Справа № 524/2297/26
Провадження 1-кп/524/496/26
УХВАЛА

16.03.2026 року. Автозаводський районний суду м. Кременчука в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,.

провівши у судовому засіданні в м. Кременчуці підготовче засідання кримінального провадження № 0000140 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом, учасником бойових дій не є, без місця реєстрації, місце проживання АДРЕСА_1 , не одружений, раніше судимий:

-28.04.2000 року Автозаводським районним судом м. Кременчука по ч. 2 ст. 140, 140 ч. 2, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 24.07.2001 року умовно достроково невідбутий термін 1 рік 4 місяці 29 днів.

-27.06.2003 року Автозаводським районним судом м. Кременчука по ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 186 ч. 3, ст. 309 ч. 2, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 29.10.2006 року по відбуттю строку покарання.

-04.12.2007 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст.204, ч. 1 ст. 216, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 10.04.2014 року по відбуттю строку покарання.

-16.07.2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч 1 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

-03.03.2015 року Апеляційним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднати 3 роки 1 місяць позбавлення волі за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.07.2014 року за ч. 1 ст. 263 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України зввільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

-20.05.2015 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно з ст. 70 ч. 4 КК України приєднати строк 2 роки 3 місяці позбавлення волі невідбуте покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.03.2015 року, яким був засуджений за ст. 182 ч.2, 70 ч. 4 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі та всього до відбуття покарання визначити 5 років 3 місяців позбавлення волі; Звільнений 18.02.2020 року по відбуттю строку покарання.

-29.08.2021 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185, ст. 360, за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 196, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 308, ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 125 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-27.07.2021 року Київським районним судом м. Полтави по ст. 309 ч. 1 КК України. ст. 70 ч. 4, 72 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.08.2021 року до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

-16.06.2025 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 4 cт. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Звільнений 28.02.2025 року по відбуттю строку покарання, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 186 КК України.

Після відкриття підготовчого судового засідання, прокурор ОСОБА_3 подав до суду письмове клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, а також наявні передбачені ст. 177 КПК України ризики.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених в них підстав.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважали, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити запобіжний захід у виді домашнього арешту. Свою причетність до вчинення того злочину в якому йому пред`явлено обвинувачення ОСОБА_4 визнав частково.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, покарання за які передбачено у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Відповідно до п. п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч.2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три років.

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, не працює, не має джерела доходу, окрім від злочинної діяльності, вчинив злочин в період іспитового строку, а тому до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 частково визнає свою причетність до вчинення злочину за ч. 4 ст. 186 КК України, який йому інкримінується і за тих обставин, що викладені в обвинувальному акті.

Отже, обґрунтованість підозри, пред`явленої обвинуваченому ОСОБА_4 повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують обвинуваченого з певним злочином на даному етапі, хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відповідно до п.36 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Отже, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 178 КПК України враховує вагомість наявних доказів про вчинення ними кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, не має міцних соціальних зв`язків і може надалі вчиняти злочини.

Отже, під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п.1, 2, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

За таких обставин, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень із застовуванням насильства, суд вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 315, 369-372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час судового провадження запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до шістдесяти днів, а саме до 14 травня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_6