Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4595/26
Номер провадження 1-кс/711/1451/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого начальником відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000111 від 08.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого охоронцем гаражного кооперативу №9, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.189, КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», на 60 днів, межах строку досудового розслідування, без визначення застави.

Клопотання обґрунтовує тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 08.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-1, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.309 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що на початку червня 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, житель м. Олександрії Кіровоградської області, ОСОБА_5 , не займаючись і не бажаючи займатись суспільно-корисною працею, настирливо виношуючи наміри щодо здійснення злочинної діяльності з метою збагачення за рахунок чужої власності, достовірно знаючи про введення із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на всій території України воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, обрав предметом протиправних посягань чуже майно, а способом заволодіння ним висунення власникам вимог передачі належного їм майна чи права на майно з погрозою застосування насильства над власниками та застосуванням такого насильства.

Ставши на шлях реалізації своїх злочинних намірів, ОСОБА_5 , усвідомлюючи неможливість їх втілення одноособово, розробивши загальний план злочинної діяльності, залучив до здійснення злочинного задуму у якості співучасника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначивши чітку роль кожного в досягненні результату злочинної діяльності.

Поінформувавши вказаних осіб, щодо своїх злочинних намірів, ОСОБА_5 запропонував вказаним особам спільну участь у їх реалізації шляхом вчинення вимагання із застосуванням при цьому до власників майна насильницьких дій та погроз вчинення насильницьких дій.

Усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_5 , спонукані корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , надали свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно до заздалегідь обумовленого плану злочинної діяльності групи, обрав ОСОБА_9 та її цивільного чоловіка ОСОБА_10 , як осіб до яких можна вчинити вимогу з погрозою застосування насильства, а підставою вимог - нібито невиконане фінансове зобов`язання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перед ОСОБА_11 .

Так, 17.06.2025, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , спонукані злочинним умислом і корисливим мотивом, реалізуючи свій злочинний план, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, прибули на зустріч із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

У ході спілкування ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , повідомили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про необхідність виплати ними їм грошових коштів в розмірі 4400 (чотири тисячі чотириста) доларів США в якості оплати боргу, який виник у них перед їх спільним знайомим - ОСОБА_11 з того часу, коли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 взяли у нього в борг грошові кошти в розмірі 1300 (одна тисяча триста) доларів США під виплату 10% від суми боргу щомісячно та під заставу належного їм автомобіля «Lincoln Town Car».

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповіли, що у них на даний момент немає такої суми у відповідь на що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 почали висловлювати погрози нанесення їм тілесних ушкоджень та здійснення фізичної розправи над ними в разі відмови від повернення коштів.

Того ж дня, 17.06.2025 здійснюючи психологічний тиск на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом демонстрації фізичної переваги, що супроводжувалась озвученням вказаних погроз, які ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сприймали як реальні, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підштовхнули перших до укладання нової угоди щодо закладення ще одного автомобіля, який на той момент був у них в користуванні, марки «Medsedes-Benz С300» д.н.з. НОМЕР_1 нібито третій особі - ОСОБА_8 , який діяв на виконання власної ролі відповідно до заздалегідь обумовленого плану діяльності злочинної групи, за грошові кошти в розмірі 2200 (дві тисячі двісті) доларів США під 10% щомісячної виплати.

Отримавши від ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 2200 доларів США в якості оплати за отримання ним автомобіля «Medsedes-Benz С300» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на вимогу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 передали їм їх в якості часткового погашення боргу за автомобіль «Lincoln Town Car».

Наступного дня, 18.06.2025, у невстановлений в ході досудового розслідування час але не пізніше 20 год. 50 хв., ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, прибули до місця проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і озвучивши їм вимогу повернення решти грошових коштів, а саме 2200 (дві тисячі двісті) доларів США.

Дізнавшись від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 що такими коштами вони не володіють, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , на виконання заздалегідь обумовленого злочинного плану, шляхом озвучення погроз фізичною розправою та/або нанесення тілесних ушкоджень змусили перших сісти до них в автомобіль та, коли вони підкорились даній вимозі, вивезли їх у невстановлене в ході досудового розслідування місце, що являє собою лісосмугу за межами м. Олександрії Олександрійського району Кіровоградської області.

По дорозі до місця призначення, ОСОБА_7 , на виконання власної ролі у злочинному плані групи, за відома та згоди інших учасників групи, перебуваючи в салоні автомобіля, почав наносити удари кулаками в область голови та тулуба ОСОБА_10 , подавлюючи таким чином його волю, здійснюючи фізичний тиск на нього та психологічний тиск на його цивільну дружину ОСОБА_9 . Прибувши на місце призначення, ОСОБА_7 продовжив нанесення ударів кулаками в область щелепи ОСОБА_10 , що супроводжувались вимогами ОСОБА_5 щодо пошуку та передачі грошових коштів.

Перебуваючи у вказаній лісосмузі, вчиняючи вищевказані дії, направлені на фізичний та психологічний тиск потерпілих, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 змусили ОСОБА_9 шляхом використання належного їй мобільного телефону з доступом до мережі інтернет скористатись послугами онлайн-установ та отримати гроші в кредит для розрахунку з ними. Таким чином, ОСОБА_9 взяла 3 (три) кредити на загальну суму 64000 (шістдесят чотири тисячі гривень), які перерахувала на надані ОСОБА_7 підконтрольні йому банківські картки 18.06.2025 о 20 год. 51 хв., о 22 год. 12 хв. та о 23 год. 16 хв. відповідно, розрахувавшись таким чином за автомобіль «Lincoln Town Car» повністю.

У подальшому, 28.08.2025, потерпіла ОСОБА_9 зустрілась з ОСОБА_5 який, діючи на виконання власної ролі у злочинному плані групи, повідомив, що для того, щоб отримати автомобіль «Medsedes-Benz С300» д.н.з. НОМЕР_1 вона та її цивільний чоловік ОСОБА_10 мають виплатити йому загальну суму в розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США, з яких 3500 (три тисячі п`ятсот) доларів це їхні гроші «за роботу», а решта - за сам автомобіль.

