Справа № 203/2228/26
Провадження № 1-кс/0203/1971/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року слідчий суддя Центрального районного суду міста Дніпра - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо нерозгляду його скарги на недотримання розумних строків процесуальним керівником - прокурором ОСОБА_4 від 02.03.2026 року, заявлену в рамках кримінального провадження №0000155 від 08.04.2022 року,

встановив:

05.03.2026 року через систему «Електронний суд» на адресу Центрального районного суду міста Дніпра надійшла скарга ОСОБА_3 (далі - заявник, скаржник) на бездіяльність прокурора щодо нерозгляду його скарги на недотримання розумних строків процесуальним керівником - прокурором ОСОБА_4 від 02.03.2026 року, заявлену в рамках кримінального провадження №0000155 від 08.04.2022 року, в якій заявник просить суд:

- зобов`язати керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 розглянути його скаргу від 02.03.2026 року на недотримання розумних строків процесуальним керівником ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000155 від 08.04.2022 року.

В обґрунтування вимог скарги скаржник зазначив, що 02.03.2026 року він звернувся до керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 із скаргою на недотримання розумних строків процесуальним керівником - прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000155 від 08.04.2022 року. Проте 04.03.2026 року заявник отримав електронний лист про відмову розглянути його скаргу від виконувача обов`язків начальника відділу обласної прокуратури ОСОБА_6 . Заявник не погодився зі змістом відповіді та вважає, що така відповідь не витримує жодної критики. Оскільки прокурор може ознайомитися з ухвалою слідчого судді від 05.02.2026 року у справі №203/770/26 в системі «Електронний суд» або отримати її у слідчого ОСОБА_7 , який був учасником справи. Крім того, заявник є потерпілим у кримінальному провадженні №0000155 і про це відомо процесуальному керівнику ОСОБА_4 .

З огляду на викладене вище, заявник, вважаючи відмову прокурора розглянути його скаргу протиправною, звернувся до суду із скаргою на бездіяльність прокурора.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 05.03.2026 року, судову справу №203/2228/26, провадження №1-кс/0203/1971/2026, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 та передано канцелярією суду, прийнято судом до провадження - 09.03.2026 року.

Ухвалою суду від 09.03.2026 року було відкрито провадження у справі за скаргою, призначено розгляд скарги у відкритому судовому засіданні, зобов`язано відповідальних осіб у строк до 11.03.2026 року надати суду матеріали кримінального провадження №0000155 від 08.04.2022 року для огляду у судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 11.03.2026 року, учасники справи не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду скарги.

Разом із скаргою заявник подав до суду письмову заяву про розгляд скарги за його відсутності, підтримав вимоги скарги у повному обсязі.

Прокурор причини неявки суду не повідомив, ухвалу суду від 09.03.2026 року в частині надання матеріалів кримінального провадження для огляду у судовому засіданні відповідальними особами не виконано.

Суд на підставі положень ст. ст. 138, 306, ч. 4 ст. 107 КПК України розглянув скаргу за відсутності учасників справи за наявними у скарзі письмовими доказами та без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали скарги, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000155 від 08.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до листа старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_8 від 05.06.2025 року, складеного на адресу ОСОБА_3 , повідомлено, що ухвала слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2023 року, справа №203/7654/23 надійшла до ТУ ДБР у м. Полтаві засобами поштового зв`язку 23.01.2024 року. На виконання даного рішення суду листом від 16.05.2024 року на адресу заявника було направлено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Оглядом сайту ЄДРСР судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2023 року, справа №203/7654/23, було задоволено у повному обсязі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, заявлену в рамках кримінального провадження №0000155, та зобов`язано уповноваженого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у кримінальному провадженні №0000155 від 08.04.2022 року вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Вказана ухвала суду набрала законної сили станом на 28.12.2023 року.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 13.01.2026 року про закриття кримінального провадження було закрито кримінальне провадження №0000155 від 08.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб відділення поліції №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою суду від 05.02.2026 року було задоволено у повному обсязі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження від 13.01.2026 року, заявлене в рамках кримінального провадження №0000155 від 08.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та скасовано постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_9 від 13.01.2026 року про закриття кримінального провадження від 13.01.2026 року, заявлене в рамках кримінального провадження №0000155 від 08.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, зобов`язано уповноваженого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у кримінальному провадженні №0000155 від 08.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, - відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000155.

Вказана ухвала суду набрала законної сили станом на 05.02.2026 року.

02.03.2026 року заявник склав та направив на адресу керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 скаргу на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0000155, в якій просив прокурора:

- розглянути скаргу на недотримання розумних строків процесуальним керівником ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000155 від 08.04.2022 року;

- визнати недотримання розумних строків процесуальним керівником ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000155 від 08.04.2022 року;

- надати процесуальному керівнику ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000155 обов`язкові для виконання вказівки щодо закінчення досудового слідства в конкретний строк;

- надіслати відповідь про результати розгляду скарги на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 та Укрпоштою.

