Справа № 750/3733/26
Провадження № 1-кс/750/793/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові клопотання слідчого про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 25.09.2025, -

в с т а н о в и в:

30.03.2026 до суду надійшло клопотання слідчого в ОВС СВ Управління СБУ в Чернігівській області ОСОБА_3 від 25.03.2026, погоджене начальником відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , в якому слідчий просить накласти арешт на грошові кошти, вилучені 24.03.2026 у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 .

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити з наведених у ньому підстав. Зазначив, що ході досудового розслідування встановлено, що на підставі фіктивних медичних документів, складених ОСОБА_4 , військовозобов`язаного визнано непридатним до військової служби. За вказані дії підтверджено отримання в серпні 2025 року особисто ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 2000 грн, а також іншими особами отримано грошові кошти, зокрема передано 1300 доларів США під контролем органу досудового розслідування. Разом з тим, серед вилучених грошових коштів у ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 не виявлено грошових коштів, які передавалися під контролем. Однак слідчий вважає, що остання за винагороду підробляла медичні документи стосовно інших осіб, тому вилучені у неї грошові кошти можуть бути отримані протиправним шляхом. Також слідчий звернув увагу на відсутність заощаджень у ОСОБА_4 та відповідних доходів у її близьких родичів, які б відповідали розміру грошових коштів, вилучених у ході обшуку. ОСОБА_4 не повідомлено про підозру, її допитано як свідка в цьому кримінальному провадженні.

Представник власника майна заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки не доведено протиправність походження вилучених грошових коштів за місцем проживання ОСОБА_4 , яка є свідком у кримінальному провадженні. Під час обшуку грошові кошти, які вилучались у ОСОБА_4 , перевірено за допомогою спеціальної лампи та були відсутні будь-які спеціальні позначення на вилучених купюрах. Грошові кошти збирались ОСОБА_4 та її батьками для відшкодування вартості долі її колишнього чоловіка за приватизовану квартиру, отриману ними як лікарями під час роботи в лікарні. Просив відмовити в задоволенні клопотання у зв`язку з відсутністю доказів отримання ОСОБА_4 вилучених грошових коштів унаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Власник майна пояснила, що вилучені грошові кошти у валюті євро та гривні є її заощадженнями, а 12000 доларів США вона отримала в борг від батька, який отримує достатню пенсію як колишній військовослужбовець. Указані грошові кошти призначалися на викуп долі приватизованої квартири в її колишнього чоловіка, з яким на двох вони отримали службове житло. Просила відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання про арешт майна з доданими до нього документами, приходжу до наступного висновку.

Слідчим відділом Управління СБУ в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 25.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1; ч. 3 ст. 368 КК України.

24.03.2026 у ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , вилучено, серед іншого, грошові кошти в сумі 40000 (сорок тисяч) грн, 12500 (дванадцять тисяч п`ятсот) доларів США, 1050 (одна тисяча п`ятдесят) євро.

У протоколі обшуку ОСОБА_4 зазначила, що вилучені грошові кошти були надані їй батьками для придбання житла. У судовому засіданні ОСОБА_4 конкретизувала, що вилучені грошові кошти у валюті євро та гривні є її заощадженнями, а 12000 доларів США вона отримала в борг від батька. При цьому представником власника майна надано копію договору позики від 30.09.2025, згідно з яким батьком ОСОБА_4 надано грошові кошти в позику в сумі 12000 доларів США.

Аргументи слідчого й надані ним документи щодо низьких доходів ОСОБА_4 та її близьких родичів не спростовують можливості заощадження батьком ОСОБА_4 вказаної суми грошових коштів.

У клопотанні слідчий, у тому числі, стверджує, що вилучені 24.03.2026 у ході обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_4 грошові кошти мають значення речових доказів.

Постановою слідчого від 25.03.2026 вказані вище грошові кошти визнано речовими доказами.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, та для забезпечення можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів чи конфіскації майна як виду покарання (п.п. 1, 3, ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті (арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з постановою про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 25.03.2026 слідчим зазначено, що вилучені в ході обшуку у ОСОБА_4 грошові кошти були набуті кримінально протиправним шляхом, а саме за можливе підроблення медичної документації, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу, що слідчий визнав грошові кошти речовими доказами, посилаючись виключно на можливе їх набуття кримінально протиправним шляхом, що не підтверджено жодним із досліджених у судовому засіданні доказом. Заслуговує на увагу твердження представника власника майна, що під час обшуку грошові кошти, які вилучались у ОСОБА_4 , перевірено за допомогою спеціальної лампи та були відсутні будь-які спеціальні позначення на вилучених купюрах. За твердженням слідчого в судовому засіданні, серед вилучених грошових коштів у ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 не виявлено тих, які передавалися під контролем органу досудового розслідування. Не можливо не звернути увагу й на твердження власника майна про законність джерел походження вказаних грошових коштів, що не спростовано в судовому засіданні.

Таким чином, слідчим не доведено наявність достатніх підстав вважати, що вилучені грошові кошти в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, і відповідно мають значення речових доказів у цьому кримінальному провадженні, тому за цих обставин відсутні підстави для накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_4 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

У клопотанні слідчий, у тому числі, як на підставу накладення арешту на вилучені грошові кошти у ОСОБА_4 посилався на положення п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, зазначивши, що ОСОБА_4 може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Водночас, відповідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті (арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Як установлено в судовому засіданні ОСОБА_4 в цьому кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, 01.04.2026 її допитано як свідка, що виключає накладення арешту на її майно з метою забезпечення покарання у виді конфіскації майна.

Зважаючи, що слідчим не доведено наявність достатніх підстав вважати, що грошові кошти, вилучені 24.03.2026 у ході обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_4 , на які він просить накласти арешт, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України; накладення арешту на вказані грошові кошти з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання неможливе, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ Управління СБУ в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 25.09.2025, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1