Після цього, 06.09.2025 о 14 год. 15 хв. у приміщенні піцерії «San Remo», що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, пл. Соборна, буд. 7, відбулась зустріч потерпілої ОСОБА_9 з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які, діючи на виконання власної ролі у злочинному плані групи, повторили вимогу передачі їм грошових коштів у вищевказаному розрахунку, що супроводжувались погрозами ОСОБА_7 в нанесенні ОСОБА_9 тілесних ушкоджень шляхом підпалу. Пізніше, у ході цієї ж зустрічі суму «за роботу» ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було зменшено до 2000 (двох тисяч) доларів США.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілою ОСОБА_9 чи її близькими родичами (вимагання), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , вчиненого з поєднанням насильства, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

2. Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що на початку серпня 2025 року, але не пізніше 07.08.2025, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи реалізацію свого плану злочинної діяльності, залучив до реалізації злочинного задуму в якості співучасників ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визначивши чітку роль кожного в досягненні результату злочинної діяльності.

Поінформувавши вказаних осіб, щодо своїх злочинних намірів, ОСОБА_5 запропонував останнім спільну участь у їх реалізації шляхом вчинення вимагання із застосуванням при цьому до власників майна насильницьких дій та погроз вчинення насильницьких дій.

Усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_5 , спонукані корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 надали свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , відповідно до заздалегідь обумовленого плану злочинної діяльності групи, визначив ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_7 як особу до якої можна вчинити вимогу з погрозою застосування насильства та/або насильство з метою отримання належного йому майна чи права на майно, а підставою вимог нібито існуюче фінансове зобов`язання (борг) ОСОБА_14 перед ОСОБА_12 .

Так, 07.08.2025, близько 19 год. 30 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_12 , спонукані злочинним умислом і корисливим мотивом, реалізуючи свій злочинний план відповідно до заздалегідь розподілених ролей, прибули на зустріч із ОСОБА_14 .

У ході спілкування ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_12 , повідомили ОСОБА_14 про необхідність виплати ним їм грошових коштів в розмірі 27000 (двадцять сім тисяч) гривень в якості оплати боргу, який нібито виник у нього перед ОСОБА_12 . В разі відмови від виплати «боргу», ОСОБА_5 та ОСОБА_13 погрожували нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_14 .

У подальшому, 20.08.2025 , близько 18 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_12 , на автомобілі Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 знову прибули на зустріч з ОСОБА_14 та запросили сісти до них в автомобіль, на заднє сидіння, де знаходився ОСОБА_13 .

Коли ОСОБА_14 сів в автомобіль, ОСОБА_13 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, почав наносити удари кулаками в область шиї та грудей ОСОБА_14 , таким чином здійснюючи фізичний вплив на нього, що супроводжувався психологічним тиском з боку ОСОБА_13 та ОСОБА_5 , які були направлені на отримання від ОСОБА_14 грошових коштів якості оплати неіснуючого боргу, сума якого на той момент зросла до 30000 (тридцяти тисяч) гривень.

У подальшому, 25.09.2025, о 15 год. 40 хв., перебуваючи біля ТЦ «Grand Plaza», що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, просп. Соборний, буд. 77, ОСОБА_14 зустрівся з ОСОБА_5 , який на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , повідомив, що ОСОБА_14 має виплатити їм хоча б половину боргу, щоб він ( ОСОБА_5 ) утримав ОСОБА_13 від нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 .

У подальшому, 26.09.2025 , близько 18 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_12 , на автомобілі Nissan Altima д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_13 знову прибули на зустріч з ОСОБА_14 та запросили сісти до них в автомобіль, на заднє сидіння, де знаходився ОСОБА_5 .

Після того як ОСОБА_14 сів в автомобіль, ОСОБА_13 та ОСОБА_5 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, у зв`язку з невиплатою ОСОБА_14 грошових коштів в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень запропонували йому як альтернативу виплаті коштів фактичну передачу у власність ОСОБА_13 права володіння та користування земельною ділянкою в обслуговуючому кооперативі садово-городньому товаристві «Івушка» (ОК СГТ «Івушка»), розташованою за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Виноградна, буд. 24 на території м. Олександрія, що належить дружині ОСОБА_14 - ОСОБА_15 .

Коли на вищевказані умови ОСОБА_14 не погодився, ОСОБА_13 та ОСОБА_5 вивезли ОСОБА_14 у невстановлене в ході досудового розслідування місце, що являє собою лісосмугу за межами м. Олександрія, Олександрійського району, Кіровоградської області, де вийшовши з автомобіля, діючи за попередньою змовою, відповідно до заздалегідь обумовленого з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, з метою здійснення психологічного тиску на ОСОБА_14 , ОСОБА_13 продемонстрував йому предмет, зовні схожий на гумовий кийок, який дістав з багажника автомобіля, а ОСОБА_5 продемонстрував за власним поясом предмет зовні схожий на пістолет.

Отримавши остаточну відмову ОСОБА_14 від передачі права власності на вищевказану земельну ділянку, ОСОБА_5 , взявши до рук гумовий кийок у ОСОБА_13 , почав наносити ним удари по задній частині обох стегон ОСОБА_14 , внаслідок чого останні отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обох стегон, що супроводжувалось вимогами ОСОБА_13 та ОСОБА_5 щодо передачі грошових коштів або права власності на земельну ділянку.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні вимоги передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_14 , вчиненого повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_14 , вчиненого з поєднанням насильства, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

3. Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що влітку 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи реалізацію свого плану злочинної діяльності, залучив до реалізації злочинного задуму в якості співучасників ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , визначивши чітку роль кожного в досягненні результату злочинної діяльності.

Поінформувавши вказаних осіб, щодо своїх злочинних намірів, ОСОБА_5 запропонував останнім спільну участь у їх реалізації шляхом вчинення вимагання із застосуванням при цьому до власників майна насильницьких дій та погроз вчинення насильницьких дій.

Усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_5 , спонукані корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 надали свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , відповідно до заздалегідь обумовленого плану злочинної діяльності групи, визначив ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_9 та його цивільну дружину ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 як осіб до яких можна вчинити вимогу з погрозою застосування насильства та/або насильство з метою отримання належного їм майна (грошових коштів), а підставою вимог - підозру на здійснення даними особами злочинної діяльності, що полягала у виготовленні та продажі у мережі інтернет підробних документів на території м. Олександрія.

Так, 23.08.2025, близько 15 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , спонукані злочинним умислом і корисливим мотивом, реалізуючи свій злочинний план відповідно до заздалегідь розподілених ролей, прибули на зустріч із ОСОБА_17 .

У ході спілкування ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , повідомили ОСОБА_17 про те, що їм нібито відомо, що він з дружиною займається незаконною діяльністю, що полягає у виготовленні та продаж у мережі інтернет підробних документів, а тому, для того, щоб «працювати безпечно» вони тепер зобов`язані виплачувати їм щомісячно грошові кошти в розмірі 15% від свого доходу від незаконної діяльності.

Отримавши відповідь ОСОБА_17 про те, що вони такою діяльністю більше не займаються, ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, з метою здійснення фізичного та психологічного тиску на ОСОБА_17 , почали почергово та одночасно наносити удари останньому в область голови. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_16 відвезли ОСОБА_17 до ОСОБА_5 , який в ході особистого спілкування повторив вищевказану вимогу ОСОБА_7 та ОСОБА_16 та повідомив, що у разі відмови ОСОБА_17 від даних умов, ОСОБА_7 продовжить наносити йому тілесні ушкодження.

У подальшому, 05.09.2025 близько 01 год. 15 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 телефонував на номер телефону ОСОБА_18 в інтернет - месенджері, а оскільки остання не піднімала слухавку, надіслав на номер телефону голосове повідомлення, в якому погрожував нанесенням їй та її чоловіку ОСОБА_17 тілесних ушкоджень, пошкодженням майна (вікон будинку, де вони проживали), а також фізичною розправою над ОСОБА_17 в разі її відмови вийти на вулицю щоб поспілкуватись з ним.

Розцінюючи погрози ОСОБА_7 як реальні, побоюючись за життя та здоров`я своє та свого чоловіка, а також за цілісність майна, Нікель ( ОСОБА_19 ) зустрілась з ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , які, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, з метою здійснення фізичного та психологічного тиску на неї та ОСОБА_17 , застосували відносно неї газовий балончик сльозогінної дії та повідомили вимогу того, щоб вона була завжди з ними на зв`язку і те, що є необхідність її зустрічі з ОСОБА_5 , на що остання вимушено погодилась.

У подальшому, 09.09.2025 ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , спонукані злочинним умислом і корисливим мотивом, реалізуючи свій злочинний план відповідно до заздалегідь розподілених ролей, прибули на зустріч із ОСОБА_18 .

У ході спілкування ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, повідомили ОСОБА_18 , що у разі, якщо вона, її чоловік і його брат будуть продовжувати займатись протиправною діяльністю, направленою на виготовлення та продаж підробних документів, то вони мають надавати їм відсоток від свого доходу від такої діяльності.

Отримавши відповідь ОСОБА_18 про те, що такою діяльністю вони займатись не планують, ОСОБА_5 та ОСОБА_13 повідомили, що якщо їм стане відомо про те, що вони почали такою діяльністю займатись і не поставили їх про це до відома та не заплатили частину доходу, то ОСОБА_7 за їх відома та згоди продовжить їх переслідувати з метою отримання грошових коштів.

У подальшому, 01.12.2025 о 16 год. 26 хв. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , спонуканий злочинним умислом і корисливим мотивом, реалізуючи свій злочинний план відповідно до заздалегідь розподілених ролей, перебуваючи за кермом автомобіля Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 зустрівся з ОСОБА_17 , до яких о 16 год. 51 хв. приєднався ОСОБА_13 .

Зупинившись в одному із дворів житлових багатоквартирних будинків в м. Олександрії, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, о 16 год. 58 хв. 01.12.2025, ОСОБА_5 вийшов з автомобіля та тимчасово пішов у невідомому напрямку, а ОСОБА_13 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , за вказівкою ОСОБА_5 , почав спілкування з ОСОБА_17 щодо необхідності передачі останнім грошових коштів.

Так у ході даного спілкування ОСОБА_13 повідомив, що у нього нібито є свідок того, що ОСОБА_17 реально продовжує займатись вищевказаною протиправною діяльністю, а тому останній має передати йому грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США в якості оплати факту здійснення своєї протиправної діяльності, а в разі відмови він та його цивільна дружина систематично отримуватимуть тілесні ушкодження від ОСОБА_7 та/або нього особисто.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілими ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , з погрозою пошкодження їхнього майна (вимагання), вчиненого повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , вчиненого з поєднанням насильства, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

4. Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що на початку листопада 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи реалізацію свого плану злочинної діяльності, залучив до реалізації злочинного задуму в якості співучасників ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , визначивши чітку роль кожного в досягненні результату злочинної діяльності.

Поінформувавши вказаних осіб, щодо своїх злочинних намірів, ОСОБА_5 запропонував останнім спільну участь у їх реалізації шляхом вчинення вимагання із застосуванням при цьому до власників майна насильницьких дій та погроз вчинення насильницьких дій.

Усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_5 , спонукані корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_12 надали свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , відповідно до заздалегідь обумовленого плану злочинної діяльності групи, визначив ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_13 як особу, до якої можна вчинити вимогу з погрозою застосування насильства та/або насильство з метою отримання належного йому майна (грошових коштів), а підставою вимог - підозру на здійснення даною особою злочинної діяльності, а саме здійснення збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Олександрія.

Так, вдень 13.11.2025, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_21 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , спонуканий злочинним умислом і корисливим мотивом, прибув на зустріч із ОСОБА_22 та одразу наніс йому удар кулаком в область черевної порожнини, висловивши претензію в тому, що останній нібито є продавцем наркотичних засобів.

