Справа № 991/1114/26
Провадження 1-кс/991/1121/26
У Х В А Л А

19.02.2026 м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и л а:

1.07.02.2026 підозрюваний ОСОБА_3 засобами електронної пошти звернувся до Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) зі скаргами на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки такі не внесли відомості про кримінальні правопорушення за його заявами від 06.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

2.09.02.2026 скарги, згідно з протоколами автоматизованого визначення слідчого судді, передані на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 , ухвалою якої від 11.02.2026 об`єднані в одне провадження № 1-кс/991/1121/26, справа № 991/1114/26.

3.Скаржник, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарг, у судове засідання 16.02.2026 та 19.02.2026 не прибув. Окрім того, ухвалами слідчої судді від 11.02.2026 та 13.02.2026 постановлено здійснювати дистанційне судове засідання у названій справі, шляхом участі скаржника у режимі відеоконференції (далі - ВКЗ) поза межами приміщення суду з власних технічних засобів, проте у призначені дати та час судового засідання скаржник не під`єднався для участі в такому.

4.Також, про дату, час та місце судового засідання у цій справі повідомлялась захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 . Проте у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

5.І хоч розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її захисника, представника (ч. 3 ст. 306 КПК України), але небажання заявника користуватися цими правами жодним чином не позбавляє слідчу суддю обов`язку розглянути скаргу по суті. Отже, слідча суддя з урахуванням також засади диспозитивності вважає за необхідне та можливе розглянути скарги у відсутність ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 .

6.Представник НАБУ надіслав письмові пояснення, в яких просив розглядати скарги без участі представника НАБУ та відмовити у їх задоволенні. Оскільки КПК України не встановлює перешкод для розгляду скарги у випадку неприбуття представника суб`єкта, дії або бездіяльність якого оскаржується, слідча суддя вважає за можливе розглянути скарги у відсутність представника НАБУ.

7.Дослідивши скарги, слідча суддя дійшла до висновку про необхідність відмови у їх задоволенні, з огляду на таке.

8.Скарги мотивовані тим, що 06.02.2026 ОСОБА_3 засобами електронної пошти звернувся до НАБУ із заявами про вчинення детективом НАБУ ОСОБА_5 (далі - Заява № 1, Скарга № 1) та головним спеціалістом МІНІСТЕРСТВА ЦИФРОВОЇ ТРАНСФОРМАЦІЇ УКРАЇНИ (далі - МІНЦИФРИ) ОСОБА_6 (далі - Заява № 2, Скарга № 2) кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366-2, ч. 3 ст. 368, ст. 368-5 КК України.

9.Так, у Заяві № 1 ОСОБА_3 зазначав про те, що відповідно до проведеного журналістського розслідування, яке розміщене в мережі YOUTOBE та на сайті Telegram, наявні факти корупційних дій з боку детектива ОСОБА_5 , що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 369 КК України. А саме, у заяві зазначається, що у декларації, поданій 21.03.2025 до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК), детектив ОСОБА_5 зазначив, що 10.03.2018 придбав автомобіль Volkswagen Passat, 2016 року випуску, за ціною 123 840,00 грн, що станом на 22.01.2026 еквівалентно 2470 євро. Разом з тим, згідно з відомостей сайту із продажу автомобілів станом на 23.01.2026 ринкова вартість автомобіля Volkswagen Passat, 2016 року випуску, складає 18 000-25 000 доларів США, що еквівалентно 800 000,00-1 075 000,00 грн, а відповідно до довідки по визначенню вартості транспортного засобу - загальна середня ринкова вартість подібного автомобіля на дату оцінки (23.01.2026) складає 694 500,00 грн. Водночас, відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_7 від 22.12.2025, в Україні ринкова вартість технічно справних автомобілів Volkswagen Passat, 2016 року випуску, станом на 10.03.2018 становила приблизно від 14 000 до 25 500 доларів США в залежності від комплектації, стану і пробігу (близько 369-672 000 грн за курсом 26,35 грн/долар на 18.10.2019).

10.Отож, у Заяві № 1 ОСОБА_3 стверджує, що детективом ОСОБА_5 у декларації приховано вартість зазначеного автомобіля більше ніж на 670 000-1 072 000,00 грн, водночас ОСОБА_3 припускає, що на день придбання детективом автомобіля його вартість могла бути у 2-3 рази вище. Адже на той час минуло лише два роки з дати випуску автомобіля.

