Справа №954/744/24
н/п 1-кп/766/2720/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження запобіжного заходу

(повний текст)

10.03.2026

Херсонський міський суд Херсонської області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

представників сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції, Миколаївський СІЗО),

захисника ОСОБА_7 ,

потерпіла ОСОБА_8 не з`явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000736 від 01.04.2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України)),

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.04.2024 (справа №487/3099/24, н/п 1-кс/487/2374/24) стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31.05.2024 без визначення застави.

Ухвалою Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 02.08.2024 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на два місяці та визначено заставу в розмірі 2 735 857,00 грн.

Ухвалою Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 18.11.2024 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою строком до 16.01.2025, включно, з визначенням розміру застави в сумі 2 735 857,00 гривень.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.12.2024 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою строком до 23.02.2025 року із залишенням раніше визначеного розміру застави.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.02.2025 року також продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою строком до 13.04.2025 року із залишенням раніше визначеного розміру застави.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.04.2025 року також продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою строком до 05.06.2025 року із залишенням раніше визначеного розміру застави.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.06.2025 року також продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою строком до 01.08.2025 року із залишенням раніш визначеного розміру застави.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.07.2025 року також продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою строком до 20.09.2025 року із залишенням раніше визначеного розміру застави.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.09.2025 року також продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою строком до 14.11.2025 року із залишенням раніше визначеного розміру застави.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.11.2025 року також продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою строком до 02.11.2026 року із залишенням раніше визначеного розміру застави.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.12.2025 року також продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою строком до 13.02.2026 року із залишенням раніше визначеного розміру застави.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.01.2026 року також продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою строком до 13.03.2026 року із залишенням раніше визначеного розміру застави.

10.03.2026 року у судовому засіданні прокурором на підставі частини третьої ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК), подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на строк 60 днів з альтернативою внесення застави у розмірі 2 735 857,00 гривень.

І. Позиція сторони обвинувачення

Клопотання сторони обвинувачення обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк від семи до дванадцяти років. Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела доходів та вчиненим злочином спричинив потерпілій матеріальну шкоду у особливо великому розмірі. Отже, на думку прокурора, є всі підстави вважати, що наявні ризики того, що перебуваючи на волі, він може: вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, у тому числі пов`язані з таємним викраденням чужого майна з метою отримання незаконного доходу, знищити або сховати речі, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб. Тому стосовно обвинуваченого необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор знову звертає увагу суду на той факт, що ОСОБА_6 з 10.04.2020 по 03.04.2024 (тобто 4 роки) перебував у розшуку, оскільки переховувався від органу досудового розслідування, суду та 03.04.2024 був затриманий працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, під час дії на території України воєнного стану, обвинувачений може виїхати на місцевість, що перебуває на території громади, яка перебуває в тимчасовій окупації, у зв`язку з реєстрацією місця проживання обвинуваченого в смт. Таврійськ Херсонської області.

Другим ризиком, зазначеним у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинувачений може мати можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_9 із деякими свідками добре знайомий, а тому може переконати їх змінити свої показання, що негативно позначиться на судовому розгляді кримінального провадження.

З зазначених підстав прокурор переконує, що викладені ризики свідчать про те, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою із альтернативою внесення застави у розмірі 2 735 857,00 гривень, не зможе забезпечити його належну поведінку та попередити спроби обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

ІІ. Позиція сторони захисту

Сторона захисту проти клопотання прокурора заперечувала з підстав необґрунтованості доводів сторони обвинувачення щодо наявності ризиків і визначення розміру застави.

Захисник зазначив, що сторона обвинувачення посилається на те, що обвинувачений може впливати на свідків, проте не зазначає, на яких саме свідків може впливати обвинувачений. Те, що обвинувачений перебував у розшуку не є підставою вважати, що він буде переховуватися, оскільки на той момент він не був належним чином сповіщений про хід кримінального провадження. Вважає за можливе застосувати менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою

Захисник також вважає, що застава в розмірі 2 735 857,00 гривень є для обвинуваченого і його сім`ї надмірною і застава в мінімальному розмірі, яка встановлена пунктом 2 частини п`ятої ст. 182 КПК України, а саме в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб має цілком забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора в повному обсязі і застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в мінімальному розмірі, яка встановлена пунктом 2 частини п`ятої ст. 182 КПК України.

Обвинувачений також проти клопотання прокурора заперечував. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

ІІІ. Мотиви Суду

Вирішуючи зазначене клопотання сторони обвинувачення, Суд виходить з того, що підставою, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу в тому числі у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри, а також ризиків, які дають достатні підстави Суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що перелічені в диспозиції частини першої ст. 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК).

Суд звертає увагу, що аргументи прокурора щодо продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не змінилися з моменту розгляду відповідного клопотання у судовому засіданні 13.02.2025 року.