Отримавши негативну відповідь від ОСОБА_22 , ОСОБА_21 надав йому вказівку сідати до нього в автомобіль, після чого відвіз його у невстановлене ході досудового розслідування точне місце, у приміщення житлової квартири, де, на виконання власних ролей в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , їх чекали ОСОБА_7 та ОСОБА_5 для продовження спілкування з ОСОБА_22 .

У ході спілкування ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_20 , в присутності та за мовчазної підтримки ОСОБА_21 , повідомили ОСОБА_22 про те, що їм нібито відомо, що він здійснює збут наркотичних речовин на території м. Олександрії, а тому, для «подальшого спокійного життя» він має заплатити грошові кошти, розмір суми яких озвучить ОСОБА_21 .

Покинувши приміщення даної квартири, ОСОБА_21 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , повідомив ОСОБА_22 про необхідність виплати ним грошових коштів в розмірі 3000 (трьох тисяч) доларів США для забезпечення його подальшої безпеки.

У подальшому, 14.11.2025 о 15 год. 19 хв., ОСОБА_22 зустрівся з ОСОБА_21 біля кафе «Chef-Chick», що знаходиться по вул. Софіївській в м. Олександрії, який з метою продовження реалізації заздалегідь обумовленого з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , повідомив, що нібито домовився з іншими учасниками групи про зменшення суми грошових коштів, яку має їм заплатити ОСОБА_22 до 1500 (однієї тисячі п`ятисот) доларів США.

Переслідуючи мету незаконного збагачення в рамках заздалегідь обумовленого з іншими учасниками групи плану злочинної діяльності, ОСОБА_21 висловлював погрози ОСОБА_22 нанесенням тілесних ушкоджень ним особисто або ОСОБА_7 , в разі не виплати ним вказаних коштів частково чи повністю, здійснюючи таким чином на останнього психологічний тиск, внаслідок чого ОСОБА_22 здійснив переказ грошових коштів в розмірі 500 (п`ятсот) гривень на банківську картку « НОМЕР_4 », надану ОСОБА_21 , таким чином виплативши частину неіснуючого боргу перед ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_5 та ОСОБА_21 .

У подальшому, 28.11.2025 о 16 год. 05 хв., ОСОБА_22 зустрівся з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , біля гриль-бару «Дикий Кабан», що знаходиться за адресою м. Кіровоградська область, м. Олександрія, просп. Соборний, буд. 92, які, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , повідомили, що ОСОБА_22 має можливість прямо зараз виплатити їм грошові кошти в розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США для вирішення питання власної безпеки. Дізнавшись, що такими грошима ОСОБА_22 не володіє, вони запропонували йому придбати побутову техніку для них в кредит в магазині «Комфі», на що останній вимушено погодився та вирушив додому по паспорт громадянина України, який був необхідний для оформлення кредиту.

Того ж дня, 28.11.2025 о 17 год. 22 хв. ОСОБА_22 повернувся до попереднього місця біля гриль-бару «Дикий Кабан», де знаходились ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , які, з метою продовження реалізації заздалегідь обумовленого з іншими учасниками групи плану злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_21 , діючи спільно та узгоджено, продовжили наполягати на наявності у них інформації про те, що ОСОБА_22 здійснює збут наркотичних речовин, за що має борг перед ними, здійснюючи таким чином на останнього психологічний тиск, що супроводжувався фізичним тиском, який здійснював ОСОБА_7 шляхом відтягування аксесуару у вигляді сережки, яка знаходилася у вусі ОСОБА_22 , що супроводжувалось погрозами нанесення тілесних ушкоджень, в тому числі відриву вуха. Отримавши завдяки своїм неправомірним діям вимушену згоду ОСОБА_22 на придбання побутової техніки в кредит з їх подальшою передачею ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , дані особи на автомобілі Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_7 вирушили до магазину «COMFY», що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, пл. Соборна, буд. 2, куди увійшли о 17 год. 38 хв.

Однак у подальшому, перебуваючи у приміщенні вищевказаного магазину, спроби придбати побутову техніку в кредит не вдались у зв`язку з відмовою банківських установ у наданні кредиту ОСОБА_22 , після чого, ОСОБА_7 з метою продовження реалізації заздалегідь обумовленого з іншими учасниками групи плану злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , повідомив ОСОБА_22 що тепер свій «борг» він віддаватиме працюючи різноробочим у визначеному ним банному комплексі.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_22 (вимагання), вчиненого повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_22 , вчиненого в умовах воєнного стану, вчиненого з поєднанням насильства, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

5. Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що на початку листопада 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи реалізацію свого плану злочинної діяльності, залучив до реалізації злочинного задуму в якості співучасників ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , визначивши чітку роль кожного в досягненні результату злочинної діяльності.

Поінформувавши вказаних осіб, щодо своїх злочинних намірів, ОСОБА_5 запропонував останнім спільну участь у їх реалізації шляхом вчинення вимагання із застосуванням при цьому до власників майна насильницьких дій та погроз вчинення насильницьких дій.

Усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_5 , спонукані корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_12 надали свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , відповідно до заздалегідь обумовленого плану злочинної діяльності групи, визначив ОСОБА_23 ІНФОРМАЦІЯ_14 як особу, до якої можна вчинити вимогу з погрозою застосування насильства та/або насильство з метою отримання належного йому майна (грошових коштів), а підставою вимог - підозру на здійснення даною особою злочинної діяльності, а саме здійснення збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Олександрія.

Так, 08.11.2025, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_7 та ОСОБА_21 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_20 та ОСОБА_5 , діючи спільно та відповідно до заздалегідь обумовлених ролей в плані злочинної діяльності, спонукані злочинним умислом і корисливим мотивом, зустрілись із ОСОБА_23 поблизу культурно-спортивного комплексу «Ніка», що знаходиться за адресою: м. Олександрія, вул. Шевченка, 58б.

У ході спілкування ОСОБА_7 , в присутності ОСОБА_21 та за його підтримки, з метою здійснення фізичного тиску на ОСОБА_23 , наніс декілька ударів кулаком в область обличчя останнього, висловивши йому претензію в тому, що він нібито є продавцем наркотичних засобів. Отримавши негативну відповідь від ОСОБА_23 на це твердження, ОСОБА_7 продовжив фізичний тиск на нього шляхом нанесення ще декількох ударів.

