Справа №212/4201/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2026 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 04.06.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Зборів Зборівського району Тернопільської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 03.07.2024 Зборівським районним судом за ст. 190 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк три роки, звільнений 28.08.2024 умовно-достроково на невідбутий строк 4 роки 6 місяців 25 днів на підставі ст. 81-1 КК України для проходження військової служби, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , повторно, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, з прямим умислом, розпочав спілкування в месенджері Telegram, під ніком « ОСОБА_7 », з раніше йому не знайомою ОСОБА_8 , в ході спілкування з якою, навмисно вводячи останню в оману, повідомив їй шляхом надсилання декількох повідомлень через месенджер «Telegram» завідомо неправдиву інформацію про те, що йому необхідно провести операцію виведення грошових коштів з його віртуальної картки на банківську картку ОСОБА_8 , для чого необхідно провести спочатку зарахування грошових коштів з банківської картки ОСОБА_8 на його банківську картку, яка перебувала в його користуванні, в дійсності не маючи таких намірів та переслідуючи за мету заволодіння майном ОСОБА_8 під вигаданим приводом.

ОСОБА_8 , будучи введеною в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_3 та будучи впевненою в добросовісності дій останнього, 10 квітня 2025 року та 11 квітня 2025 року переказала грошові кошти в загальній сумі 52 200 грн з належних їй банківських карток на карткові рахунки № НОМЕР_1 АТ «Універсал Банк» та № НОМЕР_2 АТ «ПУМБ», які знаходились у використанні ОСОБА_3 .

У подальшому, ОСОБА_3 шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілої, отримавши їх на банківські картки, що знаходились в його користуванні та розпорядився на свій власний розсуд, а саме 10 квітня 2025 року о 17:45 години здійснив зняття готівки на загальну суму 9 000 грн із карткового рахунку № НОМЕР_1 АТ «Універсал Банк» з банкомату № CADN9849 за адресою: вул. Січеславська, 25 в Покровському районі м. Кривого Рогу, а також у подальшому здійснив розпорядження грошовими коштами шляхом здійснення онлайн транзакції через сервіси різних банків, чим спричинив своїми умисними протиправними діями потерпілій ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на загальну суму 52 200 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, пояснив, що за викладених у обвинувальному акті обставин заволодів грошима потерпілої, з якою спілкувався у месенджері Телеграм і до цього не був знайомий. Також, пояснив, що зі спливом часу вже точно не пам`ятає підстави, за яких потерпіла надавала йому гроші, але зазначив, що викладені в обвинувальному акті обставини не оспорює. Просив суворо не карати, врахувати, що він сприяв розкриттю кримінального правопорушення, все розповідав слідчому, надавав усі докази, щиро розкаюється у вчиненому, жалкує про скоєне, має намір відшкодувати потерпілій заподіяну шкоду, як буде така можливість, оскільки він також має намір продовжити військову службу після ухвалення судом вироку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та, беручи до уваги, що прокурор ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєного кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 в повній мірі викритий в скоєнні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває і не перебував, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, судимий, не працевлаштований, вироком Зборівського районного суду Тернопільської області від 28.08.2024 засуджений за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріальною відповідальністю на три роки, на підставі ст. 81-1 КК України звільнений 28.08.2024 на невідбутий строк 4 роки 6 місяців 25 днів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, обставини кримінального провадження у їх сукупності, позицію потерпілої, яка надала суду письмову заяву про небажання брати участь у судовому провадженні, щодо призначення покарання поклалася на розсуд суду, виконуючи вимоги ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції частини 2 статті 190 КК України у виді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Зборівського районного суду Тернопільської області від 03.07.2024.

Питання про долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого не обирався. Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1, 3 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Зборівського районного суду Тернопільської області від 03.07.2024, і призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Строк відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністюстроком на три роки, рахувати ОСОБА_3 з моменту відбуття основного покарання.

Речовий доказ: диск CD-R 700 МВ з відомостями по банківській картці АТ «УніверсалБанк», - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1