Справа № 510/479/26
Провадження № 1-кс/510/54/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м. Рені

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

- за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання ст. слідчого відділення №1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Ст. слідчий відділення №1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про накладення арешту на:

- пластиковий кейс аптечки першої медичної допомоги з лікарськими препаратами;

- 2 (два) світловідбиваючі жилети помаранчевого та жовтого кольору,

які були вилучені до ВП №2Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області .

Як виходить з наданого суду клопотання, 16.03.2026р. до ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що в ніч на 16.03.2025р. невстановлена особа проникла до приміщення гаражу, розташованого на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала генератор марки «Кентавр», набір вудилищ в кількості 5 шт., набір інструментів.

16.03.2026р. до Єдиного реєстру досудових розслідуваньбули внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення, заведено кримінальне провадження за №0000252 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілої ОСОБА_5 , яка зазначила, що приблизно о 12.00 год. 15.03.2026р. вона з чоловіком повернулась додому, загнали в приміщення гаражу свій автомобіль марки «Мітцубісі» із д/н НОМЕР_1 , який знаходиться на подвір`ї будинку та залишили незачинені двері. Вранці 16.03.2026р. приблизно о 07.00 год. її чоловік ОСОБА_6 , вийшовши на подвір`я будинку, побачив відчинені двері до приміщення гаражу, після чого , оглянувши гараж, виявив відсутність генератору марки «Кентавр», набору вудилищ в кількості 5 штук та в багажному відділенні автомобіля чемодану із інструментами та пластикового кейсу з аптечкою із лікарськими препаратами, жилетів, колісного ключа.

Під час проведення огляду місця події - відкритої території біля будинку №8 по вул. Залізнична в м.Рені, на відстані 1 м. від ґрунтової дороги, на присадибній земельній ділянці виявлено пластиковий кейс аптечки першої медичної допомоги із лікарськими препаратами, який було вилучено та визнано речовим доказом. Окрім того, на присадибній земельній ділянці біля нежитлового будинку №2 по вул. Корабельній в м.Рені було виявлено два світловідбиваючі жилети помаранчевого та жовтого кольору.

Вилучені вищевказані предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги все вищевикладене, слідчий зазначає, що вищевказані об`єкти по даному кримінальному провадженню мають значення речових доказів, підлягають огляду, як речові докази, можуть бути предметом дослідження експертизи, конфіскації, з метою повного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин справи, враховуючі реальну можливість зацікавлених осіб знищити їх, сховати, просить суд накласти арешт на них.

Слідчий просив про розгляд клопотання без його участі, неявка слідчого відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, перевіривши доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням положень ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Як вбачається з витягу по кримінальному провадженню №0000252 від 16.03.2026р., до ЄРДР внесені данні про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України.

З матеріалів, які надані слідчим в обґрунтування клопотання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя вбачає наявність вчинення суспільно небезпечного діяння, а щодо речових доказів пластикового кейсу та двох жилетів- реальну можливість зацікавлених осіб знищити, приховати їх. Тому, з метою запобігання вищевказаних можливостей щодо речових доказів, з метою їх збереження доцільно накласти на них арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 132, 170 - 173, ст. 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ст. слідчого відділення №1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів - накласти арешт на майно, яке постановою слідчого визнане речовим доказом по кримінальному провадженню №0000252 від 16.03.2026р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме на:

- пластиковий кейс аптечки першої медичної допомоги з лікарськими препаратами;

- 2 (два) світловідбиваючі жилети помаранчевого та жовтого кольору,

які було вилучено до ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

Майно, на яке було накладено арешт пластиковий кейс та двоє жилетів - залишити на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду .

Слідчий суддя ОСОБА_7