Через деякий час, того ж дня, 08.11.2025, на місце події приїхав автомобіль Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , в якому знаходився ОСОБА_20 , після чого ОСОБА_24 надали вказівку сідати в автомобіль, якій він підкорився.

У ході спілкування ОСОБА_20 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_21 , на виконання власної ролі відповідно до заздалегідь обумовленого плану діяльності злочинної групи, за висловив останньому претензію в тому, що він нібито є продавцем наркотичних засобів, а тому для уникнення отримання тілесних ушкоджень в якості покарання має виплатити їм грошову суму в розмірі 10000 (десять тисяч) доларів США. Крім цього, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , за їх підтримки, погрожував ОСОБА_25 нанесенням тілесних ушкоджень останньому та його дружині, а також пошкодженням будинку, де вони проживають шляхом підриву за допомогою гранати, здійснюючи таким чином психологічний тиск на нього, а також на підтвердження своїх намірів, з метою посилення фізичного тиску, наносив удари кулаками в область голови та тулубу ОСОБА_23 .

Розцінюючи слова ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 та ОСОБА_5 як реальні, побоюючись за життя та здоров`я свої та своєї дружини, а також цілісність майна, ОСОБА_23 , внаслідок психологічного та фізичного тиску з боку вказаних осіб, вимушено погодився з «боргом», однак повідомив що такої суми не має, після чого його розмір було знижено вищевказаними особами до 6000 (шести тисяч) доларів США за умови виплати частини «боргу» того ж дня.

У подальшому того ж дня, 08.11.2025 дружина ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , обготівкувала в банкоматі АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень, які ОСОБА_23 передав ОСОБА_21 в якості оплати частини неіснуючого боргу перед ОСОБА_20 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_21 .

Наступного дня, 09.11.2025, ОСОБА_21 , на виконання власної ролі відповідно до заздалегідь обумовленого плану діяльності злочинної групи, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_27 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , зустрівся у невстановленому в ході досудового розслідування та місці та у невстановлений в ході досудового розслідування час, із ОСОБА_23 , який передав йому ще 60000 (шістдесят тисяч) гривень, які було попередньо отримано ОСОБА_26 в якості кредитних та обготівковано, відповідно, в якості оплати частини неіснуючого боргу перед ОСОБА_20 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_21 .

Після передачі ОСОБА_21 грошових коштів, ОСОБА_23 повідомив йому, що більше грошей він не має і відсутні можливості для їх отримання, у відповідь на що ОСОБА_21 почав погрожувати ОСОБА_23 прибуттям на місце події ОСОБА_7 , який дотримає свої обіцянки та нанесе тілесні ушкодження ОСОБА_23 та ушкодження його будинку, якщо останній не виплатить решту «боргу».

Розцінюючи погрози ОСОБА_21 як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я, а також цілісність майна, ОСОБА_23 , на вимогу ОСОБА_21 , який діяв за попередньою змовою із ОСОБА_27 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , склав письмову розписку відповідно до якої він продає ОСОБА_21 належний йому автомобіль марки BMW 319і д.н.з. НОМЕР_6 за грошові кошти в сумі 120000 (сто двадцять) тисяч гривень. Таким чином, передавши ОСОБА_21 вказаний автомобіль, ОСОБА_23 оплатив ще частину неіснуючого боргу боргу перед ОСОБА_20 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_21 .

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_23 та його близькими родичами, з погрозою пошкодження їхнього майна (вимагання), вчиненого повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_23 , вчиненого з поєднанням насильства, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

6. Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що в листопаді 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи реалізацію свого плану злочинної діяльності, залучив до реалізації злочинного задуму в якості співучасників ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначивши чітку роль кожного в досягненні результату злочинної діяльності.

Поінформувавши вказаних осіб, щодо своїх злочинних намірів, ОСОБА_5 запропонував останнім спільну участь у їх реалізації шляхом вчинення вимагання із застосуванням при цьому до власників майна насильницьких дій та погроз вчинення насильницьких дій.

Усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_5 , спонукані корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надали свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та ОСОБА_8 , відповідно до заздалегідь обумовленого плану злочинної діяльності групи, визначив ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_15 як особу, до якої можна вчинити вимогу з погрозою застосування насильства та/або насильство з метою отримання належного йому майна (грошових коштів), а підставою вимог - підозру на здійснення даною особою злочинної діяльності, а саме здійснення збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Олександрія.

Так, 23.11.2025, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , діючи спільно та відповідно до заздалегідь обумовлених ролей в плані злочинної діяльності, спонукані злочинним умислом і корисливим мотивом, зустрілись із ОСОБА_28 у приміщенні кафе «У Миши», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де в ході спілкування висловили останньому претензію в тому, що він нібито є продавцем наркотичних засобів, а тому в якості покарання має виплатити їм грошову суму в розмірі 10000 (десять тисяч) доларів США. Крім цього, ОСОБА_20 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , за їх підтримки, повідомив ОСОБА_28 , що у разі відмови від виплати вказаної суми, він отримає тяжкі тілесні ушкодження, а також пошкодження автомобіля, яким він користується, та будинку, де він проживає.

Розцінюючи слова ОСОБА_20 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 як реальні, побоюючись за своє життя, здоров`я та цілісність майна, ОСОБА_28 вимушено погодився з «боргом», однак повідомив що такої суми не має, після чого його розмір було знижено вищевказаними особами до 5000 (п`яти тисяч) доларів США за умови виплати частини «боргу» того ж дня.

У подальшому ОСОБА_20 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 застосували до ОСОБА_28 психологічний тиск шляхом демонстрації фізичної та кількісної переваги, що супроводжувалась вказаними погрозами, підштовхнули ОСОБА_28 до продажу через цифровий сервіс «Дія» належного йому автомобіля марки Audi A5 д.н.з. НОМЕР_7 VIN: НОМЕР_8 нібито третій особі - ОСОБА_8 , який насправді діяв за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , на виконання власної ролі відповідно до заздалегідь обумовленого плану діяльності злочинної групи, за грошові кошти в розмірі 5000 (п`ять тисяч) із можливістю його зворотного викупу за ту ж суму.

