Справа №760/3422/26 1-кс/760/1985/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене першим заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження №0000052 від 03.04.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,

встановив:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання, яке мотивоване тим, що упровадженні слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 03.04.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 03.04.2025, маючи умисел, направлений на переховування людей з використанням обману та уразливого стану, з метою примусової праці матеріально незабезпечених осіб з числа нарко- та алкозалежних, які перебували в уразливому стані, викликаному відповідними зовнішніми факторами, почав експлуатувати осіб на несправедливих умовах без їхньої добровільної згоди, шляхом привласнення результатів їх праці та без належної компенсації для вказаних осіб.

ОСОБА_7 , будучи наглядачем реабілітаційного центру при релігійній організації «Релігійна громада євангельських християн смт. Макарів Київської області», реалізовуючи свій умисел та трудову експлуатацію, під час телефонних розмов з особами, які потребують реабілітації від алкогольної та наркотичної залежності, доводив завідомо неправдиву інформацію про перебування на території реабілітаційного центру, повідомляючи про належні умови проживання, харчування та легкої побутової праці на території центру, замовчуючи дійсні умови праці та її характер, який полягав у безоплатній трудовій експлуатації. Після досягнення згоди потерпілих, запрошував та селив на території реабілітаційного центру розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому шляхом надання вказівок щодо виконання різноманітних робіт третім особам та подальшого контролю за їх виконанням, експлуатував останніх, як безоплатну робочу силу, надаючи останнім лише продукти харчування та місце мешкання.

Так, 22.10.2025 до вище вказаного реабілітаційного центру з метою проходження курсу лікування від алкогольної залежності звернувся потерпілий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Прибувши до реабілітаційного центру ОСОБА_10 зустрів ОСОБА_7 , який одразу оглянув особисті речі ОСОБА_10 та відібрав його мобільний телефон, повідомивши, що на території центру діють суворі правила: заборона на використання мобільного телефону, заборона покидати територію центру, необхідність дотримування графіку та розпорядку дня, а також виконання робіт за межами території реабілітаційного центру

У подальшому, ОСОБА_7 , у період часу з 22.10.2025 до моменту проведення обшуку та фактичного звільнення потерпілого ОСОБА_10 - 18.11.2025, з використанням обману та уразливого стану, з метою трудової експлуатації, примушував ОСОБА_10 виконувати роботи в сфері ритуальних послуг, а саме - викопування ям для поховання, тобто експлуатував його шляхом примушування безоплатно працювати, застосовуючи психологічний тиск. За кожен робочий день ОСОБА_10 ОСОБА_7 отримував грошові кошти, які останній присвоював.

Таким чином, ОСОБА_7 , у період часу з 22.10.2025 до 18.11.2025 експлуатував ОСОБА_10 у формі примусової праці з використанням обману, його уразливого стану та матеріальної залежності, утримуючи у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , яке останній не міг самовільно покинути.

Крім того, 20.10.2025 до вище вказаного реабілітаційного центру з метою проходження курсу лікування від алкогольної залежності звернувся потерпілий ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Прибувши до реабілітаційного центру ОСОБА_11 зустрів ОСОБА_7 , який одразу оглянув особисті речі ОСОБА_11 та відібрав його мобільний телефон, повідомивши, що на території центру діють суворі правила: заборона на використання мобільного телефону, заборона покидати територію центру, необхідність дотримування графіку та розпорядку дня, а також виконання робіт за межами території реабілітаційного центру

У подальшому, ОСОБА_7 у період часу з 20.10.2025 до моменту проведення обшуку та фактичного звільнення потерпілого ОСОБА_11 - 18.11.2025 з використанням обману та уразливого стану, з метою трудової експлуатації, примушував ОСОБА_11 виконувати роботи в сфері ритуальних послуг, а саме - викопування ям для поховання, тобто експлуатував його шляхом примушування безоплатно працювати, застосовуючи психологічний тиск. За кожен робочий день ОСОБА_11 ОСОБА_7 отримував грошові кошти, які останній присвоював.

Таким чином, ОСОБА_7 , у період часу з 21.10.2025 до 18.11.2025 експлуатував ОСОБА_11 у формі примусової праці з використанням обману, його уразливого стану та матеріальної залежності від нього, утримуючи у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , яке останній не міг самовільно покинути.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з групою невстановлених осіб, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 03.04.2025, маючи умисел, направлений на переховування людей з використанням обману та уразливого стану, з метою примусової праці матеріально незабезпечених осіб, з числа нарко- та алкозалежних, які перебували уразливому стані, викликаному відповідними зовнішніми факторами, почав експлуатувати осіб на несправедливих умовах без їхньої добровільної згоди шляхом привласнення результатів їх праці та без належної компенсації для вказаних осіб.

