ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст. слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000200 від 14.02.2026 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

встановив:

Ст. слідчий СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 про застосування відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи подане клопотання слідчий послався на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та в даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливе переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду; незаконний вплив на потерпілих та свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що підозра є необґрунтованою, оскільки він міг закінчити маневр, проте інший учасник ДТП його протаранив та навіть не намагався зупинитися. Окрім того зазначив, що він не втік з місця дорожньо-транспортної пригоди, що свідчить про відсутність наміру переховуватись від органу досудового розслідування. Також зазначив, що він має постійне місце проживання.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що ризики на які посилається сторона обвинувачення недоведені, натомість підозрюваний ОСОБА_6 після ДТП просив викликати швидку, надає покази, раніше не судимий, має постійне місце проживання, військовослужбовець, позитивно характеризується з місця служби, у зв`язку із чим просив обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні зазначеного клопотання слідчого, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Розглядом клопотання слідчого встановлено, що ОСОБА_6 був затриманий 15.02.2026 року, та цього ж дня його було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, а саме в тому, що він 14.02.2026 року приблизно о 20:25 год., у темний час доби, при штучному освітлені, при необмеженій видимості, в умовах мокрого дорожнього покриття, керуючи технічно справним автомобілем «Land Rover Range Rover Sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (вміст етилового спирту складав 0,32 % проміле), здійснював рух по вул. Європейська у Приморському районі м. Одеси з боку вул. Велика Арнаутська в напрямку вул. Пантелеймонівська, на якій організовано двосторонній рух по дві смуги руху у кожному напрямку руху.

Під`їжджаючи до нерегульованого перехрестя вул. Європейська Мала Арнаутська, режим проїзду транспортних засобів на якому на момент дорожньо-транспортної пригоди регулювався в першу чергу дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу» згідно Правил дорожнього руху України, встановленим на правому тротуарі перед даним перехрестям по ходу напрямку руху автомобіля «Land Rover Range Rover Sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 , видимість та оглядовість якого для водія ОСОБА_6 була необмеженою і проїзна частина вул. Європейська, являється другорядною дорогою по відношенню до вул. Мала Арнаутська.

Рухаючись у вказаному напрямку водій ОСОБА_6 проявив злочинну недбалість, був не уважним і не стежив за дорожньою обстановкою, при виїзді на перехрестя з другорядної дороги не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки для інших учасників дорожнього руху, що позбавило його можливості безпечно керувати транспортним засобом, постійно контролювати його рух та вчасно реагувати на можливу зміну для нього дорожньої обстановки, в`їхав на нерегульоване перехрестя вул. Європейська Мала Арнаутска для проїзду його у прямому напрямку руху по другорядній дорозі. Під час проїзду перехрестя водій ОСОБА_6 був не уважним і не стежив за дорожньою обстановкою, не надав переваги в русі транспортному засобу, який здійснював рух по головній дорозі, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював рух по проїзній частині вул. Мала Арнаутська з боку вул. Преображенська в напрямку вул. Рішельєвська, тобто з права наліво по ходу напрямку руху автомобіля «Land Rover Range Rover Sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 і проїжджав перехрестя вул. Європейська Мала Арнаутська у прямому напрямку руху.

Після вказаного зіткнення автомобіль «Land Rover Range Rover Sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на смугу зустрічного руху по вул. Європейська, де здійснив зіткнення з мопедом «Yamaha Gear», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався по вул. Європейська, у своїй правій смузі руху, з боку вул. Пантелеймонівська в напрямку вул. Велика Арнаутська, тобто в прямому зустрічному напрямку, відносно руху автомобіля «Land Rover Range Rover Sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження отримали:

- водій мопеда «Yamaha Gear», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у виді поєднаної краніо-абдомінальної травми, ЗЧМТТ, забою головного мозку, лінійного перелому тім`яної кістки, розриву селезінки з внутрішньочеревинною кровотечою, з якими був госпіталізований до КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» ООР, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень;