Однак оформлення даного правочину через цифровий сервіс «Дія» не вдалось у зв`язку з наявними у ОСОБА_28 обтяженнями, що виникли через його заборгованості мікрофінансовим установам, тому за вказівкою ОСОБА_20 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_28 склав письмову розписку відповідно до якої він бере у ОСОБА_8 в борг грошові кошти в розмірі 3000 (три тисячі) доларів США, під заставу яких залишає власний автомобіль марки Audi A5, д.н.з. НОМЕР_7 .

У подальшому, того ж дня, 23.11.2025 у невстановлений у ході досудового розслідування точний час, перебуваючи на території АЗС «БРСМ», що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Гетьмана Мазепи, буд. 16, передавши ОСОБА_8 свій автомобіль, ОСОБА_28 передав ОСОБА_20 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 отримані від ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 3000 (три тисячі) доларів США., в якості оплати частини неіснуючого боргу перед ними.

Після цього, 03.12.2025 у невстановлений у ході досудового розслідування точний час, але не пізніше 10 год. 42 хв., ОСОБА_28 зустрівся з ОСОБА_8 , передав йому грошові кошти в розмірі 3000 (три тисячі) доларів США та отримав від нього належний йому автомобіль, що зберігався ОСОБА_8 у невстановленому в ході досудового розслідування гаражі гаражного кооперативу № НОМЕР_9 , що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, просп. Соборний, 129.

Водночас ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , на виконання власної ролі відповідно до заздалегідь обумовленого плану діяльності злочинної групи, шляхом здійснення телефонного дзвінка ОСОБА_5 о 10 год. 42 хв. 03.12.2025 повідомив про факт отримання автомобіля ОСОБА_28 , запропонував йому під`їхати до ОСОБА_28 для отримання додаткових грошових коштів від нього та, отримавши згоду, переслідував останнього на власному транспортному засобі аж до моменту прибуття на місце події ОСОБА_7 .

У подальшому, того ж дня, 03.12.2025, о 10 год. 46 хв. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_20 , на виконання власної ролі відповідно до заздалегідь обумовленого плану діяльності злочинної групи, прибув на автомобілі Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_5 на територію автомийки «LuxWash», що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Гетьмана Мазепи, буд. 16а, та побіг до ОСОБА_29 , який побачивши ОСОБА_7 почав тікати.

У цей час на місце події прибули ОСОБА_20 та ОСОБА_5 , які, разом із ОСОБА_7 , з метою продовження реалізації плану злочинної діяльності групи, почали розмову із ОСОБА_29 , у ході якої здійснювали на нього психологічний тиск, направлений на отримання від нього решти «боргу», а саме грошових коштів в розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, що супроводжувалось погрозами та демонстрацією фізичної та кількісної переваги.

Внаслідок даного тиску, сприймаючи погрози реальними та побоюючись за своє життя, здоров`я та цілісність майна, того ж дня, 03.12.2025 ОСОБА_30 , перебуваючи у приватного нотаріуса оформив генеральну довіреність на належний йому автомобіль марки Audi A5 д.н.з. НОМЕР_7 VIN: НОМЕР_8 на ім`я третьої особи, фактично продавши його таким чином за грошові кошти в розмірі 9000 (дев`ять тисяч) доларів США.

Отримавши грошові кошти за продаж автомобіля, ОСОБА_29 повністю виконав вимоги ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_20 передавши їм 2000 (дві тисячі) доларів США в якості оплати частини неіснуючого боргу перед ними.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_29 , з погрозою пошкодження його майна (вимагання), вчиненого повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_29 , вчиненого з поєднанням насильства, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

7. Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що в приблизно в кінці квітня 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи реалізацію свого плану злочинної діяльності, залучив до реалізації злочинного задуму в якості співучасників ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , визначивши чітку роль кожного в досягненні результату злочинної діяльності.

Поінформувавши вказаних осіб, щодо своїх злочинних намірів, ОСОБА_5 запропонував останнім спільну участь у їх реалізації шляхом вчинення вимагання із застосуванням при цьому до власників майна насильницьких дій та погроз вчинення насильницьких дій.

Усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_5 , спонукані корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 надали свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , відповідно до заздалегідь обумовленого плану злочинної діяльності групи, визначив ОСОБА_31 ІНФОРМАЦІЯ_16 як особу, до якої можна вчинити вимогу з погрозою застосування насильства та/або насильство з метою отримання належного йому майна (грошових коштів), а підставою вимог нібито існуюче боргове зобов`язання ОСОБА_32 перед ОСОБА_33 .

Так, 23.11.2025, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , діючи спільно та відповідно до заздалегідь обумовлених ролей в плані злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , спонукані злочинним умислом і корисливим мотивом, зустрілись із ОСОБА_34 , повідомивши йому що він має боргове зобов`язання у розмірі 200 (двісті) доларів США, а оскільки він уже тривалий час його не виконує, тому тепер він протягом найближчих трьох днів має віддати їм 2000 (дві тисячі) доларів США. Крім цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , повідомили ОСОБА_35 , що у разі відмови від виплати вказаної суми, він отримає тілесні ушкодження, а також пошкодження квартири, де він проживає.

На підтвердження своїх слів та намірів, на виконання власної ролі у вищевказаному плані злочинної діяльності групи, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_20 та ОСОБА_5 , почав наносити удари ОСОБА_35 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому носа, перелому двох пальців правої ноги.

Після цього, 24.11.2025 та 25.11.2025, ОСОБА_7 , на виконання власної ролі у вищевказаному плані злочинної діяльності групи, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_20 та ОСОБА_5 , шляхом кидання каміння у вікна квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , пошкодив скло трьох вікон балкону та двох вікон кімнат вказаної квартири. У подальшому, сума неіснуючого боргу ОСОБА_32 перед ОСОБА_20 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виросла до 3000 (трьох тисяч) доларів США.

