МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/843/26

Провадження № 1-кп/210/484/26

02 березня 2026 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження та інші учасники судового засідання: прокурор Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому у судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене 28 січня 2026 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000160 щодо:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, з повною середньою освітою, не одружений, утриманців не має, не працює, такий, не являється адвокатом або депутатом, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 308 Кримінального кодексу України.

та Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 10.07.2024 року, в денний час доби, більш точний час не встановлений, знаходячись за адресою м. Кривий Ріг, вул. Гетьманська, 74а, де також знаходиться відокремлений підрозділ Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал» (), що здійснює господарську діяльність з медичної практики, відповідно до ліцензії Міністерства охорони здоров`я України від 07.10.2021 №4428/21/М за спеціальністю «наркологія, психіатрія», тобто є закладом охорони здоров`я, та розуміючи, що він з 25.07.2018 перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії для хворих наркотичною залежністю в іншому закладі охорони здоров`я, а саме Комунальному підприємстві «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», та отримує в цей же проміжок часу у її рамках наркотичний засіб метадон, діючи з корисливих мотивів та умислом на заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в порушення вимог та приписів вищенаведених нормативних актів, не маючи реального наміру лікування від наркотичної залежності, звернувся до вищевказаного закладу охорони здоров`я з заявою про участь у програмі замісної підтримувальної терапії для хворих наркотичною залежністю із застосуванням препарату метадон, у змісті якої приховав від службових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал» інформацію про факт перебування на аналогічній програмі в іншому закладі охорони здоров`я, посвідчивши вищевказаний документ власним підписом.

Далі, ОСОБА_5 , знаходячись там же, без значного відриву в часі, діючи на досягнення єдиного злочинного наміру направленого на заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства, видаючи себе за особу, що не перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії для хворих наркотичною залежністю, уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал» договір від 10.07.2024 року №14 про надання медичних послуг, предметом якого є надання медичних послуг з замісної підтримувальної терапії для хворих наркотичною залежністю, відповідно до п. 1.4 якого також надав недостовірну інформацію щодо факту перебування на програмі замісної підтримувальної терапії для хворих наркотичною залежністю в іншому закладі охорони здоров`я такого ж профілю, посвідчивши вищевказаний документ власним підписом.

В свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал» в особі лікаря-психіатра ОСОБА_6 , довіряючи ОСОБА_5 , проте будучи введеним останнім в оману щодо його особи та дійсних намірів, таким чином позбавленим можливості координації лікування та коригування дози з огляду на множинну участь ОСОБА_5 у програмі замісної підтримувальної терапії для хворих наркотичною залежністю із застосуванням препарату метадон у різних закладах охорони здоров`я, що створює ризики диверсії ліків для ОСОБА_5 , як пацієнта, а також призводить до придбання та зберігання останнім наркотичних засобів з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, було складено листок призначень препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів хворим, які отримують лікування в стаціонарних або амбулаторних умовах, і виконання цих призначень від 10.07.2024 року, відповідно до змісту якого ОСОБА_5 там же безпідставно отримав лікарський засіб у виді таблеток «Tab.Methadoni 0,025», що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, для його прийому в домашніх умовах згідно з рекомендаціями лікаря на 5 днів по 4 пігулки на добу (за схемою з 10.07.2024 року до 14.07.2024 року) в загальній кількості 20 шт., тим самим заволодів вищевказаними наркотичними засобами шляхом шахрайства та розпорядившись ним на власний розсуд.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 308 КК України, за ознаками: заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства.

