У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання прокурора - заступника начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000323, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 366-2 КК України,

про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора - заступника начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000323, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 366-2 КК України, про накладення арешту на майно, яке вилучено 29.01.2026 в ході проведення обшуку транспортного засобу марки MERSEDES-BENZ, моделі S 400, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , а саме на: транспортний засіб марки MERSEDES-BENZ, моделі S400, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що вищевказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, з приводу яких здійснюється досудове розслідування, та може бути засобом їх вчинення. Крім того, відносно вилученого транспортного засобу існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що він може мати значення речового доказу в даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, перебування цього транспортного засобу на зберіганні у третіх осіб створює високі ризики щодо його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення передачі. У зв`язку з цим є необхідність у накладенні арешту на зазначений транспортний засіб з метою збереження його як речового доказу.

Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання з мотивів, наведених у ньому, просив долучити до матеріалів справи письмові докази, які підтверджують спільне проживання однією сім`єю з дружиною ОСОБА_6 та донькою ОСОБА_4 та ведення спільного побуту. Зазначив, що транспортний засіб MERSEDES-BENZ, моделі S 400, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуває у користуванні підозрюваного ОСОБА_7 , який неодноразово перетинав державний кордон України з Угорщиною на вказаному транспортному засобі. Додав, що факт користування підозрюваним транспортним засобом MERSEDES-BENZ, моделі S 400, державний номерний знак НОМЕР_1 підтверджується і притягненням ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, вчинені ним на вказаному автомобілі. Крім того, прокурор у судовому засіданні звернув увагу на недостатність доходів колишньої дружини підозрюваного ОСОБА_6 для придбання транспортного засобу, щодо якого подано клопотання про накладення арешту. Зауважив, що підозрюваний та його захисник при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу стверджували, що донька ОСОБА_4 перебуває на його повному утриманні, на підтвердження чого надали нотаріально засвідчену заяву.

Представник особи, відносно майна якої вирішується питання про накладення арешту, - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечила, вказала, що вилучений транспортний засіб є майном третьої особи, яка не має жодного процесуального статусу у даному кримінальному провадженні. Наявність родинних відносин між підозрюваним та ОСОБА_4 не є підтвердженням факту належності транспортного засобу, з приводу якого подано клопотання про накладення арешту, ОСОБА_7 . Власником автомобіля є ОСОБА_4 , і закон не забороняє їй передавати своє майно у користування іншим особам. Зауважила, що вказаний автомобіль придбала ОСОБА_6 ще в 2022 році на підставі договору купівлі-продажу від 14.09.2022 та в подальшому продала його своїй дочці ОСОБА_4 . Додала, що факт притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України на зазначеному транспортному засобі та факт наявності спільного сімейного лікаря не є належним доказом на підтвердження користування підозрюваним таким автомобілем, а також спільного проживання та ведення спільного господарства з ОСОБА_4 . Зауважила, що ухвалою слідчого судді про надання дозволу на обшук даного транспортного засобу не було надано дозвіл на його вилучення. З огляду на це, даний транспортний засіб не є предметом та знаряддям злочинів, з приводу яких здійснюється досудове розслідування, у зв`язку з чим підстави для накладення арешту на нього відсутні.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000323, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366-2 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19 липня 2025 року.

З клопотання також встановлено, що досудове розслідування здійснюється за фактом внесення завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на загальну суму 13 842 471,00 грн та вчинення дій, спрямованих на приховування та маскування їх незаконного походження, джерела набуття та фактичного володіння.

Так, відповідно до рішення І сесії Ужгородської міської ради VIII скликання від 08.12.2020 № l «Про інформацію Ужгородської міської територіальної виборчої комісії Ужгородського району Закарпатської області про результати голосування і підсумки виборів депутатів Ужгородської міської ради та Ужгородського міського голови», ОСОБА_7 обрано та зареєстровано депутатом Ужгородської міської ради.

