справа № 619/3697/25
провадження № 1-кп/619/155/26
УХВАЛА

іменем України

13 березня 2026 року м.Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001866 від 08.09.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грузьке Конотопського району Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України,-

УСТАНОВИВ:

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за №0001866 від 08.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України.

В підготовчому засіданні захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Суть клопотання.

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001866 від 08.09.2023 стосовно ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування підлягають поверненню, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт повинен містити: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім?я, по батькові, місце народження, місце проживання, громадянство).

Ознайомившись зі змістом обвинувального акта, сторона захисту вважає, що в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить відомостей про іншого обвинуваченого в рамках цього кримінального провадження, а саме, відомостей про ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, з викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень, які наведено у обвинувальному акті можна зробити висновок, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він неправдиві відомості до поіменного списку особового складу з прикордонної комендатури, які є додатком до рапорту для виплат, а саме, відомості про те, що водій інженерного відділення з прикордонної комендатури НОМЕР_1 прикордонного загону СхРУ ДПСУ сержант ОСОБА_8 у проміжок часу з 01.01.2023 по 01.02.2024 приймав безпосередню участь в бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони під час перебування в районах ведення бойових дій на території Харківської області.

Сукупність матеріалів досудового розслідування дозволяє дійти логічного висновку, що ОСОБА_8 також є обвинуваченим в рамка цього кримінального провадження, а саме: клопотання про продовження досудового розслідування від 14.05.2025, постанови про продовження строку досудового розслідування від 21.05.2025, ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 28.05.2025 по справі №953/1 104/24, витягом з ЄРДР за кримінальним провадженням №0000363.

Серед матеріалів, наданих стороні захисту для ознайомлення при виконанні вимог ст. 290 КПК України немає процесуальних документів, які б надавали логічне пояснення відсутності відомостей про ОСОБА_8 у обвинувальному акті. Зокрема, серед матеріалів кримінального провадження немає ухвали про скасування повідомлення про підозри, немає постанови про виділення матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_8 в окреме провадження.

Таким чином, сукупність матеріалів, наданих стороні захисту для ознайомлення при виконанні вимог ст. 290 КПК України виключає будь-яке логічне пояснення відсутності анкетних відомостей про ОСОБА_8 у обвинувальному акті, окрім як визнання відсутності таких відомостей недоліком обвинувального акта, що свідчить про його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України та є підставою для його повернення у порядку, передбаченому п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Враховуючи викладене, сторона захисту вважає, що обвинувальний акт від 27.06.2025 не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України та підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Позиції учасників судового провадження

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні просив задовольнити клопотання про повернення обвинувального акта. Зазначив, що сторона захисту вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, з підстав зазначених у клопотанні.

Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 також підтримали зазначене клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 також підтримав правову позицію свого захисника.

Прокурор у судовому засіданні заявив про відсутність підстав для повернення обвинувального акта для усунення недоліків, оскільки виклад формулювання обвинувачення є повноваженнями прокурора, і суд не може на стадії підготовчого судового засідання оцінювати формулювання обвинувачення і виклад фактичних обставин справи, останні мають бути перевірені безпосередньо в ході судового розгляду. Переконаний, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Стороною обвинувачення зазначені у ньому всі необхідні відомості, а сформульоване обвинувачення є конкретним та зрозумілим. Підтвердив, що дійсно в матеріалах досудового розслідування відсутня постанова про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження відносно ОСОБА_8 , хоча у графі 92 реєстру матеріалів досудового розслідування доданого до обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 вона зазначена. Проте наголосив на тому що обвинувальний акт направлений до суду виключно щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , отже виділення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_8 в окреме провадження, не є підставою для повернення обвинувального акта судом. Тому просив залишити без задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурора за необґрунтованістю.

Представник потерпілого ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не прибув, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через електронний суд, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення підготовчого судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Враховуючи те, що представник потерпілого ОСОБА_9 про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через електронний суд, причини неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе проводити підготовче засідання за його відсутності.

Встановлені обставини, мотиви та оцінка суду

Заслухавши думки учасників кримінального провадження щодо заявленого стороною захисту клопотання про повернення обвинувального акта, вивчивши матеріали обвинувального акта та додатки до нього, суд доходить таких висновків.