Крім цього ОСОБА_5 , 29.07.2024 року, в денний час доби, більш точний час не встановлений, знаходячись за адресою м. Кривий Ріг, вул. Гетьманська, 74а, де також знаходиться відокремлений підрозділ Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал», що здійснює господарську діяльність з медичної практики, відповідно до ліцензії Міністерства охорони здоров`я України від 07.10.2021 року №4428/21/М за спеціальністю «наркологія, психіатрія», тобто є закладом охорони здоров`я, та розуміючи, що він з 25.07.2018 року перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії для хворих наркотичною залежністю в Комунальному підприємстві «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», та в цей же проміжок часу отримує у її рамках наркотичний засіб метадон, а також з 10.07.2024 року одночасно перебуває на аналогічній програмі в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал», діючи повторно, в порушення вимог та приписів вищенаведених нормативних актів, не маючи реального наміру лікування від наркотичної залежності, діючи з корисливих мотивів та умислом на заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи шляхом шахрайства, а саме шляхом приховування від службових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал» інформації про факт перебування на програмі замісної підтримувальної терапії для хворих наркотичною залежністю в іншому закладі охорони здоров`я, звернувся на прийом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал» в особі лікаря-психіатра ОСОБА_6 , ввівши останнього в оману щодо своєї особи та дійсних намірів, за наслідками якого, останнім, довіряючи ОСОБА_5 , проте будучи введеним останнім в оману щодо його особи та дійсних намірів, таким чином позбавленим можливості координації лікування та коригування дози з огляду на множинну участь ОСОБА_5 у програмі замісної підтримувальної терапії для хворих наркотичною залежністю із застосуванням препарату метадон у різних закладах охорони здоров`я, що створює ризики диверсії ліків для ОСОБА_5 , як пацієнта, а також призводить до придбання та зберігання останнім наркотичних засобів з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, було складено листок призначень препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів хворим, які отримують лікування в стаціонарних або амбулаторних умовах, і виконання цих призначень від 29.07.2024 року, відповідно до змісту якого ОСОБА_5 там же безпідставно отримав лікарський засіб у виді таблеток «Tab.Methadoni 0,025», що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, для його прийому в домашніх умовах згідно з рекомендаціями лікаря на 10 днів по 4 пігулки на добу (за схемою з 29.07.2024 року до 07.08.2024 року) в загальній кількості 40 шт., тим самим заволодів вищевказаними наркотичними засобами шляхом шахрайства та розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім цього ОСОБА_5 , 28.08.2024 року, в денний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, знаходячись за адресою м. Кривий Ріг, вул. Гетьманська, 74а, де також знаходиться відокремлений підрозділ Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал», що здійснює господарську діяльність з медичної практики, відповідно до ліцензії Міністерства охорони здоров`я України від 07.10.2021 року №4428/21/М за спеціальністю «наркологія, психіатрія», тобто є закладом охорони здоров`я, та розуміючи, що він з 25.07.2018 року перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії для хворих наркотичною залежністю в Комунальному підприємстві «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», та в цей же проміжок часу отримує у її рамках наркотичний засіб метадон, а також з 10.07.2024 року одночасно перебуває на аналогічній програмі в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал», діючи повторно, в порушення вимог та приписів вищенаведених нормативних актів, не маючи реального наміру лікування від наркотичної залежності, діючи з корисливих мотивів та умислом на заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи шляхом шахрайства, а саме шляхом приховування від службових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал» інформації про факт перебування на програмі замісної підтримувальної терапії для хворих наркотичною залежністю в іншому закладі охорони здоров`я, звернувся на прийом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал» в особі лікаря-психіатра ОСОБА_6 , ввівши останнього в оману щодо своєї особи та дійсних намірів, за наслідками якого, останнім, довіряючи ОСОБА_5 , проте будучи введеним останнім в оману щодо його особи та дійсних намірів, таким чином позбавленим можливості координації лікування та коригування дози з огляду на множинну участь ОСОБА_5 у програмі замісної підтримувальної терапії для хворих наркотичною залежністю із застосуванням препарату метадон у різних закладах охорони здоров`я, що створює ризики диверсії ліків для ОСОБА_5 , як пацієнта, а також призводить до придбання та зберігання останнім наркотичних засобів з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, було складено листок призначень препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів хворим, які отримують лікування в стаціонарних або амбулаторних умовах, і виконання цих призначень від 28.08.2024 року, відповідно до змісту якого ОСОБА_5 там же безпідставно отримав лікарський засіб у виді таблеток «Tab.Methadoni 0,025», що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, для його прийому в домашніх умовах згідно з рекомендаціями лікаря на 10 днів по 4 пігулки на добу (за схемою з 28.08.2024 року до 06.09.2024 року) в загальній кількості 40 шт., тим самим заволодів вищевказаними наркотичними засобами шляхом шахрайства та розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім цього ОСОБА_5 , 08.09.2024 року, в денний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, знаходячись