ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_1 розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000077 від 22.05.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2026 через систему «Електронний суд» до Фастівського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 24.03.2026 року (реєстр. № Г-4451/ез), відповідно до якої скаржник просить суд:

1. Скасувати постанову заступника начальника ВРЗЗС СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про відмову в задоволенні клопотання від 24.03.2026 року (ГУНП № 70741-2026, реєстр. № Г-4451/ез) як незаконну та необґрунтовану.

2. Зобов`язати слідчого ОСОБА_3 повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 щодо способу отримання процесуальних документів та доступу до матеріалів кримінального провадження (реєстр. № Г-4451/ез) у встановлений законом строк та винести вмотивоване процесуальне рішення відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

3. Розглянути скаргу за участю підозрюваного у режимі відеоконференції, з урахуванням його перебування за межами України.

Слідча суддя розглянувши матеріали скарги та перевіривши доводи скаржника, вирішуючи питання щодо відкриття провадження у скарзі, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначений чіткий перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9 - 1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

При цьому, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Слідчий суддя повинен встановити, чи скарга відповідає вимогам процесуального закону. Для цього необхідно встановити, чи: 1) скарга була подана особою, що має право подавати скаргу, 2) скарга підлягає розгляду у суді; 3) подана в строк, передбачений ч. 1ст. 304 КПК, а також 4) оскаржується рішення, дія чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, яка підлягає оскарженню (тобто, належить до зазначених у ч. 1 ст. 303 КПК).

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК, параграфом 1, ст. 303-308 КПК.

Правовий зміст ст. 303 КПК України полягає у тому, що слідчому судді підлягає оскарженню бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також визначені переліком ст.303 КПК України рішення слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

У той же час, належне процесуальне реагування полягає у виконанні слідчим, прокурором процесуальної дії відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема прийняття відповідного рішення у передбаченій КПК України формі - вмотивованої постанови.

З матеріалів скарги вбачається,що ОСОБА_2 є підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000077 від 22.05.2025 яке розслідується слідчим відділом Фастівського РУП ГУ НП в Київській області.

19.03.2026 підозрюваний ОСОБА_2 звернувся до слідчого та прокурора із клопотанням щодо способу отримання процесуальних документів та доступу до матеріалів кримінального провадження.

У клопотанні було заявлено прохання: забезпечити вручення процесуальних документів (уточненого повідомлення про підозру, обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування) поштовим відправленням за адресою: 61058, м. Харків, а/с 9135; додатково направити документи в електронному вигляді (PDF) на електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 ; або через підсистему «Електронний суд» (ЄСІТС); надати можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України у дистанційному форматі (електронних копій матеріалів або доступу через електронні ресурси); повідомити про виконання зазначених дій на електронну адресу; допустити до участі у провадженні адвоката ОСОБА_4 (м. Київ), який має досвід у справах щодо господарських правопорушень та може особисто прибути до Фастівського РУП для отримання документів та матеріалів.

24.03.2026 слідчим ухвалено постанову про відмову у задоволенні зазначеного клопотання.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК Українина досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Однією з вимог скарги, скаржник просить слідчого суддю скасувати Постанову слідчого від 24.03.2026 відмову в задоволенні клопотання від 24.03.2026 року (ГУНП № 70741-2026, реєстр. № Г-4451/ез) як незаконну та необґрунтовану.

Проте, зазначена постанова не може бути предметом оскарження відповідно до п. 7 ч.1 ст.303 КПК України, оскільки ОСОБА_2 звернувся до слідчого з клопотанням, які жодним чином не пов`язані із проведенням слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Крім цього, скаржник у прохальній частині скарги просить зобов`язати слідчого ОСОБА_3 повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 щодо способу отримання процесуальних документів та доступу до матеріалів кримінального провадження (реєстр. № Г-4451/ез) у встановлений законом строк та винести вмотивоване процесуальне рішення відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

Зазначене клопотання теж не містить прохання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а тому винесена за результатами такого розглду постанова теж не є предметом оскарження у порядку ст. 303 КПК УКраїни.

У п. 18 ст. 3 КПК України зазначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Частиною 3 статті 26 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Оскільки ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Відповідно до вимог ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі якщо скарга подана на рішення, діючи бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини та аналіз норм кримінального процесуального закону, слідча суддя дійшла висновку, що порушені у скарзі заявника питання виходять за межі переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають самостійному оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України, та не можуть бути предметом розгляду слідчого судді, оскільки не віднесені до його компетенції, а отже, наявні підстави, передбачені ч. 4 ст. 304 КПК України, а тому слідчий суддя дійшла переконання, що у відкритті провадження за такою скаргою потрібно відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 24, 26, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000077 від 22.05.2025 року, - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1