Справа № 944/6438/22
Провадження №1-кп/944/384/26
УХВАЛА

22.01.2026 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 на рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 грудня 2022 року за № 0000990, про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України,

встановив:

В провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебуває вказане кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 подав клопотання про про визнання незаконною та скасування постанови слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 12.12.2022 про відмову у задоволенні клопотання про допит підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що 08.12.2022 року підозрюваний ОСОБА_5 вирішив реалізувати під час досудового розслідування у кримінальному провадженні належне йому процесуальне право щодо надання показань з приводу підозри, що передбачено п.5 ч.3 ст. 42 КПК України, а тому і звернувся до старшого слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області старшого капітана поліції ОСОБА_8 із письмовим клопотанням про його допит. 12.12.2022 року слідча відмовила у задоволенні зазначеного клопотання про що винесла постанову про відмову у задоволенні клопотання адвоката. 12.12.2022 являється датою прийняття стороною обвинувачення рішення про завершення досудового розслідування. Дата завершення досудового розслідування співпадає із датою прийняття слідчим рішення про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про його допит. Таким чином, прийняттям рішення про завершення досудового розслідування слідча фактично позбавила сторону захисту можливості згідно із п .7 ч. 1 ст. 303, ч. 1 ст. 304 КПК України оскаржити у десятиденний строк до слідчого судді рішення слідчого щодо відмови у задоволенні клопотання про допит підозрюваного ОСОБА_5 . Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Враховуючи обставину позбавлення слідчим сторони захисту процесуальних прав у кримінальному процесі, з метою відновлення порушених прав підозрюваного та відстоювання позиції захисту, із огляду на пряму дію норми ст. 55 Конституції України, згідно якої кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, просить прийняти до розгляду дану скаргу та визнати незаконним рішення слідчого.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 підтримав скаргу з наведених у ній підстав, просив таку задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 підтримав скаргу, просив суд скаргу задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні скаргу підтримали.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення скарги. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 після оголошення йому підозри відмовився від допиту його в якості підзрюваного на підставі ст. 63 Конституції України, що зафіксовано у протоколі. Його бажання надати показання за кілька днів до закінчення строку досудового розслідування прокурор вважає зловживанням процесуальними правами. Просив у задоволенні поданої скарги відмовити.

Заслухавши думку захисників, обвинувачених та прокурора, дослідивши подану скаргу, матеріали справи, суд дійшов висновку, що така не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно з клопотанням сторони захисту, 12.12.2022 року слідча відмовила у задоволенні клопотання про допит підозрюваного ОСОБА_5 ,свою відмову аргументувала тим, що за аналізом матеріалів кримінального провадження та ініційованих слідчих (процесуальних) дій у згаданому клопотанні захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , останнього було неодноразово допитано, а на останньому допиті підозрюваний ОСОБА_5 відмовився від дачі показань на підставі ст.63 Конституції України, тому у проведенні додаткового допиту немає потреби.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 38 КПК України органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз наведених положень чинного процесуального законодавства вказує на те, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, наділений повноваженнями стосовно визначення потерпілих у кримінальному провадженні з дотриманням положень чинного КПК або відмовляти у задоволенні відповідного клопотання з дотриманням відповідної процедури. Також, слідчий зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Таким чином, слідчий наділений повноваженнями щодо самостійного прийняття рішень стосовно обсягу слідчих та процесуальних дій в межах кримінального провадження.

Статтею 26 КПК України встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Так, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Суд не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, а також втручатись у закріплену ст. ст. 36, 40 КПК України процесуальну самостійність слідчого та прокурора. Зокрема, слідчий суддя не повинен зобов`язувати орган досудового розслідування провести ту чи іншу слідчу дію.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 матиме можливість надати показання з приводу пред`явленого йомй обвинування (яке є ідентичним оголошеній підозрі) під час судового розгляду кримінального провадження.

Підсумовуючи наведене вище, суд вважає, що у спірному випадку порушень прав ОСОБА_5 на захист не вбачається, прийняте слідчою рішення про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного не впливає на результати досудового розслідування, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. ст. 26, 36, 40, 314 КПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 на рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 грудня 2022 року за № 0000990, про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1