за адресою м. Кривий Ріг, вул. Гетьманська, 74а, де також знаходиться відокремлений підрозділ Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал», що здійснює господарську діяльність з медичної практики, відповідно до ліцензії Міністерства охорони здоров`я України від 07.10.2021 року №4428/21/М за спеціальністю «наркологія, психіатрія», тобто є закладом охорони здоров`я, та розуміючи, що він з 25.07.2018 року перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії для хворих наркотичною залежністю в Комунальному підприємстві «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», та в цей же проміжок часу отримує у її рамках наркотичний засіб метадон, а також з 10.07.2024 року одночасно перебуває на аналогічній програмі в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал», діючи повторно, в порушення вимог та приписів вищенаведених нормативних актів, не маючи реального наміру лікування від наркотичної залежності, діючи з корисливих мотивів та умислом на заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи шляхом шахрайства, а саме шляхом приховування від службових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал» інформації про факт перебування на програмі замісної підтримувальної терапії для хворих наркотичною залежністю в іншому закладі охорони здоров`я, звернувся на прийом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал» в особі лікаря-психіатра ОСОБА_7 , ввівши останнього в оману щодо своєї особи та дійсних намірів, за наслідками якого, останнім, довіряючи ОСОБА_5 , проте будучи введеним останнім в оману щодо його особи та дійсних намірів, таким чином позбавленим можливості координації лікування та коригування дози з огляду на множинну участь ОСОБА_5 у програмі замісної підтримувальної терапії для хворих наркотичною залежністю із застосуванням препарату метадон у різних закладах охорони здоров`я, що створює ризики диверсії ліків для ОСОБА_5 , як пацієнта, а також призводить до придбання та зберігання останнім наркотичних засобів з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, було складено листок призначень препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів хворим, які отримують лікування в стаціонарних або амбулаторних умовах, і виконання цих призначень від 08.09.2024 року, відповідно до змісту якого ОСОБА_5 там же безпідставно отримав лікарський засіб у виді таблеток «Tab.Methadoni 0,025», що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, для його прийому в домашніх умовах згідно з рекомендаціями лікаря на 10 днів по 4 пігулки на добу (за схемою з 08.09.2024 до 17.09.2024 року) в загальній кількості 40 шт., тим самим заволодів вищевказаними наркотичними засобами шляхом шахрайства та розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім цього ОСОБА_5 , 24.09.2024 року, в денний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, знаходячись за адресою м. Кривий Ріг, вул. Гетьманська, 74а, де також знаходиться відокремлений підрозділ Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал», що здійснює господарську діяльність з медичної практики, відповідно до ліцензії Міністерства охорони здоров`я України від 07.10.2021 року №4428/21/М за спеціальністю «наркологія, психіатрія», тобто є закладом охорони здоров`я, та розуміючи, що він з 25.07.2018 року перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії для хворих наркотичною залежністю в Комунальному підприємстві «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», та в цей же проміжок часу отримує у її рамках наркотичний засіб метадон, а також з 10.07.2024 року одночасно перебуває на аналогічній програмі в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал», діючи повторно, в порушення вимог та приписів вищенаведених нормативних актів, не маючи реального наміру лікування від наркотичної залежності, діючи з корисливих мотивів та умислом на заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи шляхом шахрайства, а саме шляхом приховування від службових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал» інформації про факт перебування на програмі замісної підтримувальної терапії для хворих наркотичною залежністю в іншому закладі охорони здоров`я, звернувся на прийом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома Медікал» в особі лікаря-психіатра ОСОБА_8 , ввівши останню в оману щодо своєї особи та дійсних намірів, за наслідками якого, останнім, довіряючи ОСОБА_5 , проте будучи введеною останнім в оману щодо його особи та дійсних намірів, таким чином позбавленим можливості координації лікування та коригування дози з огляду на множинну участь ОСОБА_5 у програмі замісної підтримувальної терапії для хворих наркотичною залежністю із застосуванням препарату метадон у різних закладах охорони здоров`я, що створює ризики диверсії ліків для ОСОБА_5 , як пацієнта, а також призводить до придбання та зберігання останнім наркотичних засобів з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, було складено листок призначень препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів хворим, які отримують лікування в стаціонарних або амбулаторних умовах, і виконання цих призначень від 24.09.2024 року, відповідно до змісту якого ОСОБА_5 там же безпідставно отримав лікарський засіб у виді таблеток «Tab.Methadoni 0,025», що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, для його прийому в домашніх умовах згідно з рекомендаціями лікаря на 10 днів по 4 пігулки на добу (за схемою з 24.09.2024 року до 03.10.2024 року) в загальній кількості 40 шт., тим самим заволодів вищевказаними наркотичними засобами шляхом шахрайства та розпорядившись ним на власний розсуд.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 308 КК України, за ознаками: заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства, вчинене повторно.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

