ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

особи, щодо якої

розглядалась заява ОСОБА_7

його законного представника ОСОБА_8

представника ОКНП

«Чернівецька обласна

психіатрична лікарня» ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу генерального директора Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_10 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 січня 2026 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 січня 2026 року відмовлено у задоволенні заяви Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На вказане рішення районного суду генеральний директор Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 січня 2026 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою продовжити застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

ЄУНСС: 727/15680/25

Провадження №11кп/822/97/26 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_11

Категорія: в порядку КПК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки шестимісячний термін комісійного огляду ОСОБА_7 лікарями-психіатрами дотриманий.

Уважає, що шестимісячний строк для звернення до суду із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру необхідно рахувати від дня огляду комісією лікарів-психіатрів, тобто з 28.11.2025 року, а не від останнього дня звернення до суду з такою заявою, а саме 13.11.2025 року.

Зазначає, що ОСОБА_7 слід продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, оскільки його психічний стан не покращився, він схильний до вчинення суспільно небезпечних діянь унаслідок загострення хронічного психічного захворювання, проявляє агресивну поведінку, не має критичного ставлення до власного стану, зловживає алкоголем зі шкодою для здоров`я та виявляє агресію до батьків.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги, доводи присутніх учасників процесу, які наполягали на продовженні застосування заходів медичного характеру, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом ч. 1, 2 ст. 95 КК України продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі таку допомогу, до якої обов`язково додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на шість місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад шість місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги повинен направити до суду відповідну заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів. У подальшому продовження застосування такого заходу проводиться кожного разу на строк, що не може перевищувати шести місяців.

Наведені положення узгоджуються з вимогами ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою також передбачено обов`язковість періодичного (не рідше одного разу на шість місяців) комісійного огляду особи та подальшого звернення до суду з відповідною заявою за наявності підстав для продовження застосування примусового заходу медичного характеру.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги у порядку, передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 КПК України, а до такої заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження застосування відповідного заходу.

Аналізуючи вищенаведені норми, колегія суддів доходить висновку, що розгляд питання про продовження примусових заходів медичного характеру пов`язаний передусім із поданням представником закладу з надання психіатричної допомоги належної заяви та доданого до неї висновку комісії лікарів-психіатрів, яким обґрунтовується необхідність подальшого застосування відповідного заходу.

При цьому встановлений у ст. 95 КК України та ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» шестимісячний період визначає періодичність комісійного огляду особи та максимальний строк, на який кожного разу може бути продовжено застосування примусового заходу. Норми КК України і КПК України не містять прямої вказівки на граничний процесуальний строк звернення до суду, пропуск якого сам по собі виключає можливість розгляду заяви по суті.

Отже, сам по собі факт того, що комісійний огляд проведено 28.11.2025 року, а заява надійшла до суду 08.12.2025 року, не може розцінюватися як безумовна та єдина підстава для відмови у продовженні примусового заходу медичного характеру.

На думку колегії суддів, у такому випадку суд зобов`язаний перевірити, чи наявні підстави для подальшого застосування заходу, тобто оцінити висновок комісії лікарів-психіатрів, дані про психічний стан особи, його динаміку та ризики суспільно небезпечної поведінки.

Натомість суд першої інстанції, обмежившись формальним посиланням на сплив шестимісячного строку, фактично не здійснив оцінки поданого висновку комісійного огляду та не навів мотивів, з яких дійшов висновку про відсутність підстав для продовження примусового заходу медичного характеру.

З таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що ухвала постановлена без належного з`ясування та оцінки обставин, які мають значення для правильного вирішення питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру, а тому вона підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід вирішити з урахуванням висновку комісії лікарів-психіатрів та встановлених ризиків.

При вирішенні питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 колегія суддів враховує, що до заяви закладу з надання психіатричної допомоги додано висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування необхідності подальшого застосування амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Колегія суддів також бере до уваги наведені в апеляційній скарзі та підтверджені матеріалами провадження відомості про відсутність стійкого покращення психічного стану особи, збереження ризиків загострення хронічного психічного захворювання та пов`язаних із цим проявів небезпечної поведінки, що свідчить про відсутність підстав для припинення або зміни застосованого заходу.

Також апеляційний суд у сукупності з іншими матеріалами враховує те, що під час апеляційного розгляду учасники провадження заперечень проти продовження застосування зазначеного примусового заходу медичного характеру не висловлювали.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для продовження застосування до ОСОБА_7 примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на строк, що не перевищує шести місяців.

У зв`язку з наведеним апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали про продовження застосування примусових заходів медичного характеру.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу генерального директора Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 січня 2026 року, якою відмовлено у задоволенні заяви Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою продовжити застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця м. Чернівці, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання строком 6 (шість) місяців.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3