Так, 13.01.2025 близько 15 год. 50 хв. ОСОБА_36 зустрівся із ОСОБА_20 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та на їх вимогу передав їм грошові кошти в розмірі 3000 (три тисячі) доларів США, в якості оплати неіснуючого боргу перед ними, після чого останні були затримані працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_34 , з погрозою пошкодження його майна (вимагання), вчиненого повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_35 , вчиненого з поєднанням насильства, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

8. Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений під час досудового розслідування час але не пізніше 02 год. 42 хв. 14.01.2026, у невстановленому в ході досудового розслідування місці за невстановлених обставин, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу в порушення вимог п.п.1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992 р., «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 р., за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав та зберігав в обраному ним місці, а саме в салоні автомобіля, яким користується, 1 (один) предмет, зовні схожий на пістолет та 8 (вісім) предметів, зовні схожих на патрони (набої) до пістолету.

В подальшому, в ході досудового розслідування, а саме в період часу з 02 год. 42 хв. до 03 год 23 хв 14.01.2026, працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького було проведено обшук автомобіля BMW моделі 535i, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_10 vin: НОМЕР_11 (сувенірний д.н.з. НОМЕР_12 ), який перебуває у власності ОСОБА_37 (дружини ОСОБА_5 ), та яким фактично користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого в задній частині підлокітника було виявлено та вилучено:

- 1 (один) предмет, зовні схожий на пістолет, який відповідно до висновку експерта №СЕ-19/112-26/1177-БЛ від 28.01.2026, являється нарізною короткоствольною вогнепальною зброєю - самозарядним пістолетом системи Макарова (ПМ), калібру 9х18 мм, серійний номер на магазині НОМЕР_13 , промислового виготовлення, виробництва СРСР, придатний до стрільби.

- 8 (вісім) предметів, зовні схожих на патрони (набої) до пістолету, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/112-26/1177-БЛ від 28.01.2026, являються боєприпасами - 9-мм (9х19 мм), пістолетними патронами з кулями зі сталевим сердечником, промислового виготовлення, які можуть використовуватись для стрільби з пістолетів Макарова (ПМ), автоматичних пістолетів Стечкіна (АПС), пістолетів ФОРТ-12, ФОРТ-14, Форт-17 та ін. Дані патрони придатні для стрільби.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні придбання та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Отже, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні вимог передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілими чи їх близькими родичами, з погрозою пошкодження їхнього майна (вимагання), вчинених повторно, вчинених за попередньою змовою групою осіб, вчинених з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілим, вчинених з поєднанням насильства, вчинених в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189 Кримінального кодексу України, а також у придбанні та зберіганні вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України.

Так, на підставі зібраних під час досудового розслідування доказів у вказаному кримінальному провадженні, у порядку ст.ст.276 278 КПК України про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України було повідомлено: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Олександрія Кіровоградської області, громадянину України, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому.

Вина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході проведення досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, копії яких додаються до клопотання, а саме: протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами допиту потерпілих, протоколами впізнання осіб за фотознімками та іншими зібраними на даний час матеріалами провадження.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

15.01.2026 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 13.03.2026 включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

10.03.2026 слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.05.2026, без визначення застави.

Таким чином 08.05.2026 спливає строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , однак завершити досудове розслідування в даному кримінальному провадженні до вказаного часу не є можливим, оскільки для всебічного, повного й неупередженого розслідування всіх обставин кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме:

- підготувати клопотання про тимчасові доступи до речей та документів, отримати та реалізувати ряд ухвал про отримання тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні банківських установ;

- після проведення вище вказаних тимчасових доступів провести огляди та аналіз отриманої інформації;

- здійснити процедуру зняття грифу секретності з клопотань, доручень, ухвал суду, постанов прокурора про проведення негласних (слідчих) розшукових дій та долучити їх до матеріалів кримінального провадження;

- встановити та допитати інших осіб у якості свідків, яким можуть бути відомі обставини злочинної діяльності підозрюваних;

- призначити проведення та отримати висновок судової експертизи відео-, звукозапису, за результатами якої прийняти рішення щодо кола осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення;

- провести додаткові допити потерпілих про відомі їм обставини скоєння щодо них кримінальних правопорушень;

- у повному обсязі зібрати характеризуючі дані на кожного з підозрюваних;

- отримати висновки експертів за результатами проведення судових комп`ютерно-технічних експертиз мобільних терміналів підозрюваних, вилучених під час проведення обшуків;

- передати речові докази на відповідальне зберігання відповідним суб`єктам (камера зберігання, банківська установа);

- виконати інші слідчі (процесуальні) дії у проведенні яких виникне необхідність;

- скласти, погодити та повідомити фігурантам про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень;

- повторно допитати підозрюваних, з урахуванням кінцевої підозри, у даному кримінальному провадженні;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України, а саме ознайомити сторону захисту (на даний момент 7 підозрюваних та 8 захисників) та потерпілих (на даний момент 9 осіб) із матеріалами кримінального провадження;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

На виконання зазначеного обсягу роботи потрібен додатковий термін не менше двох місяців, в зв`язку з чим виникла необхідність у порушенні клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

На даний час необхідність в раніше застосованому щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжному заході у вигляді тримання під вартою не відпала, оскільки заявлені раніше ризики до вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися.

З урахуванням наявності вищезазначених вагомих доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, міри покарання, а також особи підозрюваного та її бажання уникнути кримінальної відповідальності, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, які продовжують мати місце і на даний час:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України можливість підозрюваного ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Так, маючи при цьому всі можливості та засоби, за відсутності стійких соціальних зв`язків, зокрема у вигляді офіційного (легального) постійного місця роботи, підозрюваний може ухилитись від явки до слідчого, прокурора або суду.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.189 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, оскільки за їх вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. Усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на свідків, експертів, у цьому ж кримінальному провадженні.Встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення, можливе в тому числі шляхом проведення допитів та інших слідчих (розшукових) дій за участі мешканців Олександрійського району Кіровоградської області.