11 лютого 2026 року у кримінальному провадженні №0000160 відомості про яке внесено до ЄРДР 28 січня 2026року, укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0000160 від 28 січня 2026 року, з одного боку, та між обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_4 .

Відповідно до угоди, обвинувачений ОСОБА_5 , повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого їй обвинувачення.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 :

- за ч. 1 ст. 308 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 308 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності, пов`язаних з обліком чи доступом до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності, пов`язаних з обліком чи доступом до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до угоди, сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Підстави оскарження обвинувальними вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченим роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України - прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 підтримав укладення угоди, зазначив про її добровільність. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження не звертався. Обвинувачений беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

ОСОБА_5 цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на їх користь. Наполягає на укладенні угоди, повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду.

Прокурор угоду підтримав, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Судом додатково досліджено: характеризуючий матеріал відносно обвинуваченого, постанови про визнання речових доказів.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з вимогами частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У разі якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими, угода може бути укладена з одним (кількома) з підозрюваних чи обвинувачених (ч. 8 ст. 469 КПК України).

Кримінальні правопорушення за частинами 1, 2 статті 308 КК України, з урахуванням положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, тому за цією ознакою підпадає під дію ч. 4 ст. 469 КПК України.

Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Дії ОСОБА_5 за ч.ч. 1, 2 ст. 308 КК України кваліфіковано правильно, за ними можливе укладення угоди.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень. Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів. Виконання обвинуваченими взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_5 , який будучи допитаним в суді підтвердив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, беззаперечно визнав свою вину, просив суворо не карати. Обвинувачений надав показання, що він 8 років перебуває на замісній програмі, і тієї дози ліків, які надавали йому в ПНД, не вистачало. Від знайомих він дізнався, що є клініка, в якій можна додатково отримати метадон по програмі, прийшов туди, підписав документи. Дійсно підписав заяву, в якій зазначив, що не перебуває на програмі замісної терапії в інших лікарнях. Про свої вчинки шкодує, щиро розкаюється, просить суворо не карати, надати можливість виправитися на волі..

На підставі викладеного, всебічно дослідивши обставини справи, суд визнає ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 308 КК України за ознаками: заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства;

- ч. 2 ст. 308 КК України за ознаками: заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства, вчинене повторно.

Щодо покарання.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 :

- за ч. 1 ст. 308 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 308 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності, пов`язаних з обліком чи доступом до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності, пов`язаних з обліком чи доступом до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Покарання сторонами угод визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинувачених, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченому, суд враховує наступне.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений в силу статті 89 КК України раніше не судимий, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога.

Суд погоджується з узгодженою мірою покарання, яке є ближчим до мінімальних меж санкції статті 308 КК України, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставин, що обтяжують покарання, та узгоджується з положеннями статті 69-1 КК України.

Суд зазначає що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засуджених та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого. При цьому з огляду на положення статті 75 КК України законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання, як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Щире каяття як таке характеризує суб`єктивне ставлення винного до вчиненого злочину, яке полягає в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася. За наявності щирого каяття особи не обов`язковим має бути активне сприяння у розкритті злочину. Активне сприяння розкриттю злочину є окремою обставиною, що пом`якшує покарання, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 66 КК України.

Тобто передбачені пунктом 1 частини 1 статті 66 КК обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, є альтернативними, незалежними та можуть існувати відокремлено одна від одної (постанова Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №297/562/17 (провадження № 51-329км18).

Суд вважає, що в цьому конкретному випадку не встановлено підстав, які б унеможливлювали застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , оскільки не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, беззаперечно визнав вину, тяжких наслідків від дій не настало, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.ст. 75,76 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України не вбачається.

