Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3222/25
Провадження № 1-кп/723/586/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2026 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4

законний представник (батько) ОСОБА_5

захисник адвокат ОСОБА_6

представник ювенальної провенції ОСОБА_7

представник служби у справах дітей ОСОБА_8

психолог - ОСОБА_9

розглянувши у судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000222 від 25.07.2025 року клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженця смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня 10 В класу Красноїльського ліцею ім. А. Ілскі, громадянина України, раніше не судимого,

вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про застосуванням примусових заходів виховного характеру стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні 0000222 від 25.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у невстановлений період часу, але не пізніше 19.02.2025 року, невстановлені досудовим розслідуванням особи, достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався, у зв`язку з чим діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи умисно, з метою незаконного переправлення осіб, через державний кордон України, вступили з ОСОБА_4 в попередню змову, спрямовану на незаконне переправлення трьох осіб у пішому порядку через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, зазначивши йому про порядок його дій при цьому.

Після чого, у невстановлений період часу, невстановлені досудовим розслідуванням особи, підшукали трьох осіб з числа громадян України, яким достеменно було відомо про вищевказані тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України та які бажали незаконно перетнути державний кордон України, а саме: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 та обумовили з ними порядок незаконного переправлення державного кордону України і передачі коштів, в разі здійснення перетину.

Надалі, невстановлена слідством особа, залучила до вказаної протиправної діяльності неповнолітнього ОСОБА_4 та невстановлену слідством особу, з метою супроводження ними ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 в пішому порядку до лінії розмежування державного кордону України та Румунії та сприяння подолання останніми кордону поза межами пункту пропуску.

В подальшому, 19.02.2025 року близько 03:00 год., невстановлена слідством особа, на невстановленому автомобілі, привезла ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на відкриту ділянку місцевості в адміністративних межах селища Красноїльськ Чернівецького району Чернівецької області, де на них за попередньою домовленістю вже очікували ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа.

В свою чергу, ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа, зустрівши ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 надали їм вказівку рухатись в пішому порядку за ними в напрямку лінії розмежування державного кордону України та Румунії в напрямку 741 прикордонного знаку, який розташований в адміністративних межах селища Красноїльськ Чернівецького району Чернівецької області та являє собою загороджувальну сітку.

Прибувши на вказану ділянку місцевості, ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа, з метою забезпечення незаконного переправлення через державний кордон України, допомогли ОСОБА_10 та ОСОБА_12 перелізти через загороджувальну сітку, шляхом підсаджування їх та надалі відважили загороджувальну сітку у нижній частині з метою подолання вказаної сітки ОСОБА_11 , тим самим сприявши їм у подоланні перешкоди.

Надалі, неповнолітній ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа, надали вказівку ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 рухатись далі прямо на територію Румунії.

Однак, 19.02.2025 року близько 14 год. 20 хв. в лісовому масиві, в адміністративних межах селища Красноїльськ Чернівецького району Чернівецької області, на напрямку 741 прикордонного знаку, працівниками державної прикордонної служби України виявлено ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , а також неподалік ОСОБА_4 та невстановлену слідством особу, чим припинено їх протиправну діяльність.

Дії неповнолітнього ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст.332 КК України, як сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб, з корисливих мотивів.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала.

Неповнолітній ОСОБА_4 в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в клопотанні, погодився із заявленим прокурором клопотанням про застосування стосовно нього примусових заходів виховного характеру.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора та передачу його неповнолітнього сина під його батьківський нагляд.

Адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора про застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши письмові матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що під падає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Дії неповнолітнього ОСОБА_4 кваліфіковані вірно.

Відповідно до положень ст.22 КК України кримінальна відповідальність за злочин, передбачений ч.3 ст. 332 КК України, настає з шістнадцяти років.

Згідно ч.2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, можуть бути застосовані судом до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Примусові заходи виховного характеру є єдиними з заходів кримінального примусу, застосування яких можливе до осіб, що не досягли віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування примусових мір виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 суд враховує дані про особу неповнолітнього, на обліку в секторі ювенальної поліції, а також на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 16 років, тобто не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.

Згідно з ч.2 ст.105 Кримінального кодексу України до неповнолітнього (малолітнього) може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки, а також під нагляд громадян на їхнє прохання.

Згідно ст. 497 КПК України, якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.

З підстав, передбачених частиною першою цієї статті, клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру може бути складене і надіслане до суду за умови, що неповнолітній обвинувачений та його законний представник проти цього не заперечують. Під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому до особи, яка вчинила зазначені діяння після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст.498 КПК України, мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 до досягнення віку кримінальної відповідальності, вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст. 332 КК України, до нього слід застосовувати особливий порядок здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх, та відповідно до положень ст.498 КПК України застосувати примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля у вечірній час та передачі його під нагляд батька.

Вказані примусові заходи виховного характеру сприятимуть його виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 484, 497, 501, 615 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000222 від 25.07.2025 року стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженця смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у виді:

-застереження;

-обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, що полягають у забороні у вечірній час (з 22 год. до 06 год.) відвідувати парки, кафе, розважальні заклади та цілодобової заборони відвідувати інші установи, в яких продають алкогольні напої на розлив;

-передати неповнолітнього ОСОБА_4 , під нагляд батька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановити тривалість заходів виховного характеру №№ 2, 3 відносно неповнолітнього ОСОБА_4 строком на один рік.

Попередити ОСОБА_4 про відповідальність у разі порушення покладених на нього обов`язків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Сторожинецького районного суду ОСОБА_13