УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року

м. Київ

справа № 760/12094/13-к

провадження № 51 - 4320 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 27 грудня 2017 року,

встановив:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 рокуОСОБА_4 засуджено за :

- ст. 190 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна;

- ст. 15 ч. 3, ст. 190 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна;

- ст. 209 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна та з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, на строк 3 роки;

- ст. 28 ч. 3, ст. 358 ч. 2 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- ст. 28 ч. 3, ст. 358 ч. 3 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 49, ст. 74 ч. 5 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання за ст. 28 ч. 3, ст. 358 ч. 2, ст. 28 ч. 3, ст. 358 ч. 3 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна, яке є її власністю, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, на строк 3 роки.

Вироком вирішено питання процесуальних витрат, речових доказів та цивільні позови Київської міської ради, прокурора ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Також цим вироком засуджено ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , судові рішення щодо яких у цьому касаційному провадженні не оскаржуються.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 грудня 2017 року частково задоволені апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_16 в інтересах обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_17 . Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 змінено та виключено з мотивувальної частини цього вироку висновок суду про причетність ОСОБА_17 до придбання шляхом обману (шахрайства) права власності на квартиру АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , а також висновок суду про підписання ОСОБА_18 та його дружиною ОСОБА_19 договору купівлі продажу нежитлового приміщення по АДРЕСА_3 внаслідок примусу та обману з боку організованої злочинної групи у складі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та невстановлених осіб.

Звільнено ОСОБА_12 від відбування призначеного цим вироком покарання за вчинення злочину, передбаченого ст. 200 ч. 2 КК України, на підставі ст. 49, ст. 74 ч. 5 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_8 солідарно матеріальну шкоду в сумі 6 750 000 грн та моральну шкоду в сумі 30 000 грн.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_20 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_14 залишено без задоволення, а в решті вирок місцевого суду щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 порушує питання про перегляд судових в касаційному порядку. До касаційної скарги захисник ОСОБА_5 додав клопотання, в якому просить поновити строк на касаційне оскарження у зв`язку із тим, що ухвала апеляційного суду від 27 грудня 2017 року була виготовлена лише 17 січня 2018 року і це, на його думку, впливає на обчислення строків, оскільки захисник не був вчасно ознайомлений з повним текстом оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 117 ч. 1 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Враховуючи зазначені причини пропуску строку, обставини звернення захисника з касаційною скаргою, а також з урахуванням рішення Європейського суду з прав людини у справі «Соколов та інші проти України» (заяви № 71897/17 та 8 інших) від 13 листопада 2025 року, де констатовано порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом, та постанови Великої палати Верховного Суду від 29 квітня 2026 року, якою скасовано ухвалу колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 травня 2018 року про відмову захиснику ОСОБА_5 в поновленні строку на касаційне оскарження судових рішень щодо ОСОБА_4 , колегія суддів вважає за необхідне поновити захиснику ОСОБА_5 строк на касаційне оскарження вказаних судових рішень.

Разом з тим, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судом при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

Так, захисник у своїй касаційній скарзі, хоч і посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, статей 412 - 414 КПК України, з урахуванням його позиції щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 .

Водночас, в мотивувальній частині касаційної скарги захисник вказує на підстави для закриття кримінального провадженні щодо ОСОБА_4 , проте не наводить конкретних доводів та обґрунтувань такої позиції з урахуванням положень статей 284, 438 ч. 1 КПК України.

Також у поданій скарзі захисник не зазначає в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення закону, на його думку, було допущено цим судом, які норми матеріального та процесуального права не дотримані.

Крім того, захисник у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати судові рішення у повному обсязі, проте його доводи стосуються лише пред`явленого обвинувачення за ст. 190 ч. 4 КК України, хоча вказаним вироком місцевого суду ОСОБА_4 засуджена і за ст. 209 КК України, однак касаційна скарга не містить доводів щодо судових рішень в цій частині.

Відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі

у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання

про відкриття касаційного провадження.

У разі подання матеріалів на усунення недоліків в електронній формі, відповідно

до приписів ст. 35 ч. 2 КПК України особі, яка подала касаційну скаргу, потрібно надати докази надсилання іншим учасникам кримінального провадження копій надісланих документів із використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремих підсистем (модулів).

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Поновити захиснику засудженої ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 строк на касаційне оскарження вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 27 грудня 2017 року.

Залишити касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 без руху.

Встановити захиснику ОСОБА_5 п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3