Що стосується призначення додаткових покарань, визначених у санкції частини 2 статті 308 КК України, суд враховує наступне.

Статтями 51 та 52 КК України встановлено, що одним із додаткових покарань, яке може бути застосовано до осіб, визнаних винними у вчиненні злочинів, є конфіскація майна.

Відповідно до положень статті 59 цього Кодексу покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального кодексу.

Корисливим тяжким або особливо тяжким злочином може бути визнаний будь-який із злочинів, визначених у частинах 4 чи 5 статті 12 КК України якщо його вчинено з корисливих спонукань. Під корисливими спонуканнями слід розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.

ОСОБА_5 вчинив злочинні дії шляхом шахрайства, ввівши в оману медичних працівників, тобто діяв з корисливою метою. Санкція ч.2 ст. 308 КК України передбачає обов`язкове застосування додаткового покарання - конфіскація майна.

Проте, за змістом частини 1 статті 77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, позбавлення державної нагороди України.

Тобто, положення зазначеної статті не передбачають призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна у тому випадку, якщо особу звільнено від відбування основного покарання на підставі статті 75 КК України.

Посилання на положення статті 69 КК України у такому випадку не потребується.

Враховуючи викладене, підстави для застосовування конфіскації відсутні.

Встановлено, що ОСОБА_5 на момент вчинення злочинів не працював, та не обіймав певних посад та не займався певною діяльністю.

Згідно з правового висновку щодо застосування статті 55 КК України у справі № 404/2081/22, пр. № 51-130кмо23 (постанова ОП ККС ВС від 04.09.2023 р.) чинними положеннями ст. 55 КК у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, якщо додаткове покарання не є обов`язковим, то суд, який розглядає кримінальне провадження по суті, має дискрецію в цьому питанні, вирішення якого здійснюється з з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, вид і розмір покарання.

Проте санкція ч. 2 ст. 308 КК України передбачає обов`язкове призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Якщо додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю передбачене як обов`язкове (безальтернативно) у санкції статті Особливої частини КК, то призначення цього покарання відбувається й тоді, коли особа, яка вчинила кримінально каране діяння, не обіймала певні посади або не займалася певною діяльністю. Тобто фактично йдеться про обмеження зайняття для особи певних посад або здійснення певної діяльності у майбутньому навіть у тому разі, якщо на момент вчинення кримінального правопорушення особа їх не обіймала чи не займалася певною діяльністю.

На підставі наведеного, ОСОБА_5 слід призначити обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності, пов`язаних з обліком чи доступом до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Згідно з частиною 1 статті 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

До основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких особу було визнано винною (ч. 3 ст. 70 КК України).

Отже, покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 308 та ч.2 ст. 308 КК України слід визначити за правилами частин 1 та 3 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, за принципом поглинання.

Мотиви ухвалення інших рішень

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз, відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.373, 469, 472, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 лютого 2026 року, у кримінальному провадженні №0000160, відомості про яке внесено до ЄРДР 28 січня 2026року, укладену між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та між обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 308, частиною 2 статті 308 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 308 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 308 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності, пов`язаних з обліком чи доступом до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів строком на 2 (два) роки.

На підставі частин 1, 3 статті 70 КК України призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та визначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності, пов`язаних з обліком чи доступом до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів строком на 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного за цим вироком основного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 (два) роки.

Відповідно до п. п.1, п.2 ч.1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі частини 1 статі 77 КК України у зв`язку зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням не застосовувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додаткове покарання у виді конфіскації майна

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі частини 1 статті 165 КВК України відраховувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили - не застосовувати.

Речові докази - документи: звернення ОСОБА_5 про участь у ЗПТ від 10.07.2024; договір про надання медичних послуг № 14 від 10.07.2024, інформовану згоду на участь у замісній підтримувальній терапії із застосуванням препарату метадон ОСОБА_5 від 10.07.2024; листки призначень препаратів наркотичних засобів за період з 10.07.2024 по 12.05.2025; медична картка амбулаторного хворого № 14 на ОСОБА_5 - залишити залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/843/26, провадження №1-кп/210/484/26.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Вирок складено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1