Провадження № 1-кс/947/4334/26
УХВАЛА

про відмову у поновленні процесуального строку

і про повернення скарги

27.03.2026 м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси заявника ОСОБА_4 , про поновлення процесуального строку на подання скарги на бездіяльність уповноваженої особи Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2026 до Київського районного суду м.Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси заявника ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноваженої особи Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Одночасно заявник клопоче про поновлення процесуального строку на подання скарги на бездіяльність уповноваженої особи Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається заявнику, якщо скарга подана після закінчення десятиденного строку, і слідчий суддя за клопотанням заявника не знайде підстав для поновлення процесуального строку.

Адвокат ОСОБА_3 в обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку на подання скарги зазначив, що заява про злочин була подана до СУ ГУНП в Одеській області 29.01.2026, що підтверджується квитанцією про відправку з описом вкладення. Реєстрація заяви відбулася 10.02.2026 року вх.Т-3587, після чого відповідна заява була направлена до Одеського РУП №1 та зареєстрована 10.02.2026 року. Лист Одеського РУП №1 про відмову у відкритті кримінального провадження був створений 09.03.2026 №84773-2026, згідно ЕЦП, а відправлений на електронну пошту 13.03.2026 року, що підтверджується відміткою «згідно з оригіналом» на документі.

Строк у 10 днів був порушений через наступні обставини.

Так, протягом усього часу очікування на внесення відомостей до ЄРДР представник скаржника перебував у постійній комунікації з СУ ГУНП в Одеській області та Одеським РУП №1 ГУНП в Одеській області. Затримка у наданні відповіді та її оформленні пояснювалася працівниками поліції об`єктивними обставинами: тривалими відключеннями електроенергії та значним навантаженням. Важкі реалії сьогодення вимагають взаєморозуміння, тому представник ОСОБА_5 був згоден почекати.

Враховуючи, що скаржник не міг оскаржити рішення, зміст якого йому не був відомий до 13.03.2026, а затримка була викликана діями органу поліції, адвокат просить вважати причини пропуску поважними та поновити цей строк.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, був належним чином сповіщений про судове засідання, подав клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Представник Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області в судове засідання не прибув. Про час та місце проведення судового засідання правоохоронний орган був належним чином сповіщений.

Разом з тим, уповноважена особа Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області надала лист-повідомлення № від 26.03.2026 (1009916), з якого вбачається, що згідно з даними Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» 10.02.2026 до Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_6 (вх.Т-3587 від 10.02.2026). Вищезазначену заяву зареєстровано до ІКС ІПНП Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області за №5640 від 10.02.2026, рішення прийняте згідно з Законом України «Про звернення громадян» за №1720 від 07.03.2026, відомості до ЄРДР не вносились.

Тому, порушене перед судом питання відповідно до ст.117 КПК України розглянуто за даної явки на підставі наявних документів.

Дослідивши клопотання із додатками, слідчий суддя відповідно до ст.117, п.3 ч.2 ст.304 КПК України дійшов висновку про відсутність законних підстав для поновлення процесуального строку.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Дотримання процедури, встановленої законом, є важливою гарантією права кожного на свободу та особисту недоторканність в розумінні ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (CASEOFMELNYKv.UKRAINE) (заява № 72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Згідно рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях ЄСПЛ також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавиться провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як видно з поданих матеріалів, адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення 29.01.2026 не до СУ ГУНП в Одеській області, як він зазначає в своєму клопотанні про поновлення процесуального строку, а до Приморської окружної прокуратури м.Одеси, про що свідчить копія заяви (а.п.15).

Підтвердження того, що заява про вчинення кримінального правопорушення була подана до СУ ГУНП в Одеській області 29.01.2026, відсутні. Квитанція про відправку з описом вкладення, на які посилається адвокат ОСОБА_3 , в матеріалах скарги в наявності, але за відсутністю на них найменування адресату та відправника не можна встановити, чи наведених адвокатом документів стосуються квитанція з описом вкладень.

Посилання адвоката ОСОБА_3 про те що лист Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області про відмову у відкритті кримінального провадження, який був створений 09.03.2026 №84773-2026, був відправлений адвокату ОСОБА_3 на електронну пошту лише 13.03.2026 року, також не знайшло свого підтвердження, оскільки дата «13.03.2026» є датою завірення копії вказаного листа.

Разом з тим, з наданих матеріалів достовірно встановлено, що реєстрація заяви про вчинення кримінального правопорушення відбулася в діловодстві Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області 10.02.2026 року за вх.№5640.

Тобто, адвокат ОСОБА_3 з 10.02.2026 (дата реєстрації заяви) до 09.03.2025 (дата отримання відповіді з Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області) не цікавився з розумним інтервалом поданою ним заявою про злочин.

Крім того, адвокат, нехтуючи імперативними нормами щодо процесуальних строків, звернувся зі скаргою до суду лише 25.03.2026, тобто більше ніж через місяць після закінчення процесуального строку, посилаючись на несвоєчасне надання відповіді працівниками поліції.

Більш того, адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що він постійно комунікував з працівниками поліції та очікував надання ними відповіді тривалий час, які через об`єктивні причини (відсутність світла тощо) не могли роздрукувати її.

Тобто, адвокат ОСОБА_3 був обізнаний про бездіяльність уповноваженої особи Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, але жодної дії своєчасно не вчинив.

Тому, наведені адвокатом причини пропуску процесуального строку не є поважними.

Наголошую, що процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу (постанова ВП ВС від 12.06.2024 у справі №756/11081/20).

До того ж, в основу прийнятого рішення слідчий суддя кладе правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 21.01.2016 року у справі №5-259кс15, згідно якого правило дотримання процесуального строку для подання скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи, в яких порушуються відповідні питання, розглядалися впродовж розумного часу, не змушували органи влади та інші зацікавлені особи перебувати у стані невизначеності. Процесуальним Законом потенціальному заявнику встановлюється достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу. Процесуальні строки чітко окреслюють часові межі, після закінчення якого контрольна функція Суду не здійснюється.

У силу принципу диспозитивності на особу, що не вчинила вчасно відповідні процесуальні дії, покладається ризик несприятливих наслідків такої бездіяльності.

Створення судом штучних умов, які б надавали одній зі сторін більш сприятливі умови для реалізації її процесуальних прав, є порушенням ст.ст.6, 19 Конституції України та принципу змагальності сторін ст.22 КПК України (Постанова ВС від 06.07.2023 у справі №910/15120/20).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.117, 303, 304 і 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити адвокату ОСОБА_3 , який представляє інтереси заявника ОСОБА_4 , в задоволені клопотання про поновлення процесуального строку на подання скарги на бездіяльність уповноваженої особи Одеського РУП№1 ГУНП в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Роз`яснити заявнику, що він не позбавлений права повторно подати до правоохоронного органу заяву про злочин, після чого ретельно контролювати перебіг процесуального строку.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1