Тобто, ОСОБА_7 будучи в період часу з 08.12.2020 по 31.12.2022 та на даний час депутатом Ужгородської міської ради, тобто депутатом місцевої ради, а тому у відповідності до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом декларування.

Так, ОСОБА_7 , 17.01.2024 о 16 годині 26 хвилині, перебуваючи в м. Ужгороді Закарпатської області, будучи обізнаним про обов`язок щорічно подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за звітний рік, маючи всі необхідні умови та технічну можливість, розпочав подачу декларації за 2022 рік, тобто пройшов автентифікацію в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства, створивши таку декларацію з унікальним ідентифікатором документа cfddc9ea-9e35-4aae-b727-68cef7d6b3f6.

У подальшому, ОСОБА_7 , діючи умисно, всупереч вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, будучи ознайомленим з Порядком заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, достовірно знаючи про встановлений ст. 45 Закону обов`язок та всупереч п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 46 Закону, при заповненні електронної форми щорічної декларації за 2022 рік у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації, о 17 годині 13 хвилині 17.01.2024, вніс завідомо недостовірні відомості, а саме не зазначив відомостей про житловий будинок загальною площею 358,8 м2, реєстраційний номер 101, та земельну ділянку з кадастровим номером :20:001:0083, на якій він розташований, за адресою: АДРЕСА_1 , який є зареєстрованим та фактичним місцем проживання члена сім`ї суб`єкта декларування дочки ОСОБА_4 , та належить їй з 18.10.2016 на праві спільної сумісної власності, вартістю 96 158,00 гривень.

Окрім того, ОСОБА_7 , о 17 годині 13 хвилині 17.01.2024, умисно вніс завідомо недостовірні відомості, а саме при заповненні декларації умисно не відобразив відомостей про житловий будинок загальною площею 78,5 м2, реєстраційний номер 000, за адресою: АДРЕСА_2 , який є зареєстрованим та фактичним місцем проживання членів сім`ї суб`єкта декларування - сина ОСОБА_8 та дочки ОСОБА_9 , і який від 10.03.2006 належить на праві власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вартістю 47 595,00 гривень.

Окрім того, ОСОБА_7 , о 17 годині 15 хвилині 17.01.2024, умисно не зазначив відомості про свій дохід у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» зокрема не вказав відомості про розмір отриманої заробітної плати в розмірі 69 090,00 гривень, джерелом якого є спільне мале підприємство «ВОЯЖ» ().

Також, ОСОБА_7 , о 17 годині 18 хвилині 17.01.2024, не зазначив відомості у розділі 12 «Грошові активи» декларації, а саме відомості про кошти, позичені третім особам - які станом на 31.12.2022 становили 315 000 дол. США (в еквіваленті курсу валют, установленого НБУ станом на 31.12.2022, 1 долар - 36,5686 грн) - 11 519 109,00 гривень.

Вказані кошти станом на 16.09.2022 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , боргував ОСОБА_7 відповідно до розписок про передачу коштів від ОСОБА_7 ОСОБА_11 , які разом з іншими документами ОСОБА_7 особисто долучено як потерпілим до матеріалів кримінального провадження № 0000233, розпочатого 04.11.2022 відносно ОСОБА_11 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за фактом заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_7 .

Окрім того, ОСОБА_7 , о 17 годині 18 хвилині 17.01.2024, умисно вніс завідомо недостовірні відомості, а саме при заповненні декларації не відобразив відомості про залишок належних йому станом на 31.12.2022 коштів, розміщених на депозитному рахунку ( НОМЕР_3 ) в АТ «ОТП БАНК» у розмірі 1 307 999,00 гривень, що підтверджується інформацією банку.

Разом з тим, ОСОБА_7 , о 17 годині 18 хвилині 17.01.2024, не зазначив відомості про залишок належних йому як фізичній особі-підприємцю станом на 31.12.2022 коштів, розміщених в АТАКБ «ЛЬВІВ» на рахунках - НОМЕР_4 у розмірі 10 000,00 гривень, що підтверджується інформацією банку.

