У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 695/1962/26

номер провадження 1-кс/695/436/26

25 травня 2026 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Золотоноша клопотання прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000220 від 07.05.2026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 06.05.2026 о 15 год 41 хв. до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від ПОГ ВПД № 2 Золотоніського РВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , в ході проведення операції «Нерест» та проведенні пошукових заходів неподалік с. Мохнач, прибережна зона р. Сула, було виявлено громадян (дані не назвали), які займались незаконним виловом риби за допомогою сіток.

За даним фактом 07.05.2026 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до за Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000220, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Як зазначено у клопотанні, на місце пригоди була відразу направлена слідчо-оперативна група з метою невідкладного фіксування місця вчинення кримінального правопорушення та вилучення речових доказів.

06 травня 2026 року проведено огляд місця події на прибережній території НПП «Нижньосульський» в адміністративних межах с. Мохнач Золотоніського району Черкаської області, під час проведення якого було виявлено та вилучено: заборонене знаряддя лову «Павук», свіжо-виловлену рибу виду: лящ 21 шт., плотва 1 шт., дерев`яний човен зеленого кольору (без назви).

Вилучена риба піддається швидкому псуванню, тому 06.05.2026 її передано на відповідальне зберігання ТОВ «Рибколгосп» до вирішення питання по суті.

У клопотанні зазначено, що 07 травня 2026 року вилучені предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Посилаючись на те, що накладення арешту на вказані вище предмети та речі є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, прокурор Чорнобаївського ввідділу Золотоніської окружної прокуратури, звернулась з даним клопотанням до суду.

У судове засідання прокурор не прибув, згідно з наявною у матеріалах справи заявою, прокурор просить здійснювати розгляд клопотання без його участі та просить задовольнити клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали в режимі таємниці слідства, слідчий суддя зазначає про таке.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000220 від 07.05.2026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та під час досудового розслідування якого огляд місця події на прибережній території НПП «Нижньосульський» в адміністративних межах с. Мохнач Золотоніського району Черкаської області, під час проведення якого було виявлено та вилучено: заборонене знаряддя лову «Павук», свіжо-виловлену рибу виду: лящ 21 шт., плотва 1 шт., дерев`яний човен зеленого кольору (без назви).

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що речі та предмети, вилучені під час огляду місця події на прибережній території НПП «Нижньосульський» в адміністративних межах с. Мохнач Золотоніського району Черкаської області є доказами у даному кримінальному провадженні.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст.98 КПК України.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя проходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Порядок зберігання арештованого майна визначено положеннями «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000220 від 07.05.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, на майно, вилучене 06.05.2026 під час огляду місця події на прибережній території НПП «Нижньосульський» в адміністративних межах с. Мохнач Золотоніського району Черкаської області, а саме: дерев`яний човен зеленого кольору (без назви).

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000220 від 07.05.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, а саме на рибу виду: лящ 21 шт., плотва 1 шт., вилучену 06.05.2026 під час огляду місця події на прибережній території НПП «Нижньосульський» в адміністративних межах с. Мохнач Золотоніського району Черкаської області, та дозволити її реалізацію.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_5