Справа № 463/754/26
Провадження № 1-кс/463/2473/26
У Х В А Л А

про скасування арешту майна

09 березня 2026 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого детектива ОСОБА_3 , представника заявника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000012 від 26.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України,

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 29.01.2026 року у кримінальному провадженні за № 0000012 від 26.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 29.01.2026 року, накладено арешт на майно, яке 26.01.2026 року було виявлено та вилучено під час огляду місця події на території пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, за адресою: Львівська область, Яворівський район, с.Шегині, вул.Дружби,201, а саме: транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ключ запалювання до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , володільцем якого є заявник. Арешт на вказаний автомобіль накладався з метою збереження речових доказів. Зазначає, що на даний час дія арешту призводить до порушення прав та законних інтересів його фактичного володільця. Мета з якою на вказаний транспортний засіб накладався арешт, як на речовий доказ, тобто його дослідження, фактично досягнута, оскільки з транспортним засобом після його фактичного огляду до цього часу не проводилось жодних слідчих, процесуальних дій та експертиз, а тому, потреба у застосуванні арешту відпала. Разом з тим, зазначає, що вилучений транспортний засіб не може бути знаряддям вчинення злочину, або об`єктом кримінально протиправних дій, а сам по собі факт визнання майна речовим доказом не означає необхідності його арешту, оскільки такий не містить спеціального обладнання, пристосування для перевезення незаконно виготовлених підакцизних товарів. Вважає, що на теперішній час відсутні жодні підстави чи обґрунтування, що можуть свідчити про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. На підставі викладеного, просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова у справі № 463/754/26, на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ключ запалювання до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Представник заявника ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав наведених у такому, просить клопотання задовольнити.

Старший детектив ОСОБА_3 в судовому засіданні відносно клопотання заперечила, зазначивши, що арешт на майно накладено обґрунтовано. Транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , постановою старшого детектива визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Арешт накладено з метою збереження речових доказів, такий є засобом вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди. На даний час обставини досудового розслідування не змінились, потреба у збереженні арешту на майно не відпала, така продовжує існувати, а тому, просить відмовити у задоволенні клопотання.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду клопотання, про причини неявки не повідомила.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає за можливим розглянути клопотання про скасування арешту майна за відсутності власника майна, оскільки її неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, матеріали клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Львівській області перебуває кримінальне провадження за № 0000012 від 26.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 29.01.2026 року, накладено арешт на майно, яке 26.01.2026 року було виявлено та вилучено під час огляду місця події на території пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, за адресою: Львівська область, Яворівський район, с.Шегині, вул.Дружби,201, а саме: транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , ключ запалювання до транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права користування, розпорядження та відчуження.

Слідчий суддя постановляючи дану ухвалу виходив з того, що виявлений та вилучений транспортний засіб може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, міг зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою недопущення їх знищення.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ст.16 КПК України - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

При вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує вимоги чинного законодавства, щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, запобігає зловживанню стороною обвинувачення її повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України - арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, його захисника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.100 КПК України - речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Варто зауважити, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування.

Заперечення старшого детектива ОСОБА_3 у судовому засіданні проти скасування арешту, свідчать про те, що вказаний транспортний засіб з моменту накладення на нього арешту продовжує мати значення у кримінальному провадженні та в органу досудового розслідування на даний час існує потреба у доступі до транспортного засобу.

Однак, подальше утримання транспортного засобу під арештом в повному обсязі не вбачається за доцільне, оскільки порушує баланс між втручанням у права та свободи особи і потребами досудового розслідування. Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності та подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам ч.3 ст.132 КПК України.

На переконання слідчого судді скасування арешту на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 в частині користування і володіння, не вплине на забезпечення завдань кримінального провадження, з огляду на те, що заборона відчуження та розпорядження зберігається.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи розумність і співмірність обмеження права власності, завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника/володільця майна, гарантованими йому законом і завданнями цього кримінального провадження, тривалість досудового розслідування, під час якого ОСОБА_5 та власник майна ОСОБА_6 позбавляються можливості користуватися своїм майном, мети накладеного арешту, яка в своїй більшості зберігається, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення частково, а тому, необхідно скасувати арешт на майно в частині заборони користування і володіння транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

В свою чергу, оскільки слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування арешту транспортного засобу в частині позбавлення права користування і володіння, подальше утримання ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію ТЗ не вбачається за доцільне.

Керуючись ст.ст.170, 171, 173, 174, 305-307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000012 від 26.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 29.01.2026 року (справа № 463/754/26) на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 та перебуває фактичному користуванні ОСОБА_5 , в частині позбавлення права користування і володіння.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 29.01.2026 року (справа № 463/754/26) на ключ запалювання до транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI» з реєстраційним номером НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

В іншій частині ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 29.01.2026 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000012 від 26.01.2026 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1