11.Покликаючись на такі обставини, ОСОБА_3 у Заяві № 1 просив перевірити наведені у ній факти можливого зазначення недостовірних відомостей у декларації, вчинення кримінальних правопорушень в діях детектива ОСОБА_5 та внести відомості до ЄРДР за ст. 366-2, 368, 368-5 КК України.

12.У Заяві № 2 ОСОБА_3 зазначав про те, що в декларації, поданій 16.10.2025 головний спеціаліст МІНЦИФРИ ОСОБА_6 зазначила, що фактичне місце проживання є Київська обл., Обухівський р-н, с. Ходосівка. Право власності на будинок, де ОСОБА_6 вказала фактичне місце проживання, зареєстровано за батьком її чоловіка - детектива НАБУ ОСОБА_8 - ОСОБА_9 . Останній 27.10.2023 придбав зазначений будинок, площею 225,3 кв. м за ціною 1 459 200 грн та земельну ділянку за ціною 4 010 600 грн, а всього за - 5 469 800 грн.

13.Разом з тим, як стверджує скаржник, згідно із поданою ОСОБА_9 24.05.2020 декларацією, останній задекларував наявність у нього та його дружини коштів у загальному розмірі 564 858 грн. За таких обставин, ОСОБА_3 стверджує, що сума непідтвердженого походження коштів у ОСОБА_9 на момент укладення договору купівлі-продажу від 27.10.2023 складала 4 904 942 грн.

14.Окрім того, у Заяві № 2 ОСОБА_3 зазначав, що при аналізі реєстраційних документів купівлі-продажу і витягів на право власності об`єкту нерухомості, придбаного 27.10.2023 установлено, що продавець ОСОБА_10 ввів в експлуатацію 12.02.2019 житловий будинок площею 225.3 кв. м на земельній ділянці 0.10 га із кадастровим номером :01:006:0302, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Така ж адреса значиться і в технічному паспорті об`єкта від 01.08.2018. Наявні документи підтверджують, що будинок введений в експлуатацію в 2019 році за адресою АДРЕСА_1 і на момент придбання 27.10.2023 йому було всього 4 роки, що є об`єктом нового будівництва. Проте, у договорі купівлі-продажу від 27.10.2023 вказано іншу адресу цього житлового будинку і земельної ділянки, а саме: АДРЕСА_2 .

15.Надалі, як зазначається у Заяві № 2, на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.2023 нотаріусом зроблено два витяги на право власності, в яких зазначено, що зареєстровано право власності ОСОБА_9 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , а право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :01:006:0302 - АДРЕСА_1 . Така невідповідність розташування будинку за однією адресою, а земельної ділянки за іншою, надало заявнику підстави сумніву у цьому правочині. Водночас, ОСОБА_3 переконаний, що мета ОСОБА_6 та її чоловіка ОСОБА_8 була приховати адресу реального розташування будинку задля приховання злочину.

16.Окрім того, ОСОБА_3 стверджує, що за результатами проведеного аналізу ринку нерухомості у цьому населеному пункті с. Ходосівка аналогічні будинки коштують від 12 000 000 до 20 000 000 грн станом на 23.01.2026. Отже, за твердженням ОСОБА_3 , вартість придбаного у 2023 році ОСОБА_9 будинку могла бути заниженою у 3-5 разів, як наслідок ОСОБА_9 приховав реальну вартість нерухомості у розмірі 6 530 200 - 14 530 200 грн.

17.Водночас, ОСОБА_3 переконаний, що було виконано підроблену експертизу. Адже ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва 03.10.2023 у справі 760/19342/23 накладено арешт на печатки ТОВ «Центр оцінки «ЕПОС» та ТОВ «Бюро оцінки Авеню», які проводили оцінку вартості будинку та експертну грошову оцінку земельної ділянки, відповідно не зрозуміло, яким чином проставлено їх печатки на відповідних висновках.

18.Зазначені ОСОБА_3 факти, на його переконання, зводяться до того, що могло бути фіктивне оформлення житлового будинку ОСОБА_6 на батька її чоловіка ОСОБА_9 , який із дружиною фактично проживає у м. Вінниця. Адже вже через місяць після придбання будинок перейшов у фактичне користування ОСОБА_6 , її чоловіка ОСОБА_8 та їх дитини.