Окрім того, ОСОБА_7 , о 17 годині 30 хвилині 17.01.2024, умисно не зазначив відомості у розділі 13 «Фінансові зобов?язання» декларації щодо фінансових зобов`язань перед ТОВ «Західні енергетичні системи» () щодо сплати частки у статутному (складеному) капіталі товариства у розмірі 792 470,00 гривень.

У подальшому ОСОБА_7 , о 17 годині 32 хвилині 17.01.2024, підтвердивши повноту та достовірність відомостей, вказаних у щорічній декларації за 2022 рік, ознайомився з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання підписав та подав електронну декларацію з унікальним ідентифікатором документа cfddc9ea-9e35-4aae-b727-68cef7d6b3f6, у якій містились завідомо недостовірні відомості внесені до розділів 3, 11, 12 та 13 щорічної декларації за 2022 рік шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису.

Таким чином, суб`єкт декларування ОСОБА_7 у щорічній декларації за 2022 рік зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 13 842 471,00 гривень, чим не дотримав вимог п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції».

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» установлено, що з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає - 2481 гривня, тобто завідомо недостовірні відомості внесені ОСОБА_7 до щорічної декларації за 2022 рік відрізняються від достовірних на суму 5579 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених у 2022 році.

Крім того, з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, ОСОБА_7 , діючи умисно, з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх кримінальну караність та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, достовірно знаючи, що грошові кошти в сумі 315 000 доларів США, що за офіційним курсом валют, установленим Національним банком України станом на 09.10.2023 (1 долар США 36,5827 грн), становить 11 523 551,00 гривень, є доходами, одержаними злочинним шляхом, законність походження яких ОСОБА_7 не підтверджено у встановленому законом порядку, вчинив дії, спрямовані на приховування та маскування їх незаконного походження, джерела набуття та фактичного володіння.

З цією метою ОСОБА_7 уклав із ОСОБА_11 цивільно-правовий правочин, оформивши зазначені грошові кошти як позику, відповідно до якої ОСОБА_11 , станом на 16.09.2022, має заборгованість перед ОСОБА_7 у розмірі 315 000 доларів США, що підтверджувалося розписками про передачу грошових коштів.

У подальшому зазначені розписки, разом з іншими документами, були особисто подані ОСОБА_7 як потерпілим та долучені до матеріалів кримінального провадження № 0000233, розпочатого 04.11.2022 відносно ОСОБА_11 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом шахрайства.

Надалі, з метою остаточного створення видимості законності походження грошових коштів, ОСОБА_7 надав до матеріалів вказаного кримінального провадження заяву, справжність його підпису на якій засвідчено нотаріусом 09.10.2023, у якій зазначив, що він, як потерпілий, не має жодних претензій та вимог фінансового, матеріального чи іншого характеру до ОСОБА_11 у зв`язку з поверненням йому грошових коштів у сумі 315 000 доларів США, що за офіційним курсом валют, установленим Національним банком України станом на 09.10.2023 (1 долар США 36,5827 грн), становить 11 523 551,00 гривень.

Отже, надання ОСОБА_7 позики ОСОБА_11 за рахунок коштів, які не відображені в щорічній декларації суб`єкта декларування та джерело походження яких не підтверджене легальними доходами, свідчить про використання активів з ознаками незаконного походження та вчинення фінансової операції з метою надання їм вигляду законних.

Надання ОСОБА_7 коштів ОСОБА_11 у формі позики є цивільно-правовим підґрунтям для легалізації коштів та подальшого їх повернення як легального боргу тобто є способом надання вигляду законності активам з невстановленим походженням.