Підготовче судове засідання, окрім притаманних йому завдань організаційного характеру, спрямованих на з`ясування можливості призначення до судового розгляду кримінального провадження, виконує роль процесуального фільтра між досудовим провадженням та судовим розглядом з метою перевірки відповідності вимогам закону процесуальних рішень, що надійшли від прокурора. З метою забезпечення цієї функції п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. На стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України та чи не містить він положень, що суперечать одне одному. Процесуальним законом окреслено межі перевірки обвинувального акта - лише його відповідність вимогам кримінального процесуального закону, зокрема, ст. 291 КПК України. Оскільки ч. 4 ст. 291 КПК України заборонено надання суду інших документів до початку судового розгляду, така перевірка здійснюється виключно на підставі самого обвинувального акта шляхом дослідження його змісту.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Значення обвинувального акта як процесуального рішення сторони обвинувачення, полягає у тому, що він формалізує правову позицію обвинувачення і ініціює судовий розгляд.

Оскільки стороною захисту порушене питання про невідповідність обвинувального акта вимогам закону, суд досліджує дотримання стороною обвинувачення формальних і змістовних вимог до цього процесуального рішення. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акта, згідно з якими обвинувальний акт має містити такі відомості:1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ч. 2 ст. 291 КПК України).

Положення п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачає право суду повернути обвинувальний акт, якщо буде встановлено, що він не відповідає вимогам цього Кодексу. При цьому, на думку суду, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, підставою для повернення обвинувального акта не може бути будь-яка його невідповідність вимогам цього Кодексу, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду. Отже, у кожному випадку суд має перевірити, чи створює певна невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України перешкоди для судового розгляду.

Питання про відповідність викладення матеріалу в обвинувальному акті фактичним обставинам справи, а також узгодженість викладених обставин з формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, не є предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі оцінювати ці обставини або досліджувати докази на їх підтвердження чи спростування.

Також, судом враховується висновок Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03.07.2019 у справі № 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

У складеному прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0001866 від 08.09.2023 стосовно ОСОБА_4 визначено обов`язкові та кваліфікуючі ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Так, зміст обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001866 від 08.09.2023 містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України, які прокурор вважає встановленими щодо ОСОБА_4 .

Суд звертає увагу, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею (ч. 1 ст. 337 КПК України).

Тобто, саме сформульоване прокурором обвинувачення визначає межі судового розгляду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що питання щодо висунення обвинувачення певній/конкретній особі відноситься до дискреційних повноважень прокурора.

Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який надійшов на розгляд до суду, вбачається, що він містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, а саме анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, місце проживання, громадянство), у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Інші обвинувачені в межах кримінального провадження зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001866 від 08.09.2023, відсутні.

Щодо посилання захисника на відсутність логічного висновку, щодо ОСОБА_8 , який також є обвинуваченим в рамка цього кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється. З реєстру матеріалів досудового розслідування доданого до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001866 від 08.09.2023 стосовно ОСОБА_4 у графі 91 зазначено винесення 16.06.2025 року постанови про зміну кваліфікації кримінального правопорушення, а у графі 92 зазначено про винесення 16.06.2025 року постанови про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження.

Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування є дискреційними повноваженнями прокурора, який діє на підставі ст. 217 КПК України. Прокурор приймає таке рішення для забезпечення повноти та об`єктивності розслідування, і згідно з ч. 6 ст. 217 КПК України, постанова прокурора з цих питань оскарженню не підлягає.

В підготовчому засіданні прокурор зазначив, що в матеріалах досудового розслідування відсутня постанова про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження відносно ОСОБА_8 , хоча у графі 92 реєстру матеріалів досудового розслідування доданого до обвинувального акта вона зазначена.

Суд вважає, що зазначена обставина, відповідно до положень ст.291 КПК України, не може бути підставою для висновку суду про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України.

Отже, на думку суду, обставини, які захисник зазначив як підставу для повернення обвинувального акта не ґрунтуються на вимогах кримінально-процесуального закону, доводи щодо порушення процесуального характеру також не є обставинами, які тягнуть за собою повернення обвинувального акта для усунення недоліків, оскільки можуть бути предметом розгляду і оцінки підчас судового розгляду, а не на стадії підготовчого засідання.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що у клопотанні адвоката не наведено такої невідповідності обвинувального акта, складеного у кримінальному провадженні №0001866, вимогам Кримінального процесуального кодексу України, яка б перешкоджала призначенню його до судового розгляду. Також, судом не встановлено такої невідповідності під час розгляду цього клопотання.

Керуючись ст. 2, 7, 291, 314, 369, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта прокурору, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали проголошений 17 березня 2026 о 08 год 50 хв.

Суддя ОСОБА_1