Справа № 240/166/19
УХВАЛА

24.03.2026 року містоДніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання, яке підтримав захисник, про скасування арешту майна, накладеного під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, в тому числі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є його дружина ОСОБА_6 , а також належної йому земельної ділянки з будовами в СТ Ромашка, 67 в м.Лиман Донецької області.

В обґрунтування вказаного клопотання обвинувачений посилається на недоведеність обвинувачення, що в свою чергу свідчить, що накладення арешту є необґрунтованим. Крім того, на теперішній час вказане нерухоме майно знаходиться на території, що є зоною активних бойових дій, можливо воно є пошкодженим або знищеним, тому в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що згідно з ухвалами суду арешт майна ОСОБА_5 був накладений з метою його можливої конфіскації, як покарання за ч.5 ст. 191 КК України. На теперішній час обсяг обвинувачення в цій частині не зменшився, тому потреба в подальшому застосуванні цього заходу не відпала.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням спеціального права та з конфіскацією майна.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Донецької області від 18.01.2019 року за клопотанням сторони обвинувачення у справі 240/229/18 накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,05955 га, кадастровий номер 070010685, що знаходиться за адресою: Донецька область, Лиманський район, садове товариство «Ромашка», що належить ОСОБА_5 .

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 18.02.2019 року за клопотанням сторони обвинувачення у справі 240/229/18 накладено арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_6 .

Зі змісту ухвали вбачається, що арешт на вказане майно був накладений з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час не відпала необхідність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна обвинуваченого, в тому числі яке належить йому на праві спільної сумісної власності, з метою можливої конфіскації, як виду покарання, передбаченого санкцією ч. 5 ст. 191 КК України, яка інкримінована ОСОБА_5 .

За таких обставин, клопотання обвинуваченого про скасування арешту майна є передчасним і на даній стадії судового провадження, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.170, 174, 369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання обвинуваченого про скасування арешту майна, а саме: земельної ділянки, площею 0,05955 га, кадастровий номер 070010685, що знаходиться за адресою: Донецька область, Лиманський район, садове товариство «Ромашка», що належить ОСОБА_5 , та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1