Справа № 308/2333/26
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23.03.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження у кримінальному провадженні №11-сс/4806/170/26, за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.02.2026 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.02.2026 року, частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу та визначено розмір застави, як запобіжний захід, достатній для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_7 , обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 266 240 гривень.

У разі внесення застави на підозрювану ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до органів ГУ ДМС України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про встановлений до 27.02.2026 року.

З матеріалів судового провадження слідує, що 11.02.2026 до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду надійшло клопотання захисника, адвоката ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу, застосованого у кримінальному провадженні, відомості про яке 27.12.2025 року внесені до ЄРДР за № 00001870, відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Клопотання мотивоване з посиланням на ті обставини, що 31.12.2025 ОСОБА_7 оголошено повідомлення про підозру за ч. 3 ст. 286 КК України. Згідно повідомлення про підозру встановлено, що 27.12.2025 року ОСОБА_7 керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Nissan» моделі «Pathfinder» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі «М-06» сполученням «Київ-Чоп» їдучи у напрямку м. Ужгород, близько 12 год. 00 хв. на 712км+200м проїжджаючи лівостороннє заокруглення дороги, діючи всупереч вимогам п. 1.3, 1.5, 1.10, 2.3 б., 10.1, 11.3. 12.1 «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 будучи самовпевненою та самонадіяною, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, керуючи транспортним засобом проявила неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечила безпеку дорожнього руху, не втримала автомобіль у межах своєї смуги руху, перетнула дорожню горизонтальну розмітку 1.1, виїхала на зустрічну смугу руху, де правою частиною керованого нею автомобіля допустила зіткнення з передньою частиною транспортного засобу марки «Toyota» моделі «Rav-4» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався у напрямку м. Львів, під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , де на пасажирському передньому правому сидінні знаходилась ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а на пасажирському задньому сидінні якого перебував малолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажири транспортного засобу марки «Toyota» моделі «Rav-4» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 від отриманих травм загинув на місці пригоди, пасажир переднього правого сидіння ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті отриманих травм померла в реанімаційному відділенні КНП «Воловецької центральної лікарні».

Відповідно до ухвали слідчого судді від 06 січня 2026 року, відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 11 години 10 хвилин 27.02.2026.

Захисник вказав, що після застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 перенесла хірургічне втручання, перебуваючи у лікувальному закладі КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради. На даний час ОСОБА_7 протипоказано навіть підніматись із ліжка, вона потребує постійного медичного лікування та медичної реабілітації, а перебуваючи в умовах ізоляції від суспільства вона позбавлена належної медичної допомоги спрямованої на покращення стану її здоров`я. Стверджував, що ризики, які враховувались при застосуванні запобіжного заходу, перестали існувати. Зокрема, перестав існувати ризик переховування від органів досудового розслідування слідчого судді та суду, особа потребує постійного медичного лікування на даний час вона позбавлена можливості навіть рухатись, оскільки лікарями їй заборонено підніматись із ліжка. На даний момент ОСОБА_7 не має наміру ухилитися від слідства та суду, бажає, щоб досудове розслідування було проведено об`єктивно, щоб були з`ясовані всі фактори, які стали причиною даної ДТП. Станом на сьогодні, ОСОБА_7 також не буде впливати на потерпілого, а також не має наміру впливати на інших учасників кримінального провадження в тому числі на свідків чи експертів. Також не буде впливати іншим чином на учасників кримінального провадження. Вказане свідчить, що на даний час змінились обставини, через які є всі підстави у зміні запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_7 на інший менш суворий запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, і вказаний запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Ухвалою слідчого судді констатовано, що при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу підозрюваній, слідчий суддя виходив з того, що докази та обставини, на які посилався прокурор на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, під час подання клопотання про застосування запобіжного заходу, дають достатні підстави для висновку про наявність таких ризиків, які також були встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Наведене свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Слідчий суддя також зазначив, що не можуть бути підставою для обрання менш м`якого запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_7 , її соціальні зв`язки, оскільки їх наявність та міцність, а також і дані, які характеризують особу, не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що наявні та досліджені під час розгляду клопотання. Отже, оцінюючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які характеризують підозрювану, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на менш м`який запобіжний захід відсутні. Разом з тим, слідчий суддя врахував ставлення підозрюваної до вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що підозрювана бажає відшкодувати завдану потерпілим шкоду, а також взяв до уваги дані про особу підозрюваної, яка раніше не судима, заміжня, на утриманні якої перебуває неповнолітня дитина, має місце реєстрації та постійне місце проживання. Водночас врахував стан здоров`я підозрюваної, яка під час дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження: множинні переломи грудного відділу хребта; лінійні переломи тіл Th4, Th5, Th7, Th8, Th9 хребців без зміщення фрагментів; перелом тіла лопатки; лінійний внутрішньосуглобовий перелом суглобової поверхні. Множинні переломи ребер: перелом 10-го ребра справа по задній аксіальній лінії, подвійний перелом 11-го ребра справа по задній аксіальній та паравертебральній лініях, перелом 12-го ребра справа по паравертебральній лінії; травматичний гемоторакс; двобічний гідроторакс до 150 мл; множинні переломи попереково-крижового відділу хребта та кісток таза: переломи поперечних відростків L1L4 справа, переломи поперечних відростків L2L5 зліва, лінійний перелом крижової кістки зліва на рівні S2S3. Враховуючи наведене, слідчий суддя вважав за можливе одночасно визначити розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 266 240 гривень.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу. Прокурор вважає рішення незаконним у частині визначення підозрюваній розміру застави. Просить скасувати ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, застосованого відносно підозрюваної у вигляді тримання під вартою.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності учасників судового провадження, неявка яких, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги без участі учасників, колегія суддів бере до уваги, що сторони судового провадження належним чином повідомлені про час та дату судового засідання. Адвокат ОСОБА_6 подав клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги. Відмовляючи у задоволенні клопотання захисника, апеляційний суд констатує, що строк дії оскаржуваної ухвали сплив і така втратила чинність у часі.