Таким чином, у період з 18.06.2020 по 09.10.2023 ОСОБА_7 вчинив сукупність активних умисних дій, спрямованих на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних унаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, маскуючи у такий спосіб незаконність походження таких доходів, шляхом укладення правочину, подання відповідних документів до органу досудового розслідування та подальшого використання зазначених коштів для власних потреб як фізичною особою, чим фактично надав їм вигляду законних у сумі 315 000 доларів США, що за офіційним курсом валют, установленим Національним банком України станом на 09.10.2023 (1 долар США 36,5827 грн), становить 11 523 551,00 гривень.

З урахуванням статусу особи, як суб`єкта декларування, обов`язку повного та достовірного відображення доходів і активів, дії ОСОБА_7 , який не зазначив вказані фінансові операції у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366-2 КК України та свідчать про усвідомлене використання грошових коштів, стосовно яких ОСОБА_7 вчинено дії, спрямовані на приховування їх джерела походження, та їх включення в легальний фінансовий обіг.

29 січня 2026 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2026 проведено обшук транспортного засобу марки MERSEDES-BENZ, моделі S 400, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , у ході якого вилучено вказаний транспортний засіб.

Факт вилучення транспортного засобу, на який слідчий просить накласти арешт, підтверджується матеріалами справи.

Постановою слідчого від 30 січня 2026 року зазначений транспортний засіб визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з інформацією з реєстраційної картки транспортного засобу, автомобіль марки MERSEDES-BENZ, моделі S 400, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , чорного кольору, 2021 року випуску зареєстрований за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Право власності ОСОБА_4 на вказаний автомобіль також підтверджується Договором купівлі-продажу транспортного засобу від 20.06.2024.

З долученої до клопотання нотаріально посвідченої спільної заяви ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 як батьки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надали згоду на купівлю або отримання в подарунок їхньою неповнолітньою донькою автомобіля марки MERSEDES-BENZ, моделі S 400, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Разом з тим, з поданого клопотання та пояснень прокурора, даних у судовому засіданні, вбачається наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 користується даним автомобілем, що придбаний він підозрюваним ОСОБА_7 за кошти, здобуті у нелегальний спосіб та з метою легалізації їх походження оформлений спочатку на колишню дружину ОСОБА_12 , а потім на доньку ОСОБА_4 .

Зокрема, постановою серії ЕНА № 4264765 від 13.03.2025, складеною капралом поліції 1 взводу 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатської ОСОБА_13 підозрюваного ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Відповідно до даної постанови, підозрюваний ОСОБА_7 перебував за кермом транспортного засобу марки MERSEDES-BENZ, моделі S 400, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить його доньці ОСОБА_4 .

З наданої прокурором інформації про перетин підозрюваним ОСОБА_7 . Державного кордону України слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи за кермом транспортного засобу марки MERSEDES-BENZ, моделі S 400, державний номерний знак НОМЕР_1 , неодноразово перетинав державний кордон України з Угорщиною.

Зазначені вище факти та докази дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 фактично користується транспортним засобом марки MERSEDES-BENZ, моделі S 400, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить його доньці ОСОБА_4 , та вказує на їхнє спільне проживання та ведення спільного господарства.

Арешт поданий з метою збереження речового доказу.

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що вилучений в ході обшуку транспортний засіб марки MERSEDES-BENZ, моделі GLE 400, державний номерний знак НОМЕР_6 . чорного кольору, 2021 року випуску, має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, позаяк міг зберегти на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження, чи бути предметом, знаряддям чи засобом вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються у даному кримінальному провадженні.

Зокрема, зазначений вище транспортний засіб може бути предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з внесенням завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на загальну суму 13 842 471,00 грн та вчинення дій, спрямованих на приховування та маскування їх незаконного походження, джерел набуття та фактичного володіння.

