Справа № 237/1347/23
Провадження № 1-в/177/139/26
У Х В А Л А

Іменем України

10.03.2026 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання начальника відділу № 14 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Харсонській областях ОСОБА_2 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, призначеного вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 20.07.2023,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Указане подання надійшло до Криворізького районного суду Дніпропетровської області 18.02.2026, у порядку визначення підсудності, згідно з ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.01.2026 та обґрунтовано тим, що засуджена ОСОБА_3 з 24.10.2023 перебуває на обліку в відділі пробації № 14, де останню під особистий підпис ознайомили з порядком та умовами відбування покарання. Із 11.11.2024 ОСОБА_3 перестала з`являтися на реєстрацію до органу пробації, за місцем реєстрації не проживає, контактний номер мобільного телефону не відповідає. Відносно засудженої органами поліції проводилися розшукові дії, водночас, встановити місце перебування засудженої не представляється можливим. Із невідомих причин до органу пробації засуджена не з`являється, на контакт не виходить. За період іспитового строку ОСОБА_3 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягалася. Водночас, оскільки засуджена без поважних причин до органу пробації на реєстрацію не з`являлася, тим самим, порушила покладені на неї судом обов`язки, орган пробації просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засуджену ОСОБА_3 для відбування покарання, призначеного вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 20.07.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

У судове засідання представник органу пробації не з`явився, надав заяву про розгляд подання за його відсутності.

Засуджена ОСОБА_3 правом на участь у судовому засіданні не скористалася, місце знаходження останньої не встановлено.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засідання просив відмовити в задоволенні подання, як передчасного, оскільки місце перебування ОСОБА_3 не встановлено, щодо останньої проводяться розшукові заходи, а розгляд вказаного подання за відсутності ОСОБА_3 є неможливим.

Судом проведено розгляд подання за відсутності представника органу пробації та засудженої, що не суперечить вимогам ст. 539 КПК України.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Як визначено ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно з п. 9 ч.1 ст. 537, п.3 ч.2 ст. 539 КПК України, під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно з вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 20.07.2023, ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнено від призначеного покарання з випробування з іспитовим строком терміном 2 роки, також покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Як вбачається з подання органу пробації та особової справи засудженої ОСОБА_3 , № 23/25, у період відбуття покарання з іспитовим строком, остання 24.10.203 ознайомлена з обов`язками покладеними на неї судом, що підтверджується підпискою, засвідченою її підписом; постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, якою її зобов`язано з`являтися на реєстрацію до відділу органу пробації № 14 кожний другий понеділок щомісяця. Згідно з листком реєстрації, засуджена ОСОБА_3 на реєстрацію до органу пробації не з`явилася 11.11.2024, 09.12.2024, без поважних причин, у зв`язку з чим, 08.01.2025 начальник відділу № 14 філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_6 , звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Окрім того, оскільки місце проживання/перебування засудженої ОСОБА_3 невідомо, начальником відділу пробації № 14 винесено подання, відповідно до якого матеріали початкового розшуку щодо засудженої ОСОБА_3 передано ВП № 2 Покровського РУП ГУНП у Донецькій області для проведення подальших розшукових заходів.

Також, як засвідчують матеріали особової справи № 23/25, у зв`язку зі зміною місця проживання ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ГО «Життя ЦЄХУ»), її особову справу 01.05.2025 передано до Синельниківського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, яка прийнята до виконання 16.05.2025.

Як слідує з підписки від 21.05.2025, ОСОБА_3 роз`яснено про покладені на неї обов`язки та наслідки їх невиконання. Згідно з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, ОСОБА_3 зобов`язано з`являтися до органу пробації кожен третій понеділок щомісяця.

Відповідно до листка реєстрації, засуджена з`явилася до органу пробації 16.06.2025. Згідно з поясненням, наданими засудженою представнику органу пробації у день явки на реєстрацію 16.06.2025, остання зобов`язалася з`явитися до органу пробації 11.07.2025. Даних про явку/неявку до органів пробації 11.07.2025 засудженої ОСОБА_3 , листок реєстрації не містить.

Із матеріалів особової справи засудженої ОСОБА_3 також слідує, що вона упродовж іспитового строку до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягалася.

Встановлений судом іспитовий строк закінчився 20.07.2025.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України та відповідно до роз`яснень, викладених у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Судом встановлено, що за час перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації (відділенні пробації № 14), засуджена двічі не з`явилася на реєстрації до органу пробації. У той же час, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягалася, нових злочинів не скоювала.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Проте, матеріалами провадження не доведено факту умисного ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання, умисного порушення нею умов призначеного випробування.

Сам факт невиконання обов`язків, покладених на засуджену ОСОБА_3 вироком суду, ще не може бути безумовним свідченням її небажання ставати на шлях виправлення, а отже, і вагомою підставою для направлення засудженої для реального відбування покарання.

Аналізуючи суть і причини невиконання обов`язків покладених на засуджену вироком суду, з урахуванням встановлених при розгляді подання обставин, суд вважає, що викладені в поданні обставини не є достатніми підставами для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженої, а в матеріалах особової справи відсутні достатні дані, які б безумовно свідчили про небажання останньої ставати на шлях виправлення, а тому скасування звільнення від відбування покарання є передчасним, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання начальника відділу № 14 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Харсонській областях ОСОБА_2 , про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування покарання, призначеного вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 20.07.2023, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1