Справа № 545/1107/26
Провадження № 1-в/545/101/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2026 Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

у с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув 1/2 частину призначеного покарання також, за період відбування покарання він добре характеризується за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, працевлаштований в установі робітником майстерні установи, де дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку та беззаперечно виконує накази працівників колонії, а тому вважає, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений та представник адміністрації установи у судове засідання не з`явилися, попередньо надали заяви про розгляд подання без їх участі, подання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 вироком Оболонського районного суду м. Києва від 07.11.2024 засуджений за ст. 309 ч.2, 71 КК України до 1 року обмеження волі та штрафу в розмірі 34000 грн, який виконувати самостійно. Вироком Київського апеляційного суду від 13.05.2025 вирок Оболонського районного суду м. Києва від 07.11.2024 скасовано в частині призначення покарання та призначено покарання за ст. 309 ч.2, 71 КК України у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі, із зарахуванням строку перебування під цілодобовим домашнім арештом з розрахунком 3 дні за 1 день позбавлення волі; в іншій частині залишено без змін.

Згідно з розпорядженням суду вирок набрав законної сили 13.05.2025.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.81 КК України у редакції, чинній станом на час скоєння засудженим злочину (22.08.2017), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання могло бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, є необережним тяжким злочином.

17.03.2021 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху" № 1231-ІХ від 16.02.2021 року, яким, окрім іншого, були внесені зміни до статті 81 КК України та передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно з вимогами статей 4 та 5 КК України передбачені правила чинності закону про кримінальну відповідальність у часі та зворотної дії його у часі, які безпосередньо вказують, що Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, на момент звернення до суду із клопотанням ОСОБА_3 відбув більше 1/2 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно - дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно з характеристикою, затвердженою начальником державної установи «Божковська виправна колонія (№16)», засуджений ОСОБА_3 в установі працевлаштований робітником майстерні установи, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці, дотримується вимог режиму відбування покарання та розпорядку дня установи, у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, за час відбування покарання має 1 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці; стягнень не має, засуджений за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, чим заслуговує на застосування УДЗ відповідно до ст. 81, КК України.

Адміністрація установи у характеристиці від 19.03.2026 зазначила, що засуджений «довів своє виправлення».

Так, одним із показників виправлення засудженого є висновок адміністрації установи про те, що засуджена особа довела своє виправлення.

Відтак, повно та всебічно проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини основного покарання.

Щодо заяви представника державної установи «Божковська виправна колонія(№16)» про встановлення адміністративного нагляду до засудженого у разі задоволення його клопотання, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у пунктах "б", "г" і "ґ" статті 3 цього Закону, - в судовому засіданні одноособово суддею районного, районного у місті, міського та міськрайонного суду за місцезнаходженням установи виконання покарань за поданням начальника установи виконання покарань.

Отже, заява представника установи виконання покарань не є належним процесуальним документом та не підлягає розгляду у цьому провадженні.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України,-

у х в а л и в:

Заяву засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_3 звільнити умовно-достроково на 5 місяців 27 днів за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 07.11.2024, частково скасованого в частині призначення покарання вироком Київського апеляційного суду від 13.05.2025, за ст. 309 ч.2, 71 КК України, від покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1