Слідчий суддя враховує, що санкцією ч. 2 ст. 209 КК України, за якою ОСОБА_7 оголошено підозру, передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Об`єктивна сторона вказаного злочину, зокрема, полягає у набутті, володінні, використанні, розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом,

Сторона захисту в судовому засіданні надала пояснення про належність автомобіля колишній дружині ОСОБА_7 - ОСОБА_6 , яка придбала вказаний транспортний засіб за власні кошти, позаяк її доходи дозволяли це зробити, надала відповідні відомості про доходи останньої та документи про придбання нею автомобіля марки MERSEDES-BENZ, моделі S400, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Разом з тим, прокурором у ході судового розгляду поданого клопотання заявлено, що ОСОБА_6 у цей же період придбала і інше майно, серед якого і вказаний транспортний засіб, а її доходи явно не є достатніми для придбання такої кількості рухомого і нерухомого майна. Даний факт підтверджується також висновком аналітичного дослідження ДПС у Закарпатській області від 16.01.2026 № 3/07-16-08-00-11/.

Вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя враховує також позицію Вищого антикорупційного суду, викладену в ухвалі від 22.03.2024 у справі № 991/2220/24, в якій зазначено, що однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю й повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із положеннями ч.ч. 2-3 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Цивільно-правовий договір (у тому числі й дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (у тому числі вироку).

Договір як приватно-правова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, покликаний забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків, звільнення майна з під арешту в публічних відносинах або уникнення арешту та/або можливої конфіскації. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Випадки укладення цивільно-правового договору з метою уникнення арешту та/або можливої конфіскації розглядаються як очевидно недобросовісні та є проявом зловживання правом.

Відповідні правові позиції щодо кваліфікації правочинів як фраудаторних є усталеними в практиці Верховного суду (наприклад, постанова Великої Палати ВС від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц, постанова КЦС ВС від 24.07.2019 у справі № 405/1820/17, постанова КЦС ВС від 07.10.2020 у справі № 755/17944/18, постанова КЦС ВС від 19.05.2021 у справі № 693/624/19, постанова КЦС ВС від 10.02.2021 у справі № 754/5841/17, постанова КЦС ВС від 24.02.2021 у справі № 757/33392/16, постанова КЦС ВС від 27.10.2021 у справі № 346/6034/13-ц, постанова КЦС ВС від 13.04.2022 у справі № 757/62043/18-ц, тощо).

За таких обставин, слідчий суддя, не вдаючись до оцінки доказів, що підлягають перевірці у ході досудового розслідування та дослідженню під час судового розгляду кримінального провадження по суті, вважає обґрунтованою позицію прокурора щодо існування розумної підозри, що ОСОБА_7 , намагаючись приховати від декларування придбане за кошти, джерело походження яких не підтверджене легальними доходами, фіктивно оформив право власності на автомобіль марки MERSEDES-BENZ, моделі S400, державний номерний знак НОМЕР_1 , на свою доньку ОСОБА_4 .

Водночас, вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ щодо можливості втручання за рішенням суду в права особи на мирне володіння майном, гарантованого ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «Узан та інші проти Туреччини» ЄСПЛ, оцінюючи виправданість втручання відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, зробив висновок про те, щоб бути сумісним із положеннями Конвенції, втручання повинно відповідати трьом умовам, а саме: (1) бути передбачене національним законом, який в державі вважається необхідним для регулювання використання майна, (2) повинне відповідати загальним інтересам суспільства, (3) має забезпечуватися справедливий баланс між правами власника та загальносуспільними інтересами (п. 195). Крім того, у п. 203 рішення ЄСПЛ, аналізуючи питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції передбачає, що втручання в право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби. Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли наявний значний суспільний інтерес на здійснення такого втручання в право людини, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Враховуючи потребу органу досудового розслідування у проведенні слідчих дій з вказаним вище транспортним засобом, а також можливість використання його в якості речового доказу у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що на даний момент досудового розслідування зберігаються ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного транспортного засобу, а відтак є необхідність у накладенні на нього арешту з метою забезпечення його збереження та можливої конфіскації.

На підставі наведеного, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки MERSEDES-BENZ, моделі S400, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , чорного кольору, 2021 року випуску, вилучений 29 січня 2026 року в ході проведення обшуку вказаного транспортного засобу.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 35 хв. 27 лютого 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1