Справа № 464/1536/26
пр.№ 1-кс/464/218/26
УХВАЛА

12 березня 2026 року слідчий суддя Сихівського районного суду міста Львова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 щодо незаконного затримання ОСОБА_3 , подану в порядку статті 206 КПК України,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до Сихівського районного суду м. Львова із скаргою в порядку ст. 206 КПК України про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно доставити до Сихівського районного суду м. Львова для з`ясування підстав позбавлення волі, а також визнати незаконним затримання та тримання у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , 10.03.2026 і негайно звільнити як незаконно затриманого. Скаргу мотивувала тим, що 10.03.2026 приблизно о 07:30 у АДРЕСА_1 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано її чоловіка ОСОБА_3 , який перебував у власному автомобілі. Після перевірки документів, посилаючись на необхідність проходження військово-лікарської комісії, службові особи доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а згодом для проходження ВЛК. Перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 повідомив про свою належність до релігійної організації Свідків Єгови та заявив про намір скористатися правом на заміну військового обов`язку альтернативною (невійськовою) службою відповідно до ч. 4 ст. 35 Конституції України, однак у прийнятті відповідної заяви йому було відмовлено. Незважаючи на це, ОСОБА_3 і надалі протиправно утримується в приміщенні або на збірному пункті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оглянувши матеріали скарги, встановлено таке.

Приписами частин 1, 2 ст. 206 КПК передбачено, що слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Статтею 206 КПК України регламентовано загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, проте вказану норму належить застосувати у комплексі із іншими нормами КПК України, в тому числі з загальними положеннями КПК України, які визначають статус слідчого судді та межі його повноважень.

Відповідно до п. 18 ч. 1ст. 3 КПК, слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК врегульовано, що досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

З аналізу вищенаведених норм КПК України випливає, що слідчий суддя уповноважений на здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у певному кримінальному провадженні виключно на стадії досудового розслідування такого. Відповідно, повноваженнями слідчого судді не охоплюється вирішення питання щодо законності позбавлення особи свободи, яке здійснюється у межах процедур, врегульованих іншими, окрім КПК України, нормативно-правовими актами (у тому числі Законам України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу»).

За змістом ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За приписами ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи для тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Таким чином, відповідно до положень ч. 1 ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу забезпечити дотримання прав фізичної особи, якщо така тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Затримання громадянина працівниками ТЦК та СП та утримання без відповідного судового рішення не може бути оскаржене до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію і мобілізаційну підготовку, а перевірка законності дій яких у такому разі не належать до повноважень слідчого судді та не підлягають розгляду в порядку ст. 303 КПК України.

При цьому, уповноважені особи ТЦК та СП не є працівниками органу досудового розслідування, слідства чи прокуратури, діяльність яких може бути предметом перевірки в порядку вимог ст. 206 КПК України.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 206 КПК України, слідчий суддя не уповноважений на з`ясування підстав здійснення заходів, не пов`язаних зі сферою дії кримінального процесуального закону.

Положеннями КПК України не врегульовано питання щодо відмови у відкритті провадження за зверненням, яке подане в порядку ст. 206 КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Так, ч. 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, у відкритті провадження за скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 206, 303, 304 КПК України,

ухвалив:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 щодо незаконного затримання ОСОБА_3 , поданою в порядку статті 206 КПК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_4