УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000616 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки ризики, які були підставами для обрання запобіжного заходу не відпали.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив проти задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 13.03.2026.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України і відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до п. 51 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції від 26.06.1991» Суд визнає, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як мінімум, під час певного проміжку часу…. цей фактор можна рахувати виправданим і необхідним тільки, якщо наявні підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить громадський порядок, і якщо цей порядок дійсно знаходиться під загрозою. Попереднє ув`язнення не повинно передувати покаранню у виді позбавлення волі, не може бути формою очікування обвинувального вироку».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук та Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення.

Судом встановлено, що ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16.10.2020 обвинуваченому ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі 175760 гривень.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 покласти обов`язки, передбачені ст. 94 КПК України, зокрема:

1) прибувати до слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 раз на тиждень щовівторка;

2) не відлучатися із міста Володимир-Волинський Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні,

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку наявності вказаних документів);

6) носити електронний засіб контролю,

7) докласти зусиль для пошуку роботи.

Оскільки було внесено заставу в розмірі 175760 грн, а тому ОСОБА_4 був звільнений з - під варти.

Відповідно до інформації Управління міграційної поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 11.03.2022 перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Устилуг».

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.10.2022 ОСОБА_4 оголошений в розшук та провадження у справі зупинене.

Таким чином, ОСОБА_4 порушив покладені на нього обов`язки при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської обасті від 06.09.2023 ОСОБА_4 оголошено в міжнародний розшук та в порядку визначеному ч. 6 ст. 193 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначено, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 не має постійного джерела доходу, не працює, обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, а тому є достатньо підстав вважати, що перебуваючи на волі він може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, перешкоджати даному кримінальному провадженню.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 порушив покдажені на нього обов`язки при застосуванні раніше обраного запобіжного заходу у вигляді застави, а також переховувався від суду (оголошувався у міжнародний розшук), чим перешкоджав кримінальному провадженню.

Таким чином, існують ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, перешкоджання кримінальному провадженню, а також продовження вчинення кримінальних правопорушень.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків при застосуванні щодо нього раніше обраного запобіжного заходу у вигляді застави та оголошення його в розшук підтверджує, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, а також не зможе запобігти доведеним під час судового розгляду вищенаведеним ризикам, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Сам лише факт, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, має постійне місце реєстрації, без врахування процесуальної поведінки обвинуваченого, який протягом тривалого часу перебував у міжнародному розшуку, не зменшує ризик переховування від суду та не дає суду достатніх підстав для застосування біль м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 в березні 2022 перетнув державний кордон, і маючи реальну можливість добровільно повернутись на територію України в будь-який час, до 12.08.2025 не повернувся в Україну, а був затриманий і примусово доставлений компетентними органами іноземної держави, що свідчить про його свідоме ухилення від суду та перешкоджанню кримінальному провадженню.

Враховуючи, що судове провадження не завершено до спливу строку тримання під вартою та визначенні ст. 177 КПК України ризики, котрі були підставами для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду кримінального провадження не відпали, а тому відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає заставу, оскільки обвинуваченому раніше обирався запобіжний захід у вигляді застави, який ним був порушений.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 197, 331 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Хсеке, Сирійської Арабської Республіки, громадянина Сирійської Арабської Республіки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 09.03.2026.

Строк дії ухвали щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 закінчується о 24 годині 07.05.2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1