Справа № 496/2554/26
Провадження № 1-кп/496/563/26
У Х В А Л А

повний текст

23 квітня 2026 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000209 від 25.02.2026 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Біляївський районний суд Одеської області розглядає вказане кримінальне провадження.

26.04.2026 року закінчується строк перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під домашнім арештом.

Прокурором до суду подано клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, тому прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, в тому числі, усвідомлюючи суворість покарання, у разі визнання його винним, а саме позбавлення волі до трьох років, є підстави вважати, що даний ризик наявний. Може вплинути на свідків у цьому кримінальному провадженні. Також, прокурором зазначено про неможливість обрання інших запобіжних заходів, більш м`яких.

Обвинувачений, повідомив, що не заперечує проти проведення судового засідання за відсутності захисника, та це не пов`язано з його майновим становищем, не заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді домашній нічний арешт.

Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину.

Застосовуючи відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, суд виходить з того, що в порядку ст. 178 КПК України суд, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність судимостей.

Суд погоджується, що розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, останній може зникнути та переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також обвинуваченому відомі анкетні дані свідків у кримінальному провадженні, тому наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відомостей про офіційне працевлаштування, сімейний статус ОСОБА_4 до суду не надано.

Метою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та уникнення ризиків, що останній може переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за тяжкий злочин.

На підставі ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби.

При цьому, суд зазначає, що особисте зобов`язання не може бути обраним у даному випадку, оскільки це найменш суворий запобіжний захід, який не відповідає обставинам кримінального провадження.

Оцінюючи всі зазначені обставини, суд приходить до висновку, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу знизились, оскільки обвинувачений прибув до суду, демонструючи виконання процесуального обов`язку, є наявність достатніх правових підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а також такий запобіжний захід дозволить йому працювати.

Керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 182, 183, 184, 376, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді домашнього арешту задовольнити частково.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби, строком з 23 квітня 2026 року до 21 червня 2026 року.

Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, такі обов`язки:

1) заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 05:00 год., без дозволу суду, прокурора, окрім періоду часу - під час оголошення повітряної тривоги в межах населеного пункту, де проживає обвинувачений, та у разі необхідності, щодо отримання медичної допомоги;

2) прибувати до суду за викликом;

3) повідомляти суддю про зміну свого місця проживання.

5) утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали суду про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на співробітників Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області.

Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу ОРУП №2 ГУНП в Одеській області для виконання, та прокурору для контролю.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 29 квітня 2026 року 14:00 год. в залі судових засідань № 13 у приміщенні Біляївського районного суду Одеської області.

Суддя: ОСОБА_1