Справа № 583/1233/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2026 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка клопотання старшого слідчого слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні за № 0003836 від 11.02.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 407, ч.1 ст. 125 КК України, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Велика Писарівка Великописарівського району Сумської області, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в с т а н о в и в:

11.03.2026 старший слідчий слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003836 від 11.02.2026 стосовно ОСОБА_4 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 407, ч.1 ст. 125 КК України.

Клопотання слідчий мотивує існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому вважає, що для запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вказане клопотання погоджене прокурором Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав просить суд його задовольнити, пояснив, що підозра стосовно ОСОБА_4 складена обґрунтовано та законно, оскільки є достатні докази його вини; існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, зазначив, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає у селищі Велика Писарівка, яке знаходиться в зоні активних бойових дій.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив не обирати запобіжний захід, пояснив, що хоче продовжувати військову службу, проживати йому ніде.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив призначити більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання матері.

Суд, заслухавши прокурора, з`ясувавши думку підозрюваного та захисника, розглянувши подане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку.

11.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003836 внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 407, ч.1 ст. 125 КК України.

09.03.2026 о 17 год. 59 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10.03.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 121 КК України.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК). Необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі "Белевитський проти Росії", пункти 111 - 112 рішення від 01.03.2007; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011).

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 5 ст. 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Згідно з п. 3 Постанови ПВС України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року за № 4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Врахування тяжкості злочину має раціональний зміст, оскільки тяжкість свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризики ухилення підозрюваного від слідства, суду (рішення ЄСПЛ «W проти Швейцарії»).

У справі «Москаленко проти України» ЄСПЛ зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Аналогічно у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд враховує, що у даному кримінальному провадженні наявні вагомі докази (висновок службового розслідування військової частини; протоколами допитів свідків та потерпілої, інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності), на підставі яких суд дійшов висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 407, ч.1 ст. 125 КК України, а також враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим: кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , дані про його особу, наявність ризиків, відповідно до ст.177, ст. 182 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в зоні активних бойових дій, що унеможливлює належний зв`язок із підозрюваним, суд вважає, що ці обставини виключають можливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на положення ч. 4 ст.183 КПК України та характер інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, вчиненого із застосуванням насильства, суд дійшов висновку не визначати обвинуваченому розмір застави.

З огляду на вищевикладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливу на свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, суд дійшов переконливого висновку про задоволення клопотання слідчого і застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні за № 0003836 від 11.02.2026 стосовно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0003836 від 11.02.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Велика Писарівка Великописарівського району Сумської області, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто по 07 травня 2026 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 09 березня 2026 року.

Контроль за виконанням ухвали стосовно ОСОБА_4 покласти на старшого слідчого слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 .

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1