ОСОБА_6 , будучи наглядачем реабілітаційного центру при релігійній організації «Релігійна громада євангельських християн смт. Макарів Київської області», реалізовуючи свій умисел на трудову експлуатацію, під час телефонних розмов з особами, які потребують реабілітації від алкогольної та наркотичної залежності, доводив завідомо неправдиву інформацію про перебування на території реабілітаційного центру, повідомляючи про належні умови проживання, харчування та легкої побутової праці на території центру, замовчуючи дійсні умови праці та її характер, який полягав у безоплатній трудовій експлуатації. Після досягнення згоди потерпілих, запрошував їх та селив на території реабілітаційного центру, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому шляхом надання вказівок щодо виконання різноманітних робіт третім особам та подальшого контролю за їх виконанням, експлуатував останніх як безоплатну робочу силу, надаючи останнім лише продукти харчування та місце мешкання.

Так, 31.09.2025 до вищевказаного реабілітаційного центру з метою проходження курсу лікування від алкогольної залежності звернувся потерпілий ОСОБА_12 . Прибувши до реабілітаційного центру ОСОБА_12 зустрів ОСОБА_6 , який одразу оглянув особисті речі останнього та відібрав його мобільний телефон, повідомивши, що на території центру діють суворі правила: заборона на використання мобільного телефону, заборона покидати територію центру, необхідність дотримування графіку та розпорядку дня, а також виконання робіт за межами території реабілітаційного центру.

У подальшому, ОСОБА_6 з 31.09.2025 до моменту проведення обшуку та фактичного звільнення потерпілого ОСОБА_12 - 18.11.2025. з використанням обману та уразливого стану з метою трудової експлуатації, примушував ОСОБА_12 виконувати роботи в сфері ритуальних послуг, а саме: викопування ям для поховання, тобто експлуатував його шляхом примушування безоплатно працювати, застосовуючи психологічний тиск. За кожен робочий день потерпілого ОСОБА_12 . ОСОБА_6 отримував грошові кошти, які останній присвоював.

Таким чином, ОСОБА_6 , з 31.09.2025 до 18.11.2025 експлуатував ОСОБА_12 у формі примусової праці з використанням обману, його уразливого стану та матеріальної залежності від нього, утримуючи у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , яке останній не міг самовільно покинути.

Крім того, 01.10.2025 до вищевказаного реабілітаційного центру з метою проходження курсу лікування від алкогольної залежності звернувся потерпілий ОСОБА_13 . Прибувши до реабілітаційного центру ОСОБА_13 зустрів ОСОБА_6 , який одразу оглянув особисті речі останнього та відібрав його мобільний телефон, повідомивши, що на території центру діють суворі правила: заборона на використання мобільного телефону, заборона покидати територію центру, необхідність дотримування графіку та розпорядку дня, а також виконання робіт за межами території реабілітаційного центру

У подальшому, ОСОБА_6 у період часу з 01.10.2025 до моменту проведення обшуку та фактичного звільнення потерпілого ОСОБА_13 - 18.11.2025, з використанням обману та уразливого стану з метою трудової експлуатації, примушував ОСОБА_13 виконувати роботи в сфері ритуальних послуг, а саме - викопування ям для поховання, тобто експлуатував його шляхом примушування безоплатно працювати, застосовуючи психологічний тиск. За кожен робочий день потерпілого ОСОБА_13 , ОСОБА_6 отримував грошові кошти, які останній присвоював.

Таким чином, ОСОБА_6 , у період часу з 01.10.2025 до 18.11.2025 експлуатував ОСОБА_13 у формі примусової праці з використанням обману, його уразливого стану та матеріальної залежності від нього, утримуючи у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , яке останній не міг самовільно покинути.

Крім того, 10.11.2025 до вищевказаного реабілітаційного центру з метою проходження курсу лікування від алкогольної залежності звернувся потерпілий ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Прибувши до реабілітаційного центру ОСОБА_14 зустрів ОСОБА_6 , який одразу оглянув особисті останнього та відібрав його мобільний телефон, повідомивши, що на території центру діють суворі правила: заборона на використання мобільного телефону, заборона покидати територію центру, необхідність дотримування графіку та розпорядку дня, а також виконання робіт за межами території реабілітаційного центру.

У подальшому, ОСОБА_6 у період часу з 10.11.2025 до моменту проведення обшуку та фактичного звільнення потерпілого ОСОБА_14 - 18.11.2025, з використанням обману та уразливого стану з метою трудової експлуатації, примушував ОСОБА_14 виконувати роботи в сфері ритуальних послуг, а саме - викопування ям для поховання, тобто експлуатував його шляхом примушування безоплатно працювати, застосовуючи психологічний тиск. За кожен робочий день потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_6 отримував грошові кошти, які останній присвоював.

Таким чином, ОСОБА_6 , у період часу з 10.11.2025 до 18.11.2025 експлуатував ОСОБА_14 у формі примусової праці з використанням обману, його уразливого стану та матеріальної залежності від нього, утримуючи у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , яке він не міг самовільно покинути.

За результатами досудового розслідування, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.11.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, а саме в переховуванні людини, вчиненому з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану потерпілого за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб.

Окрім того, 19.11.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, а саме в переховуванні людини, вчиненому з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану потерпілого за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб.

Постановою керівника Солом`янської окружної прокуратури м. Києва від 15.01.2026 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців.