19.Покликаючись на такі обставини, ОСОБА_3 у Заяві № 2 стверджував, що ОСОБА_6 з метою приховання отримання неправомірної вигоди, діючи умисно і в корисливих мотивах, як організатор, створила злочинну схему і очолила організовану групу, до якої залучила: (1) чоловіка ОСОБА_8 як співорганізатора,(2) його батька ОСОБА_9 , який повинен був оформити на себе житловий будинок і земельну ділянку, тим самим приховати незаконно отримані кошти його сином ОСОБА_8 у розмірі 12-20 000 000 грн, (3) нотаріуса і державного реєстратора ОСОБА_11 , який вніс у реєстраційні документи недостовірні відомості щодо адреси будинку та земельної ділянки, а також погодився вказати їх занижену вартість, чим водночас спричинено шкоду державі в частині недоплати податку орієнтовно від реальної вартості об`єкту нерухомості, (4) оцінювача ТОВ «Бюро оцінки Авеню», який забезпечив приховання реальної вартості будинку, (5) продавця ОСОБА_10 , який з прямим умислом відчуження земельної ділянки за заниженою вартістю з метою отримання реальних коштів у готівковій формі та приховування сплати податку, погодився на протиправні дії.

20.Водночас, як стверджує ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , працюючи у 2021-2024 роках в НАЗК мала забезпечити безперешкодне проведення перевірки своєї декларації та декларації чоловіка при аналізі щорічних декларацій. Її мета і умисел були приховати отриману неправомірну вигоду її чоловіком ОСОБА_8 .

21.На підтвердження своїх тверджень ОСОБА_3 надав довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 27.01.2026, виконану оцінювачем ОСОБА_12 , відповідно до якої ринкова вартість житлового будинку складає 26 256 509,07 грн.

22.Отож, за твердженням ОСОБА_3 , в діях зазначених осіб вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених статтями 358, 364, 368-5, 365-2, 366-2, 367 КК України.

23.Окрім того, у Заяві № 2 ОСОБА_3 зазначав про те, що відповідно до декларації ОСОБА_6 , поданої 08.04.2020, її чоловік ОСОБА_8 19.12.2019 придбав автомобіль Тойота Прадо, 2010 року випуску за ціною 48 000 грн. Водночас, відповідно до відомостей із майданчику продажу автомобілів, вартість такого транспортного засобу наразі складає від 1 100 000 до 2 000 000 грн, а на дату набуття могла складати більше 35 000 євро. Надалі у 2024 році ОСОБА_8 подарував цей автомобіль своєму родичу, як стверджує ОСОБА_3 , з метою продажу його за ринковою вартістю і отримання реального прибутку від такого продажу. Отож, ОСОБА_3 , переконаний, що ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_8 приховали недобросовісний дохід у 2019 році, водночас їх сумарного доходу очевидно було недостатньо для придбання автомобіля.

24.Окрім того, у Заяві № 2 ОСОБА_3 покликався на те, що у декларації за 2018 рік, поданій 07.12.2019 ОСОБА_8 зазначав у власності автомобіль Kia Sorento, 2008 року випуску, придбаний 14.08.2008 за ціною 48 000,00 грн, на які і придбав Тойота Прадо, 2010 року випуску. Водночас, ринкова вартість такого автомобіля станом на 31.01.2026 у мережі Інтернет значиться від 10 000 євро (500 000 грн), що може складати вартість на дату набуття 20 000 євро. Проте ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_8 у декларації за 2019 вказали суму відчуження автомобіля Kia Sorento, 2008 року випуску, 48 000 грн. Отож, за твердженням ОСОБА_3 , ОСОБА_8 приховано суму незаконного доходу у розмірі 19 000 євро.

25.Водночас, ОСОБА_3 зазначав, що після опублікування інформації у засобах масової інформації, вірогідно, детектив НАБУ ОСОБА_8 разом із дружиною ОСОБА_6 вдались до погроз оцінювачам, а саме оцінювачі почали відмовлятись виконувати оціночні роботи по вартості об`єктів будинку, землі та авто.