Приймаючи судове рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Частиною 1 ст. 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 309 КПК України можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про зміну розміру запобіжного заходу у вигляді застави не передбачена.

Разом з тим, ст. 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

При вирішенні питання щодо допуску апеляційної скарги прокурора до розгляду, апеляційний суд керується правовою позицію, викладеною в постанові ККС ВС від 17.05.2021 у справі №335/9520/19 (провадження №51-2755 км 20), в якій зазначено, що сторони кримінального провадження мають право оскаржувати в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді про зміну підозрюваному обраного запобіжного заходу у випадку, якщо застосування такого запобіжного заходу або відмова в його застосуванні підлягають апеляційному оскарженню відповідно до ч. 1 ст. 309 КПК України.

Окрім цього, в постанові ККС ВС від 28.03.2019 у справі №286/1695/18 (провадження №51-7345км18) судом касаційної інстанції сформовано правовий висновок, відповідно до якого поняття «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й випадки зміни запобіжного заходу на більш м`який або навпаки, що фактично являє собою обрання іншого запобіжного заходу, а тому ухвала слідчого судді про визначення застави в якості альтернативного запобіжного заходу може бути предметом оскарження і перегляду в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що п. 5-1 ч. 1 ст. 309 КПК України передбачена можливість апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу, оскаржувана ухвала слідчого судді про застосування стосовно підозрюваної альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Положеннями ч. 1 ст. 201 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Системний аналіз вимог ч. 4 ст. 201 КПК України дає підстави прийти до висновку про те, що розгляд клопотання про зміну запобіжного заходу здійснюється за правилами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

В свою чергу, ч. 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Зі змісту апеляційної скарги та матеріалів судового провадження слідує, що висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, - не оспорюються як апелянтом (прокурором) в апеляційній скарзі, так і стороною захисту, про що свідчить і факт неподання стороною захисту апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються і визнаються такими, що ґрунтуються на фактичних обставинах та матеріалах судового провадження, належним чином вмотивованими.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги, зокрема в частині розміру визначеної підозрюваній заставі.

Приймаючи обґрунтоване рішення про необхідність застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваної, конкретні обставини вчинення злочину, за яким їй оголошено підозру, конкретні обставини та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, наявність ризиків того, що підозрювана ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Разом з цим, слідчий суддя врахував ставлення підозрюваної до вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що підозрювана бажає відшкодувати завдану потерпілим шкоду, а також дані про особу підозрюваної, яка раніше не судима, заміжня, на утриманні якої перебуває неповнолітня дитина, має місце реєстрації та постійне місце проживання, стан здоров`я підозрюваної, яка під час дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження: множинні переломи грудного відділу хребта; лінійні переломи тіл Th4, Th5, Th7, Th8, Th9 хребців без зміщення фрагментів; перелом тіла лопатки; лінійний внутрішньосуглобовий перелом суглобової поверхні. Множинні переломи ребер: перелом 10-го ребра справа по задній аксіальній лінії, подвійний перелом 11-го ребра справа по задній аксіальній та паравертебральній лініях, перелом 12-го ребра справа по паравертебральній лінії; травматичний гемоторакс; двобічний гідроторакс до 150 мл; множинні переломи попереково-крижового відділу хребта та кісток таза: переломи поперечних відростків L1L4 справа, переломи поперечних відростків L2L5 зліва, лінійний перелом крижової кістки зліва на рівні S2S3, та прийшов до обґрунтованого висновку про можливість визначити підозрюваній ОСОБА_7 розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 266 240 гривень.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходив із того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого загинуло дві людини, а тому визначення розміру застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є правом слідчого судді, із врахуванням підстав та обставин, передбачених ст. 177 та 178 КПК України.

Враховуючи ці обставини, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 266 240 гривень, з урахуванням майнового стану підозрюваної, не є явно непомірною для підозрюваної. При цьому зазначивши, що розмір застави є значним та цілком здатним забезпечити виконання належної процесуальної поведінки з боку підозрюваної.

Колегія суддів вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_7 .

Підстав вважати вказаний розмір застави недостатнім для виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, колегія суддів не знаходить.

З урахуванням викладеного, всупереч твердження прокурора, слідчим суддею було дотримано встановлених кримінальним процесуальним законодавством вимог під час розгляду клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Інші обставини, які б давали підстави для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За цих обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, надані сторонами провадження матеріали та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, на підставі чого апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - залишенню без змін, як законна, обґрунтована та вмотивована.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що жодних доказів чи даних про обставини, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді, до апеляційної скарги не додано й будь-яких обґрунтованих клопотань прокурором із цього приводу прокурором не заявлялось; що строк дії оскаржуваної ухвали сплив і така втратила чинність у часі.

Керуючись статтями 182, 183, 194, 196, 199, 201, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.02.2026 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: