Справа №639/9800/25
Провадження №1-кп/639/172/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Харків

Новобаварський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0019832 від 28.11.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Новобаварського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_4 проти заявленого прокурором клопотання заперечували, при цьому захисник як на підставву для відмови у задоволенні клопотання посилалася на недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні, а також можливість їх усунення шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали судової справи, суд приходить до наступного.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 29.10.2025 стосовно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 27.12.2025, дія якого в подальшому продовжувалась судом.

Згідно п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, покарання за які передбачене виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Надаючи оцінку щодо доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд виходить з такого.

На переконання суду, стороною обвинувачення, в порушення вимог п. 15 ч. 1 ст. 7, ст. 22 КПК України, не доведено належними, допустимими та достатніми доказами існування такого ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Вказаний ризик ґрунтується виключно на припущеннях сторони обвинувачення, має абстрактний характер. Крім того, посилання у клопотанні на той факт, що ОСОБА_5 нібито був раніше судимий та звільнений умовно-достроково, жодним чином не підтверджуються матеріалами справи.

Проте, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватості; конкретних обставин кримінального правопорушення та наявних в обвинувальному акті даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, згідно постанов Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 503/10653/2012 убачається, що усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставою для тримання особи під вартою.

Крім того, з огляду на характер обвинувачення та перелік осіб, які мають бути допитані в якості свідків, можливість здійснення ОСОБА_5 впливу на вказаних осіб виключити не можна. Вказані свідки є військовослужбовцями, що проходять службу разом із обвинуваченим, що не виключає можливості здійснення ним такого впливу.

При цьому, суд зазначає, що під впливом розуміється не тільки негативний вплив, а саме залякування, примушування, погрози, але й вмовляння, прохання, підкуп тощо.

Судом перевірялась можливість зміни відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який для запобігання вищезазначеним ризикам. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, їх ступінь, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: 1) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються; 2) дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність продовження щодо нього строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе гарантувати запобігання встановленим ризикам.

Крім того, згідно ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Таким чином, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

При цьому розмір застави, обраний в якості альтернативного запобіжного заходу на стадії досудового розслідування, підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 284, 350, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 23 квітня 2026 року включно.

Розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 29.10.2025 в сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень залишити без змін.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи та вручення обвинуваченому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1