26.Покликаючись на такі обставини, ОСОБА_3 у Заяві № 2 просив перевірити наведені у ній факти можливого зазначення недостовірних відомостей у декларації, вчинення кримінальних правопорушень в діях головного спеціаліста МІНЦИФРИ ОСОБА_6 та внести відомості до ЄРДР за ст. 366-2, 368, 368-5 КК України.

27.Слідчою суддею здійснено запити до НАБУ щодо надання інформації про результати розгляду заяв. 17.02.2026 у відповідь надійшли письмові пояснення представника НАБУ з додатками, у яких зазначено, що до НАБУ надійшли заяви ОСОБА_3 від 23.01.2026 (вх. № М-1116 від 23.01.2026) та від 06.02.2026 (вх. № М-1821 від 09.02.2026) щодо можливих правопорушень, вчинених працівником НАБУ ОСОБА_5 . Однак, у них не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення корупційних та інших кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності детективів НАБУ. Про результати розгляду заяви ОСОБА_3 проінформовано листом № 131-294/5254 від 12.02.2026. Інформації щодо результатів розгляду Заяви № 2 слідчій судді не надано.

28.Отже, наразі відомості за заявами скаржника до ЄРДР не внесені.

29.Виходячи з наведеного, слідча суддя доходить висновку, що скарги подані особою, яка має право подавати такі скарги, у визначений ч. 1 ст. 304 КПК України строк.

30.Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

31.Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: (1) прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; (2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; (3) відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

32.Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

33.Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

34.Отже, оскаржена ОСОБА_3 бездіяльність відповідає ч. 1 ст. 303 КПК України.

35.Також згідно із ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

36.У силу ч. 2 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

37.Остання встановлює, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України (статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, та кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України), а також статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України. Водночас, повинна бути наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

38.Так, п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України передбачено такі умови, як розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 Кримінального кодексу України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 Кримінального кодексу України, у п`ять тисяч і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків.

39.У заявах ОСОБА_3 повідомляв про ймовірне вчинення, окрім інших, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, детективами НАБУ, а у Заяві № 2 також кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, ймовірно вчиненого детективом НАБУ та працівником МІНЦИФРИ.

40.Отже, скарга в частині повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 368, 368-5, 369 КК України, серед інших, службовими особами правоохоронного органу, а також службовою особою державного органу, підлягає розгляду в цьому суді, якщо розмір шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням перевищує, визначений п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України. Поряд з цим, слідча суддя зазначає, що заявнику на етапі повідомлення про злочин може бути не відомий розмір предмета кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди, водночас такий може бути встановлено за результатами досудового розслідування після внесення відповідних відомостей до ЄРДР та відповідати розміру, встановленому у п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України.

41.Також у скарзі йде мова про можливе вчинення цими ж особами інших кримінальних правопорушень. Тому з урахуванням положень п. 20-2 розділу XІ «Перехідні положення» КПК України, слідча суддя вважає, що загалом по такій скарзі має здійснюватися судовий контроль Вищим антикорупційним судом.

42.На підставі викладеного, скарги відповідають вимогам ст. 303, ч. 1 ст. 304 та ч. 1 ст. 306 КПК України.

43.Поряд з цим, слідча суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулося, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

44.Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

45.Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

46.Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

47.Слідча суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

48.Однак, на переконання слідчої судді, скарги ОСОБА_3 не містять обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

49.Як уже зазначала слідча суддя, ч. 1 ст. 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Також така позиція відповідає усталеній судовій практиці в Україні та позиції ВС, що викладалась вище.

50.На переконання слідчої судді, твердження скаржника про вчинення кримінальних правопорушень мають занадто узагальнений, абстрактний характер, а наведені ним у заявах відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати такі діяння саме як кримінальні правопорушення.

51.Так, змісту заяв слідчою суддею встановлено, що викладена у них інформація отримана із загальнодоступних джерел інформації, а у Заяві № 1 містяться також покликання на матеріали журналістського розслідування.

52.Водночас, із наведених у заявах посилань на джерела інформації та скрін-зображення з них встановлено, що лише одне з таких джерел, а саме Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр декларацій), є офіційним державним реєстром, який містить достовірні дані. Однак лише відомості такого реєстру не свідчать про наявність ознак будь-якого кримінального правопорушення.

53.Водночас, публікації у відкритих джерелах, зокрема дані журналістських розслідувань, самі по собі без підтвердження будь-якими фактичними даними, не можуть бути доказами тих чи інших обставин, адже є лише оціночними судженнями автора такої публікації.

54.У той же час, висновки щодо вартості транспортних засобів: (1) Volkswagen Passat, 2016 року випуску, придбаного 10.03.2018 детективом ОСОБА_5 , (2) Тойота Прадо, 2010 року випуску, придбаного 19.12.2019 ОСОБА_8 , (3) Kia Sorento, 2008 року випуску, придбаного ОСОБА_8 14.08.2008 та надалі відчуженого ОСОБА_13 за ціною 48 000 грн, зроблені ОСОБА_3 на основі аналізу інформації з інтернет-ресурсу (веб-сайту оголошень з продажу транспортних засобів), достовірність інформації на якому неможливо перевірити.

55.Так само неможливо перевірити достовірність інформації щодо визначення вартості транспортних засобів, вірогідно здійснених оцінювачами ОСОБА_12 23.01.2026 та ОСОБА_7 22.12.2025 та 20.01.2026. Адже до заяв ОСОБА_3 долучено лише скрін-зображення таких довідки та висновків, що позбавляє слідчу суддю, щонайменше пересвідчитись у справжності підписів та печаток оцінювачів, які їх виготовили. Ба більше, зі змісту скрін-зображення довідки, вірогідно виконаної оцінювачем ОСОБА_12 слідує, що для визначення середньої вартості транспортного засобу було використано джерело інформації, достовірність якого неможливо перевірити, а саме - веб-сайту оголошень з продажу транспортних засобів. Так само неможливо перевірити достовірність інформації щодо технічного стану автомобіля (що автомобіль знаходиться у доброму та не перебував у ДТП). Адже така надана оцінювачу замовником - ОСОБА_3 , який не є, ні власником, ні фактичним володільцем об`єкту дослідження, відповідно йому не може бути достеменно відома інформація, надана оцінювачу.

56.Зрештою відомості щодо вартості транспортного засобу станом на дату проведення оцінки (січень 2026 року) є нерелевантними відомостям щодо вартості такого автомобілю станом на день його придбання детективом.

57.Що ж до висновків, виконаних 22.12.2025 та 20.01.2026 оцінювачем ОСОБА_7 , то з таких взагалі не зрозуміло, якими даними він оперував під час визначення ринкової вартості автомобілів Volkswagen Passat, 2016 року випуску, станом на 10.03.2018, Kia Sorento, 2008 року випуску, станом на 14.08.2008, та Тойота Прадо, 2010 року випуску, станом на 19.12.2019.

58.Поряд з цим, згідно з відкритими даними Реєстру декларацій, 12.03.2018 ОСОБА_5 було подано повідомлення про суттєві зміни в майновому стані щодо придбання ним зазначеного транспортного засобу, відповідно до яких, продавцем такого транспортного засобу є юридична особа, зареєстрована за кордоном «State Farm Mutual Auto Ins Co». Водночас, така інформація, у тому числі щодо ціни транспортного засобу, його технічного стану, очевидно, не була врахована під час визначення оцінювачами ринкової вартості автомобілів Volkswagen Passat, 2016 року випуску.

59.Отож, покликання ОСОБА_3 у Заяві № 1 щодо приховання детективом ОСОБА_5 вартості придбаного ним 10.03.2018 транспортного засобу, та, як наслідок, внесення ним недостовірних відомостей до декларації, є лише припущеннями скаржника, не заснованими на фактичних даних.

60.Разом з тим, слідча суддя зауважує, що згідно з відкритими даними Реєстру декларацій, детектив ОСОБА_5 зазначав дані про придбаний ним 10.03.2018 Volkswagen Passat, 2016 року випуску, за ціною 123 840 грн у щорічній декларації за 2024 рік, поданій 21.03.2025, яка пройшла автоматизовану перевірку НАЗК. Водночас, відомостей про те, що стосовно цих обставин, повноваженим органом - НАЗК було складено протокол про адміністративне правопорушення або ж обґрунтований висновок, слідчій судді не надано.

61.Поряд з цим, відомостей щодо обставин вчинення детективом ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368, 368-5, 369 КК України, про які зазначав ОСОБА_3 , у Заяві № 1 взагалі не наведено.