Відповідно до листа виконувача обов`язків начальника відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 від 04.03.2026 року за вих. №31/2-4579-22, складеного на адресу ОСОБА_11 , повідомлено, зокрема, що слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_7 13.01.2026 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000155. Під час розгляду звернення та вивчення матеріалів кримінального провадження №0000155 встановлено, що у розумінні ч. 1 ст. 308, ч. 1 ст. 220 КПК України, заявник не є особою, якій законодавцем надано право звертатись зі скаргами на недотримання розумних строків досудового розслідування та клопотанням. Таким чином, в розумінні ч. 1 ст. 308, ч. 1 ст. 220 КПК України, заявник не є особою, якій законодавцем надано право звертатись зі скаргами на недотримання розумних строків досудового розслідування, клопотаннями та отримання документів, інформації у конкретних кримінальних провадженнях можливо виключно у порядку та спосіб, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, з урахуванням процесуального статусу учасників кримінального провадження. Також встановлено, що у вказаному кримінальному провадженні заявник не є потерпілим, відповідно, не наділені правами та обов`язками, визначеними ст. 55 КПК України.

Разом з тим, прокурор вказав, що надана заявником ухвала Центрального районного суду міста Дніпра у справі №203/770/26 належним чином не завірена, немає достатніх обов`язкових реквізитів офіційного документа. Більш того, прокурор про час та місце судового засідання належним чином повідомлений не був, участі у судовому засіданні 05.02.2026 року не приймав, що позбавляє можливості перевірки достовірності вказаної ухвали.

Суд зазначає, що відповідно до статті 7 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 6 статті 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до положень статей 93, 94 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з частинами 1, 3 статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно з пунктами 5, 18 частини 1 статті 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень пунктів 1, 9-1 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до положень статті 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до частини 5 статті 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з положеннями частини 2 статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Аналіз викладеного вище вказує, що прокурор вищого рівня не довів належними та допустимими доказами того, що він розглянув по суті скаргу ОСОБА_3 від 02.03.2026 року щодо недотримання розумних строків процесуальним керівником - прокурором ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000155. Оскільки лише листом від 04.03.2026 року виконувач обов`язків начальника відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 повідомив скаржника про те, що йому було відмовлено у розгляді його скарги, з огляду на те, що постановою слідчого кримінальне провадження №0000155 було закрито, він не є особою, якій законодавцем надано право звертатися зі скаргами на недотримання строку досудового розслідуванні та клопотаннями, а також те, що заявник не є потерпілою особою у кримінальному провадженні №0000155.

Натомість прокурор вищого рівня не надав суду доказів на підтвердження того, що він розглянув по суті вимоги скаржника щодо надання вказівок процесуальному керівнику ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000155, обов`язкових для виконання щодо закінчення досудового слідства в конкретний строк, мотивування щодо задоволення чи відхилення тверджень заявника, викладених у скарзі.

Так, з урахуванням вимог ст. ст. 110, 308 КПК України, прокурор вищого рівня за результатами розгляду скарги щодо недотримання розумних строків прокурором у кримінальному провадженні зобов`язаний прийняти процесуальне рішення, надати прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень, у разі наявності підстав для задоволення скарги. Натомість прокурор вищого рівня не розглянув по суті скаргу ОСОБА_3 та не виніс відповідну постанову за результатами її розгляду.

У листі від 04.03.2026 року виконувач обов`язків начальника відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 тільки письмово повідомив заявника про підстави відмови у розгляді його скарги. Водночас під час судового розгляду скарги суд дійшов висновку, що твердження прокурора, викладені у листі, є необґрунтованими, а заявник довів зворотне. Оскільки судом було встановлено, що ОСОБА_3 є потерпілим у кримінальному провадженні №0000155, постанова слідчого від 13.01.2026 року про закриття кримінального провадження була скасована ухвалою суду від 05.02.2026 року та така ухвала набрала законної сили станом на 05.02.2026 року, є обов`язковою для виконання.

Тому у ході судового розгляду скарги судом не було встановлено того, що прокурор вищого рівня розглянув по суті скаргу заявника на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0000155, та прийняв вмотивоване процесуальне рішення за результатами його розгляду, в порядку та строк, визначені ст. ст. 110, 308 КПК України.

З урахуванням викладеного вище, вимог ст. 307 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення у повному обсязі скарги ОСОБА_3 та зобов`язання керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 розглянути скаргу ОСОБА_3 від 02.03.2026 року на недотримання розумних строків процесуальним керівником - прокурором ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000155 від 08.04.2022 року.

Керуючись ст. ст. 303-306, 307, 308, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо нерозгляду його скарги на недотримання розумних строків процесуальним керівником - прокурором ОСОБА_4 від 02.03.2026 року, заявлену в рамках кримінального провадження №0000155 від 08.04.2022 року, - задовольнити повністю.

Зобов`язати керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 розглянути скаргу ОСОБА_3 від 02.03.2026 року на недотримання розумних строків процесуальним керівником - прокурором ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000155 від 08.04.2022 року, в порядку та строк, визначені статтями 110, 308 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1