передбачає контроль на підозрюваною, з боку правоохоронних органів, за місцем проживання останньої та виконання ОСОБА_4 ряду обов`язків.

Слідчий суддя вважає, що тільки такий контроль може попередити її втечу.

Особиста порука не може бути застосована, через відсутність поручителів, а застава, через відсутність в підозрюваної доходів.

З огляду на встановлені ризики, з метою їх попередження, слідчий суддя встановлює підозрюваній ОСОБА_4 запропоновані у клопотанні слідчого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Отже, за викладених підстав, слідчий суддя клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 , затверджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, в повному обсязі.

Керуючись ст. 131, 175, 177, 178, 194, 202, 205, 309-310 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 , затверджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, - задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22:00 год. до 06:00 год., на строк, в межах строку досудового розслідування до 24 травня 2026 року (включно).

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до кабінету старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області по вул. Привокзальна, 3, м. Біла Церква, Київська область, за першим викликом, а також до прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження, що обґрунтовується необхідністю проведення процесуальних дій із підозрюваною;

- у нічний час з 22:00 год. до 06:00 год. не відлучатися із місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання.

Встановити строк дії покладених обов`язків на строк, в межах строку досудового розслідування до 24 травня 2026 року (включно).

Контроль за виконанням обов`язків покласти на Білоцерківське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_12