Справа № 932/1359/26
Провадження № 1-кс/932/1341/26
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

6 березня 2026 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, не одруженого, дітей не має, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, оператора відділення радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами взводу радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», зареєстрованого та який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

у с т а н о в и л а:

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорськ, ОСОБА_6 подав погоджене із прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Солдат ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем за мобілізацією, перебуваючи на посаді оператора відділення радіоелектронної боротьби з безпілотними літальними апаратами взводу радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів і начальників та без поважних причин, 05.07.2025 самовільно залишив місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 та ухилився від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до моменту поки не був затриманий слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорськ, в порядку 191 КПК України на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра про надання дозволу на затримання, тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче правопорушення.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, матеріалами службового розслідування та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, 3-х ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому просить слідчого суддю обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань установлено, що 01.08.2025 зареєстроване кримінальне провадження №0040721 за ч. 5 ст. 407 КК України, у межах якого подане клопотання.

30.01.2026 стосовно ОСОБА_5 складене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

05.02.2026 ОСОБА_5 оголошено в розшук.

15.02.2026 досудове розслідування зупинене. 05.03.2026 досудове розслідування відновлене.

05.03.2026 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 191 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

05.03.2026 ОСОБА_5 під особистий розпис в присутності захисника ОСОБА_4 вручене повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

З долучених до клопотання матеріалів та наданих судді пояснень вбачається, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, особою з інвалідністю не визнавався, не одружений, дітей не має. Підозрюваний не має будь-яких джерел доходу.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечив. Визнав факт самовільного залишення 05.08.2025 місця розташування військової частини у АДРЕСА_2 . Вчинив це через стан здоров`я та необхідністю доглядати дідуся інваліда 2 групи. Стверджував про бажання продовжити проходити службу у Збройних Силах України.

Захисник підтримав позицію підзахисного. Просив врахувати відсутність притягнення раніше підозрюваного до кримінальної відповідальності, визнання провини, бажання у подальшому продовжити проходити військову службу. Просив визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у мінімально встановленому законодавством розмірі.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та копії долучених до нього матеріалів, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи клопотання, захисника і підозрюваного, слідча суддя вважає, що воно підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Слідча суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України підтверджується допитами свідків, матеріалами службового розслідування та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

При цьому слідча суддя враховує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Отже, незалежно від подальшої юридичної кваліфікації дій підозрюваного, на сьогодні є достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_5 може бути причетним до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України.

Підозрюваний ОСОБА_5 є військовослужбовцем, що свідчить про наявність спеціальних навичок із маскування, володіння спеціальною зброєю.

Підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, але не має стійких соціальних зв`язків та джерел доходів.

Слідча суддя вважає, що під час розгляду клопотання слідчим доведено, що на сьогодні існують заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки поданими матеріалами підтверджується, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, має навички, які можуть сприяти переховуванню від органів досудового розслідування та суду та продовжити вчиняти аналогічні правопорушення.

При цьому недоведеним у судовому засіданні є ризик впливати на інших учасників кримінального провадження.

Отже, враховуючи вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, ризики, доведені у судовому засіданні, слідча суддя вважає, що на цьому етапі досудового розслідування застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім і не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки він не буде обмежений у свободі пересування та комунікації з іншими особами.

Ураховуючи викладене, вважаю, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити, обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів із визначенням розміру застави з дотриманням вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177-178, 182-184, 186, 193-194, 196-197, 309-310 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк) Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорськ, ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, але не більше строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання 5 березня 2026 року.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України, з дотриманням п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити заставу у вигляді 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 199680 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) гривень, які необхідно внести до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатися із місця, визначеного для несення військової служби, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали до 3 травня 2026 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений о 08:20 годині 09.03.2026.

Слідча суддя ОСОБА_1