На даному етапі досудового розслідування наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 інкримінованих їм кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-відомостями, отриманими в ході допиту потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

-відомостями, отриманими в ході допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ;

-відомостями, отриманими в ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

-відомостями отриманими під час проведення слідчого експерименту за участі потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 ;

-висновками судово-психологічних експертиз потерпілих;

-відомостями отриманими під час проведення обшуків за адресами місця знаходження так званих «реабілітаційних центрів»;

-відомостями отриманими під час огляду речових доказів, які були вилучені у ході вищевказаних обшуків;

-іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Тримісячний строк досудового розслідування закінчується 19.02.2026, однак завершити досудове розслідування у вказаний термін не вбачається за можливе внаслідок особливої складності кримінального провадження, оскільки для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:

- провести допит потерпілого ОСОБА_12 в слідчого судді в порядку ст. 225 КПК України;

- провести додатковий допит свідка ОСОБА_30 з метою уточнення раніше наданих показів;

- провести допити свідків ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 ;

- встановити осіб, які раніше проходили реабілітацію в зазначених реабілітаційних центрах та провести слідчі дії за їх участю;

- отримати розсекречені ухвали слідчих суддів Київського апеляційного суду про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Результати вказаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій мають суттєве значення для досудового розслідування та подальшого судового розгляду, оскільки з них буде отримано відомості, які будуть використані як доказ факту та обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження.

Також, необхідно виконати інші слідчі дії направлені на завершення досудового розслідування, зокрема, скласти та вручити підозрюваним повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, здійснити відкриття матеріалів в кримінальному провадженні відповідно до ст. 290 КПК України, вручити обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування стороні захисту.

Провести вищевказані слідчі дії та прийняти необхідні процесуальні рішення у строк до трьох місяців органу досудового розслідуванням не вдалось за можливе з об`єктивних причин, зокрема, в ході досудового слідства до Солом`янського районного суду міста Києва подано клопотання про проведення допиту потерпілих під час досудового розслідування в судовому засіданні, однак у зв`язку із значною завантаженістю суддів та перебування слідчого судді ОСОБА_35 на лікарняному, судові засідання неодноразово відкладалися.

Проведення вказаних слідчих дій та за їх результатами прийняття відповідних процесуальних рішень потребує додаткового часу. Направлення обвинувального акту до суду без проведення вищевказаних слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, які можуть бути використані в якості доказів, недоцільно, оскільки це може негативно вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин провадження. Для проведення вказаних слідчих дій та прийняття процесуальних рішень необхідний додатковий час, не менше двох місяців, а тому строк досудового розслідування необхідно продовжити до п`яти місяців.

На підставі викладеного та враховуючи що вказані дії не могли бути здійсненні та завершенні раніше з об`єктивних причин внаслідок особливої складності кримінального провадження, а також беручи до уваги те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 19.02.2026, а для завершення досудового розслідування потрібен строк ще не менше 2 місяців, слідчий просить продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 5 місяців.

Прокурор в судовому засіданні підтримав вказане клопотання, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання та продовження досудового розслідування, зауваживши, що клопотання є необгрунтованим, немотивованим, не відповідає виимогам КПК України, задоволенню не підлягає. Зазначили, що прокурором не доведено обгрунтованості продовження досудового розслідування.

Підозрювані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтримали позицію своїх захисників.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання, заслухавши учасників, встановив таке.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, якими є Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 219 КПК України досудове розслідування кримінального провадження повинно бути закінчено впродовж двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 КПК України, та відповідно до пункту 1 частини третьої статті 294 КПК України (враховуючи постанову Першого заступника керівника Київської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000557 продовжено до трьох місяців) він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 294 КПК України, зокрема до шести місяців, - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

Частиною 4 статті 294 КПК України, передбачено, що строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження.

Згідно ст. 295-1 КПК України, у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого. У клопотанні про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру зазначаються: 1) прізвище, ім`я, по батькові підозрюваного; 2) найменування (номер) кримінального провадження; 3) суть повідомленої підозри і правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, у вчиненні якого підозрюється особа; 4) посилання на докази, якими обґрунтовується підозра; 5) процесуальні дії, проведення або завершення яких потребує додаткового часу; 6) значення результатів цих процесуальних дій для судового розгляду; 7) строк, необхідний для проведення або завершення процесуальних дій; 8) обставини, що перешкоджали здійснити ці процесуальні дії раніше.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання. При цьому слідчий, прокурор зобов`язані зазначити у відповідному клопотанні найкоротший строк, достатній для потреб досудового розслідування.

Таким чином, проаналізувавши у цій справі, у порядку ст. 94 КПК України, відомості наведені у клопотанні та копії документів, якими слідчий обґрунтовують його звернення, слідчий суддя вважає, що в клопотанні наявні об`єктивні обставини для продовження строку досудового розслідування.

Вирішуючи питання про продовження строку досудового розслідування, слідчий суддя враховує необхідність забезпечення виконання завдань кримінального провадження, зокрема, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України свідчать про обґрунтованість клопотання, а тому слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000052 від 03.04.2025 до до п`яти місяців, тобто до 19 квітня 2026 року.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 219, 294, 295-1 КПК України слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000052 від 03.04.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, до п`яти місяців, тобто до 19 квітня 2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 23.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1