Справа № 296/2513/26
УХВАЛА

Іменем України

про арешт майна

05 березня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирській обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001283 від 02.07.2025, за ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04.03.2026 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирській обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001283 від 02.07.2025, за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме:

-терез електронних з нашаруванням речовини білого кольору;

-автомобіля «HYUNDAI TUCSON» номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

що було вилучено в ході обшуку .

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001283 від 02.07.2025, за ч. 2 ст. 307 КК України, за фактом, що на території Житомирської області діє група осіб, які займаються незаконним виготовленням, перевезенням, зберіганням з метою збуту та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин на території Житомирської області, у тому числі військовослужбовцям ЗС України.

14.02.2026 на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10.02.2026 (справа №296/1491/26) було проведено обшук автомобіля «HYUNDAI TUCSON» номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому вилученотерез електронних з нашаруванням речовини білого кольору та сам автомобіль .

14.02.2026 постановою слідчого вищевказане майно, яке належить ОСОБА_5 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001283 від 02.07.2025, за ч. 2 ст. 307 КК України.

16.02.2026 слідчий подав до суду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів.

19.02.2026 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира справа №296/1872/26 клопотання щодо арешту майна ОСОБА_5 було повернуто прокурору для усунення недоліків - повідомлення засобів зв`язку з особами, що є власниками чи належними користувачами майна.

04.03.2026 до суду подане клопотання, яке відповідає вимогам КПК України .

У вказаному клопотанні міститься вимога про накладення арешту на майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий в судове засідання не з`явився був належно повідомлений про місце, час та дату судового засідання,шляхом направлення телефонограми, що відповідає ст. 135 КПК України.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився надіслав заяву в якій просив проводити розгляд клопотання за його відсутності та за відсутності власника майна. Проти задоволення клопотання не заперечував, однак просив дозволити користування транспортним засобом.

Вивчивши клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Під час судового розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0001283 від 02.07.2025, за ч. 2 ст. 307 КК України за фактом, що на території Житомирської області діє група осіб, які займаються незаконним виготовленням, перевезенням, зберіганням з метою збуту та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин на території Житомирської області, у тому числі військовослужбовцям ЗС України.

14.02.2026 на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10.02.2026 (справа №296/1491/26) було проведено обшук автомобіля «HYUNDAI TUCSON» номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

-терези електронні з нашаруванням речовини білого кольору;

-автомобіль «HYUNDAI TUCSON» номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ТОВ «ТД» ПРОМФАРБА» ТОВ «ТД» ПРОМФАРБА».

14.02.2026 постановою слідчого вищевказане майно, яке належить ОСОБА_5 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001283 від 02.07.2025, за ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання містить вимогу про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя під час розгляду цього клопотання має встановити лише чи відповідає вилучене майно ознакам речового доказу. При цьому слідчий суддя не уповноважений надавати оцінку чи наявний склад кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, яке відповідає критерію речового доказу у кримінальному провадженні № 0001283 від 02.07.2025 за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме терези електронні з нашаруванням речовини білого кольору.

Щодо арешту транспортного засобу

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «HYUNDAI TUCSON» номерний знак НОМЕР_1 , на праві власності належить ТОВ «ТД» ПРОМФАРБА».

Вирішуючи питання про накладення арешту на вказаний транспортний засіб, слідчий суддя враховує завдання кримінального провадження, яке буде досягнуто арештом вказаного транспортного засобу, а також необхідність забезпечення збереження можливих речових доказів у кримінальному провадженні.

Разом з тим, під час судового розгляду встановлено, що сторона захисту не заперечує проти накладення арешту на зазначений транспортний засіб за умови надання дозволу на його подальше користування.

Таким чином, клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «HYUNDAI TUCSON», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «ТД «ПРОМФАРБА», а користувачем ОСОБА_5 , підлягає частковому задоволенню шляхом накладення арешту на вказаний транспортний засіб із забороною його відчуження та розпорядження, із залишенням права користування ним.

Такий вид арешту є найменш обтяжливим для власника.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, запобігання можливому відчуженню або розпорядженню майном та забезпечення виконання завдань кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого дізнавача задовольнити частково.

Накласти арешт на майно , вилучене в ході обшуку 14.02.2026, у транспортному засобі автомобілі марки «HYUNDAI TUCSON» номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-терези електронні з нашаруванням речовини білого кольору,

заборонивши відчуження, користування та розпорядження щодо вказаного майна.

Накласти арешт на тимчасово вилучений 14.02.2026 автомобіль марки «HYUNDAI TUCSON» номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ТД» ПРОМФАРБА» та яким користується ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

заборонивши відчуження та розпорядження щодо вказаного транспортного засобу.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1