За результатами цього розгляду Судом було ухвалено рішення про задоволення клопотання прокурора і продовження строку запобіжного заходу стосовно обвинуваченого з можливістю внесення застави в раніше визначеному розмірі.

Ухвалами Суду від 07.04.2025, 03.06.2025, 23.07.2025, 16.09.2025, 04.11.2025, 16.12.2025, 13.01.2026 висновки викладені в ухвалі Суду від 13.02.2025 року були підтверджені.

В судовому засіданні сторона захисту заперечувала щодо задоволення клопотання з цих же підстав, що й під час попередніх судових засідань 13.02.2025, 07.04.2025, 03.06.2025, 23.07.2025, 16.09.2025, 04.11.2025, 16.12.2025, 13.01.2026. Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора в повному обсязі і застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в мінімальному розмірі, яка встановлена пунктом 2 частини п`ятої ст. 182 КПК України. Обвинувачений погодився з аргументами захисника, проти клопотання прокурора також заперечував.

Мотиви Суду стосовно продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого викладені у вищенаведеній ухвалі від 13.02.2025. Такі мотиви Суд вважає вичерпними, входячи із наведених аргументів сторін кримінального провадження.

Станом на 10.03.2026 року у кримінальному провадженні досліджені письмові докази. Допит потерпілої, свідків та експертів ще не проводився.

Отже, Суд дотримується раніш викладеного висновку про те, що на даному етапі кримінального провадження продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 та зможе запобігти ризикам, вказаним у ст. 177 КПК України.

Натомість, вирішуючи клопотання захисника про зменшення розміру застави. Суд враховує прецедентну практику Європейського Суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), яка стосується встановлення з боку національних судів держав-учасниць порушень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і по суті сформульована в пункті 32 рішення ЄСПЛ від 13.04.2022 у справі «Істоміна проти України» (заява №23312/15), а саме: «За цих обставин, посилаючись на наведені принципи практики (див. пункти 25 і 26), Суд вважає, що, зосереджуючись на розмірі шкоди, як стверджувалося, завданої заявницею, не здійснивши ретельної оцінки всіх відповідних факторів, у тому числі її спроможність сплатити визначений розмір застави, і відсутність задовільного пояснення, чому застава була визначена у такому надзвичайно великому розмірі, національні суди не дотрималися зобов`язання навести відповідне та достатнє обґрунтування для своїх рішень про визначення розміру застави, як вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції. Отже, було порушено це положення.»

Ухвалою слідчого судді Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 02.08.2024 року визначено заставу в розмірі 2 735 857,00 грн, з тих мотивів, що розмір застави має відповідати розміру спричиненої злочином матеріальної шкоди.

Суд зауважує, що розмір спричиненої матеріальної шкоди це обставина, яка підлягає доведенню в загальному порядку прокурором, але на стадії судового розгляду відповідного кримінального провадження.

Проте, прокурор в клопотанні просить Суд залишити розмір застави в раніш визначеному на стадії досудового розслідування розмірі, однак доказів того, що існують виключні обставини, які визначають необхідність вийти Суду за межі розміру застави, передбаченому пунктом 3 частини п`ятої ст. 182 КПК України, до клопотання не додано.

Водночас, зі сторони захисту висловлені заперечення, які полягають у необхідності приведення розміру застави відповідно до вимог ст. 182 КПК України і зменшити розмір застави до вісімдесяти розмірів прожиткових мінімумів працездатних осіб. На переконання захисника саме цей розмір застави не є надмірним для внесення родиною обвинуваченого і має цілком забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи усі вище викладені аргументи сторін кримінального провадження, Суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора і продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також частково задовольнити клопотання захисника і визначити обвинуваченому заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб

З цих підстав,

керуючись статтями 176-178, 182, 183, 197, 199, 331, 369-372, 392, 395, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити.

2. Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.04.2024 (справа №487/3099/24, н/п 1-кс/487/2374/24), стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 08 травня 2026 року включно.

3. Клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про зменшення розміру застави задовольнити частково.

4. Зменшити обвинуваченому ОСОБА_6 заставу, визначивши її в розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 998 400,00 грн (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста гривень 00 коп.)

5. Застава може бути внесена у будь-який момент часу протягом дії цієї ухвали обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області за реквізитами:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26283946;

Банк отримувача ДКСУ, м. Київ;

Код банку отримувача (МФО) 820172;

Рахунок отримувача: UA0001110.

5. У разі внесення застави у визначеному судом розмірі і надання підтверджуючих документів, обвинувачений ОСОБА_6 підлягає звільненню з під варти негайно.

6. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

7. При застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває (проходить службу) без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (служби);

4) утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

8. Роз`яснити обвинуваченому, заставодавцю, що у випадку внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи місця ув`язнення, а саме: Державна установа «Миколаївський слідчий ізолятор».

9. Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

10. Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому, захиснику, Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» (54030, Миколаївська область, м. Миколаїв, Центральний район, вул. Лагерне поле, 5).

11. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

12. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3