- пасажир автомобіля «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді закритої травми грудної клітини, перелому 4-го ребра справа, з якими була доставлена до КНМ «Міська клінічна лікарня №1» ОМР, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Land Rover Range Rover Sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 , повинен був діяти відповідно до вимог п.2.9-а, п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Land Rover Range Rover Sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 , мав технічну можливість запобігти зіткненню транспортних засобів шляхом виконання вимог п.2.9-а, п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Land Rover Range Rover Sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 , вбачаються невідповідність вимогам п.2.9-а, п. 16.11 Правил дорожнього руху України, і його дії, знаходяться у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_6 своїми необережними діями у формі злочинної недбалості допустив порушення вимог п.п. 2.3 (б), 8.4 (б), 2.9 а, 16.11, п. 33.2 (дорожній знак 2.1 «Дати дорогу»), Правил дорожнього руху України, які вказують на те, що:

п.2.3 ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.9 ПДР «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п. 8.4 ПДР «Дорожні знаки поділяються на групи:

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

п. 10.1 ПДР «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 16.11 ПДР «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»

п. 33.2 ПДР «Знаки пріоритету:

Дорожній знак 2.1 «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі», -

- чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, та потерпілій ОСОБА_11 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст.286-1 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами провадження, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди; письмовими поясненнями ОСОБА_9 ; роздруківкою з приладу «Drager», медичною документацією відносно потерпілих та іншими.

Слідчий суддя також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно із п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, за який, в разі визнання його винуватим, може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строку від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років, останній не одружений.

Також, слідчий суддя враховує той факт, що ОСОБА_6 інкримінується злочин, передбачений ч. 2 ст. 286-1 КК України, зокрема порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та у разі визнання його винуватим, відповідно до положень ст.ст. 74, 75 КК України, стосовно нього не може бути застосовано звільнення від покарання та його відбування з випробуванням.

Вищевказані обставини, на думку слідчого судді, свідчать про існування в даному кримінальному провадженні ризики, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, під впливом розуміння про можливе призначення реального покарання у виді позбавлення волі.

Окрім того, слідчий суддя, вважає, що в даному кримінальному провадженні також існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив підозрюваного на потерпілих та свідків, з метою укриття своєї злочинної діяльності та викривлення ними показань.

Також, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведено існування в даному кримінальному провадженні ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що досудове розслідування лише розпочато та на теперішній час здійснюється збір доказів та призначено ряд експертних досліджень.

Водночас, слідчий суддя приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, є військовослужбовцем, позитивно характеризується за місцем проходження служби, має постійне місце проживання, проте зазначає, що такі обставини, станом на день розгляду клопотання, не свідчать про можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на відмінну від інших, більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Також слідчим суддею враховується, що доцільність подальшого тримання під вартою підозрюваного буде перевірена через нетривалий час, в тому числі може бути перевірена за клопотанням сторони захисту в порядку ст.201 КПК.

Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п 5 ч. 2 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної або обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, приймаючи рішення про можливість визначення підозрюваному ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя враховує той факт, що інкримінованим останньому злочином було завдано шкоду здоров`ю потерпілих, водночас, за своєю суттю злочин, передбачений ст. 286-1 КК України є необережним злочином щодо наслідків, шкоди здоров`ю, в даному випадку, що на думку слідчого судді свідчить про можливість визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді застави.

На підставі викладеного, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, наявність доведених ризиків, особу підозрюваного та його майновий стан, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, із визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із покладенням на підозрюваного у разі внесення застави певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176- 178, 183, 186, 193, 194- 197, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання ст. слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.04.2026 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.

Підозрюваний ОСОБА_6 звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного, обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до прокурора, слідчого або суду за вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, засобів зв`язків;

- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 60 днів та обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 15.02.2026 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду, а підозрюваним, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/2127/26

Номер провадження № 1-кс/522/1042/26

Слідчий суддя ОСОБА_1