УХВАЛА

Справа № 684/500/25

Провадження № 1-в/684/1/2026

19 лютого 2026 року селище Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Стара Синява клопотання т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення для відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Стара Синява Старосинявського району Хмельницької області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця ЗСУ військової частини НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , засудженого 29 жовтня 2025 року Старосинявським районним судом Хмельницької області за ст. 126-1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік,

в с т а н о в и в:

30 січня 2026 року т.в.о. командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного судом покарання.

В обґрунтування клопотання вказує, що 13 січня 2026 року військовою частиною НОМЕР_1 було отримано розпорядження про виконання вироку суду стосовно солдата ОСОБА_3 . З метою організації виконання вироку суду та взяття на облік засудженого у військовій частині НОМЕР_1 виданий наказ командира частини від 13 січня 2026 р. №25. Солдата ОСОБА_3 попереджено під особистий підпис про те, що у разі систематичного вчинення адміністративних правопорушень, порушення військової дисципліни або невиконання обов`язків, покладених судом, командуванням частини буде направлено подання до суду про скасування звільнення від відбування покарання та направлення його для відбування реального терміну позбавлення волі.

Незважаючи на застосовані попередження ОСОБА_3 продовжив систематичне вчинення адміністративних правопорушень, які потягли накладення адміністративних стягнень, а саме: 20.01.2026 року перебував на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Постановою Ярмолинецького районного суду від 23.01.2026 по справі №689/2271/25 притягнутий до адміністративної відповідальності; 22.01.2026 року перебував на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння 2,17 ‰, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Справа розглядається Ярмолинецьким районним судом.

Враховуючи викладене, на підставі ч.2 ст.78 КК України, ч. 2 ст.166 КВК України, представник військової частини НОМЕР_1 просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного судом покарання.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому також висловив позицію про достатність підстав для задоволення клопотання та направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання.

У судовому засіданні представник військової частини НОМЕР_1 клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_3 просив суд не направляти його для реального відбування призначеного покарання, пояснивши суду, що він дійсно допустив вчинення правопорушень, передбачених ст.172-20 КУпАП, однак зробив належні висновки та обіцяє в подальшому таких порушень не допускати.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання відносно ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Старосинявського районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2025 року за ст. 126-1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік та згідно ч.1 ст. 76 КК України покладено обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно ч.4 ст.76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробовуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Відповідно до повідомлення начальника Хмельницького районного сектору №8 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_6 від 23 січня 2026 року встановлено, що копію вироку суду щодо гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого 29.10.2025 року направлено командиру військової частини НОМЕР_1 , згідно листа військової частини НОМЕР_1 №225 від 16 січня 2026 року копію розпорядження та копію вироку суду отримано та прийнято до виконання. 23 січня 2026 року ОСОБА_3 знятий з обліку органу пробації у зв`язку з пересиланням судового рішення стосовно військовослужбовця.

Засуджений ОСОБА_3 13 січня 2026 року взятий на облік військовою частиною НОМЕР_1 у зв`язку з відбуванням покарання з випробуванням за вказаним вироком суду. Військовою частиною НОМЕР_1 виданий наказ №25 від 13 січня 2026 року з метою організації виконання вироку.

15 січня 2026 року командиром військової частини засуджений ОСОБА_3 під розписку був попереджений про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення адміністративних правопорушень, звільнення від відбування покарання з випробуванням буде скасовано і його буде направлено для відбування призначеного покарання на підставі статті 78 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Аналогічні приписи містять положення ч.1 та ч.2 ст.166 КВК України, за змістом яких у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний з поважних причин. У разі ухилення засудженого від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання засудженим.

У разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин. Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Таким чином, обов`язковою умовою направлення засудженого для відбування призначеного покарання згідно з вищезазначеними нормами є систематичне невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, та систематичне (три і більше разів) вчинення адміністративних правопорушень, що потягли адміністративні стягнення, та що посягають на громадський порядок. При цьому, вчинення засудженою особою таких правопорушень повинно свідчити про її небажання стати на шлях виправлення.