62.Такими ж припущеннями, не заснованими на фактичних даних, є покликання ОСОБА_3 у Заяві № 2 щодо вірогідного створення ОСОБА_6 злочинної схеми та очолення організованої групи із залученням зазначених у заяві осіб з метою приховання отримання неправомірної вигоди її чоловіком ОСОБА_8 .

63.Адже у Заяві № 2 ОСОБА_3 оперує даними щодо розбіжностей у адресі місця розташування придбаних ОСОБА_9 житлового будинку та земельної ділянки. Проте такі дані самі по собі не свідчать про наявність ознак будь-якого кримінального правопорушення. Водночас, у декларації, на яку покликається ОСОБА_3 , ОСОБА_6 зазначила відомості щодо адреси, вартості, власника зазначених будинку та земельної ділянки, відповідно до тих, які містяться у реєстраційних документах.

64.Поряд з цим, висновки ОСОБА_3 щодо невідповідності вартості придбаних 27.10.2023 ОСОБА_9 будинку та земельної ділянки, їх фактичній вартості здійснені на підставі аналізу ринку нерухомості у с. Ходосівка. Проте, достовірність таких даних неможливо перевірити. Ба більше, ринкова вартість об`єкту нерухомості залежить не лише від його місця розташування, а і від його технічних характеристик. Проте, відомостей, що заявник володіє такими даними, слідчій судді не надано. Так само, слідчій судді не надано даних про те, що такі дані були враховані оцінювачем ОСОБА_12 , яка 27.01.2026 склала довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості. Ба більше, із цієї довідки неможливо встановити, які дані використовувала оцінювач під час проведення такого дослідження.

65.Отже покликання заявника щодо заниження вартості будинку та земельної ділянки під час їх придбання, є лише його припущеннями.

66.Такими ж припущеннями є покликання заявника на відсутність у ОСОБА_9 достатніх доходів для придбання будинку та земельної ділянки. Адже такі його висновки засновані на даних щодо майнового стану ОСОБА_9 зазначеного ним 24.05.2020 у декларації за 2019 рік. У той же час, правочин щодо придбання будинку та земельної ділянки було здійснено наприкінці 2023 року. Відомостей, що ОСОБА_9 майже протягом чотирьох років не мав доходів, або такі були недостатніми для придбання нерухомості, у заяві не наведено.

67.Водночас, слідча суддя зазначає, що згідно з відкритими даними Реєстру декларацій, ОСОБА_6 зазначала дані про житловий будинок та земельну ділянку, придбані 27.10.2023 ОСОБА_9 , у виправленій декларації за 2024 рік, поданій 01.04.2025, а ОСОБА_8 - у виправленій декларації за 2024 рік, поданій 28.04.2025, які пройшли автоматизовану перевірку НАЗК. Водночас, відомостей про те, що стосовно цих обставин уповноваженим органом - НАЗК було складено протокол про адміністративне правопорушення або ж обґрунтований висновок, слідчій судді не надано.

68.Зрештою, у Заяві № 2 взагалі не наведено будь-яких даних щодо обставин ймовірного отримання ОСОБА_8 неправомірної вигоди, для приховання якої, за твердженнями ОСОБА_3 здійснено дії щодо фіктивного оформлення нерухомості на його батька та заниження її вартості.

69.Отже, доводи заяв ОСОБА_3 про вчинення зазначених ним кримінальних правопорушень, на переконання слідчої судді, є необґрунтованими припущеннями не заснованими на фактичних даних.

70.Натомість, самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінальних правопорушень, викладених у заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

71.З цього приводу, слідча суддя звертає увагу, що після внесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування мають проводитись слідчі дії, необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, які передбачають обов`язкове втручання в права та свободи особи у тій чи іншій мірі. Водночас, здійснення такого на основі припущень, без наявності об`єктивних даних, які б вказували на чинення кримінального правопорушення, є недопустимим.

72.З огляду на наведене, обставини, викладені в заявах, не потребують перевірки засобами кримінального процесу.

73.Отже, оскільки викладене скаржником у заявах не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення, відсутня і бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР за такими заявами.

74.На підставі наведеного, слідча суддя вважає, що наявні підстави для відмови у задоволенні скарг.

З огляду на викладене, керуючись статтями 214, 303, 307, 371-372 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні скарг ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до такої палати протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя ОСОБА_1