Справа № 947/7476/26
Провадження № 1-кс/947/2746/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001724 від 09.12.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001724 від 09.12.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно, яке 23.02.2026 було вилучено під час проведення обшуку автомобіля марки «Nissan», моделі «Leaf», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 .

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, від слідчого до суду надійшла заява в якій просить розглянути клопотання без його участі. Окрім того слідчий повідомив, що власник вилученого майна ОСОБА_5 мобілізований до лав ЗСУ. У зв`язку з неявкою учасників процесу, керуючись вимогами ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання за відсутності наведених осіб.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що слідчими слідчого управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001724 від 09.12.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.12.2025 приблизно о 18 год. 00 хв., невстановлена особа, знаходячись на території подвір`я багатоквартирних житлових будинків АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , використовуючи невстановлену нарізну вогнепальну зброю, здійснила з неї не менше шести пострілів в ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в наслідок чого останній помер на місці події.

Так, 09.12.2025 проведено огляд місця події, а саме відкритої ділянки місцевості, яка розташована на території подвір`я вищезазначених багатоквартирних житлових будинків, в ході якого виявлено та вилучено ряд речових доказів, серед яких три металевих предмета зовні схожих на стріляні кулі та шість предметів зовні схожих на стріляні гільзи, котрі відповідно до висновку експерта від 12.12.2025 № КСЕ-19/116-25/30538-БЛ є складовими частинами (стріляними кулями та гільзами) пістолетних патронів калібру 9х18 мм (ПМ), промислового виробництва та стріляні з одного екземпляра нарізної вогнепальної зброї під пістолетний патрон калібру 9х18 мм.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вбивство ОСОБА_6 ймовірно могло мати ознаки попередньої підготовки, штучного створення відповідних умов та узгодженості дій кількох осіб, кожна з яких виконувала відведену їй роль.

Так, в ході виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, працівниками оперативного підрозділу встановлено, що до вчинення вбивства ОСОБА_6 ймовірно може бути причетна особа у користуванні якої знаходиться автомобіль марки «Nissan», моделі «Leaf», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , GPS-трекер з IMEI: НОМЕР_2 та абонентська SIM-картка за номером НОМЕР_3 .

В подальшому, 23.02.2026 старшим слідчим-криміналістом відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.02.2026 (справа № 947/7476/26, провадження № 1-кс/947/2671/26), проведено обшук автомобіля марки «Nissan», моделі «Leaf», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 та яким користується ОСОБА_5 .

За результатами проведеного обшуку вилучено невстановлений пристрій (ймовірно є GPS-трекер) у корпусі чорного кольору, на якому наявна наліпка із написами «IMEI: НОМЕР_4 », та активну у ньому абонентську SIM-картку оператора стільникового (мобільного) зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», на якій наявний напис «36 3».

Надалі, 23.02.2026 усі вищеперераховані речі визначені в якості речового доказу у кримінальному провадженні в межах якого подається дане клопотання, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, 24.02.2026 на підставі постанови слідчого, у кримінальному провадженні призначено судову експертизу об`єктом дослідження якої є вищезазначений пристрій та абонентська SIM-картка.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

В даному випадку слідчий суддя погоджується з доводами клопотання про те, вилучений технічний пристрій може містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, в зв`язку з чим таке майно відповідає категорії, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від, а отже, воно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження та проведення відповідних експертних досліджень.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень (ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України), за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про необхідність призначення відповідних судових експертиз, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вилучене майно .

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження майна, на вилучений 23.02.2026 під час проведення обшуку автомобіля марки «Nissan», моделі «Leaf», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , а саме невстановлений пристрій у корпусі чорного кольору, на якому наявна наліпка із написами «IMEI: НОМЕР_4 » та абонентську SIM-картку оператора стільникового (мобільного) зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», на якій наявний напис «36 3».

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1