Перелік адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку визначений у Главі 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення (статті 173- 184 КУпАП).

Згідно з пунктом 10 розділу III «Заходи контролю за поведінкою військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням» Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого наказом Міністерства оборони України 17 вересня 2020 року № 337, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2020 р. за № 967/35250, у разі коли командиру (начальнику) військової частини (установи) стало відомо від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, громадських організацій, інших осіб, що військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, не виконує (неналежно виконує) покладені на нього судом обов`язки або у разі вчинення таким військовослужбовцем адміністративного правопорушення, що тягне за собою накладення адміністративного стягнення, з військовослужбовцем проводиться індивідуальна профілактична бесіда. Аркуш індивідуальної профілактичної бесіди та пояснення військовослужбовця (за наявності) додаються до особової справи.

У разі коли командиру (начальнику) військової частини (установи) стало відомо від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, громадських організацій, інших осіб, що військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, умисно не виконує (неналежно виконує) обов`язки, покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, командир (начальник) військової частини (установи) письмово попереджає такого військовослужбовця про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за формою, наведеною в додатку 4 до цього Порядку.

У разі якщо військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, продовжує не виконувати обов`язки або систематично вчиняти адміністративні правопорушення після застосування до нього письмового попередження, командир (начальник) військової частини (установи) надсилає до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, для відбування призначеного покарання. (п.11 Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого наказом Міністерства оборони України 17 вересня 2020 року № 337).

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Як вбачається із наданих суду до клопотання матеріалів, після застосування командиром військової частини до засудженого ОСОБА_3 письмового попередження від 15 січня 2026 року ОСОБА_3 20.01.2026 року перебував на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за яке постановою Ярмолинецького районного суду від 23 січня 2026 року по справі №689/2271/25 притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Крім цього, 22 січня 2026 року відносно ОСОБА_3 складено протоколу №40 про те, що він 22.01.2026 року перебував на території військової частини НОМЕР_1 та виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння (2,17 ‰), чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Однак, у матеріалах справи відсутня постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за даним протоколом.

Таким чином, за матеріалами клопотання відсутні докази того, що після застосування до ОСОБА_3 письмового попередження останній систематично (три і більше разів) вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення.

Згідно матеріалів клопотання ОСОБА_3 після ухвалення вироку суду допускав скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-20 КУпАП, за що притягався до дисциплінарної та адміністративної відповідальності постановою суду від 06 січня 2026 року, однак вони мали місце до взяття засудженого на облік військовою частиною НОМЕР_1 у зв`язку з відбуванням покарання з випробуванням за вироком суду. Також суд звертає увагу на те, що ст. 172-20 КУпАП не відноситься до адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Будь-яких інших доводів, які б свідчили про небажання засудженого ОСОБА_3 стати на шлях виправлення у поданому суду клопотанні не наведено.

Із матеріалів справи не вбачається невиконання засудженим ОСОБА_3 покладених на нього вироком суду обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або вчинення нового кримінального правопорушення за час перебування на обліку у військовій частині НОМЕР_1 , що підтвердив у судовому засіданні представник військової частини.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, суд призначаючи покарання керується тим, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

З врахуванням наведеного, враховуючи, що під час іспитового строку ОСОБА_3 не вчиняв нових кримінальних правопорушень, виконує належним чином покладені на нього вироком суду обов`язки, визначені ч.1 ст. 76 КК України, суду не було доведено, що після застосування до ОСОБА_3 письмового попередження останній систематично (три і більше разів) вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення та свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_3 для відбування призначеного судом покарання, відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ч.2 ст.78 КК України, ст. 166 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного судом покарання за вироком суду від 29 жовтня 2025 року.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду через Старосинявський районний суд Хмельницької області.

Головуюча суддя ОСОБА_1