Зважаючи на обставини, встановлені у ході досудового розслідування, у сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що для мінімізації негативних наслідків для себе, підозрюваний, використовуючи вплив на учасників кримінального провадження з метою зміни їх показів або перешкоджання безпосереднього дослідження судом їх показів як це передбачено ст. 3 КПК України, має можливість незаконно впливати на свідків.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його «вразливій» стадії;

- п.4 ч.1 ст.177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини скоєння підготовки до злочину та обставини, необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні, у тому числі інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти чи об`єкти, що мають значення;

- п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Так, на даний час протиправні дії, підозрюваного викриті з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку із чим останній може вчинити протиправні дії на продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам передбаченим ст.177 КПК України, останньому необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як такого, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в рамках даного кримінального провадження.

У відповідності до практики Європейського суду, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому, не можуть бути визначальними при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак, ОСОБА_5 офіційного місця роботи не має, інформація щодо наявних у нього дітей або інших осіб на утриманні відсутня, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, у зв`язку із чим, вищевказані ризики є реальними та обґрунтованими.

По справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, в даному випадку переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до слідчого, прокурора та суд на першу вимогу. Крім того, обирати запобіжний захід відносно підозрюваного домашній арешт недоцільно, оскільки перебуваючи під домашнім арештом зможе переховування від органів досудового розслідування та/або суду та в цілому вказаний захід не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та пояснив, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000111 від 08.08.2025. В даному провадженні повідомлено про підозру семи особам. Зокрема ОСОБА_5 , який фігурує у семи епізодах. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 189 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, оскільки за їх вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. Усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини скоєння підготовки до злочину та обставини, необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні, у тому числі інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти чи об`єкти, що мають значення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Так, на даний час протиправні дії, підозрюваного викриті з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку із чим останній може вчинити протиправні дії на продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється. З урахуванням викладеного, просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Окремо, прокурор додав, за 17.12.2025 є розмова між ОСОБА_5 та ОСОБА_38 по телефону, де ОСОБА_5 шукає, хто написав заяву.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала думку прокурора та просила задовольнити клопотання.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не погодився з обґрунтованістю підозри, зокрема із плином часу ступінь ризиків зменшується, дослідивши клопотання підтверджує, що воно не змінилося. Вважає, що НСРД не підтверджено наявністю дозволених ухвал. Доказова база ще не відкрита, можливо і не існує. Вказала про право суду щодо застосування застави. Також не доведено, що до ОСОБА_5 не можна застосувати більш м`якого запобіжного заходу. Ісі підозрювані доставлялися разом, утримувалися в одному приміщенні вказує про відсутність тиску одних на одного. Додала, що підозрюваний має на утриманні дитину. Просить застосувати цілодобовий домашній арешт чи застосувати заставу.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання та документи надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст.199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000111 від 08.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні вимог передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілими чи їх близькими родичами, з погрозою пошкодження їхнього майна (вимагання), вчинених повторно, вчинених за попередньою змовою групою осіб, вчинених з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілим, вчинених з поєднанням насильства, вчинених в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, оскільки за їх вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також у придбанні та зберіганні вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, оскільки за їх вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

15.01.2026 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 13.03.2026 включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

06.03.2026 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000111 від 08.08.2025 продовжено до шести місяців, тобто до 13.07.2026.

10.03.2026 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького (справа №405/68/26) підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.05.2026, без визначення застави.

Таким чином, дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного, закінчується 08.05.2026, що стало підставою для звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Згідно з положеннями ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий у клопотанні та прокурор під час судового розгляду наголошували, що наразі в кримінальному провадженні наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії вказаного запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_5 , а тому встановлена необхідність у вчиненні ряду слідчих та процесуальних дій для об`єктивного, повного завершення досудового розслідування.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні для неухильного виконання вимог ст.2 КПК України необхідно провести всі слідчі та процесуальні дії, які мають значення для судового розгляду, виконання яких необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також для отримання додаткових доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду кримінального провадження.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Висновок про те, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України, залишається обґрунтованою та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, на думку слідчого судді, висновки органу досудового розслідування щодо можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати обрання та продовження заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами обґрунтовано можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим слідчий суддя зазначає, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначає лише ймовірну причетність підозрюваного до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також слід звернути увагу, що відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів.

Однак, зазначені стороною захисту доводи та надані на їх обґрунтування матеріали не спростовують висновки про обґрунтованість підозри ОСОБА_39 на такому рівні, який є достатнім для обрання та продовження запобіжного заходу стосовно нього.

Варто додати, що питання наявності обґрунтованої підозри перевірялось слідчим суддею під час постановлення ухвали про застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 10.03.2026.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання за інкриміновані в провину ОСОБА_5 особливо тяжкий злочин, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна (ч.4 ст.189 КК України). Тяжкість ймовірного покарання підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, самої лише тяжкості інкримінованого злочину недостатньо для висновку про можливі спроби підозрюваного переховуватися, тому вона оцінюється у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, який ґрунтується на тяжкості інкримінованого злочину, оскільки з урахуванням санкції ч.4 ст.189 КК України у разі засудження останнього до нього не може бути застосовано положення ст.75 КК України щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність реального відбуття покарання, яке йому загрожує, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, зокрема, що ОСОБА_40 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність вказаних вище обставин не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Разом з тим, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на них, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показів, шляхом підкупу, погроз чи іншого. Також, згідно до зібраних матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 вчинив злочин спільно та за попередньою змовою групою осіб, а саме спільно із іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на них, з метою побудови власної версії виправдання своїх незаконних дій та вживати інших заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження, що також вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини скоєння підготовки до злочину та обставини, необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні, у тому числі інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти чи об`єкти, що мають значення.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Так як на даний час протиправній дії, підозрюваного викриті з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з чим, останній може вчинити протиправні дії на продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави, за яких було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, особливо в контексті зміни підслідності матеріалів, що свідчить, що справа буде розглядатися іншим органом, віддалено від місця проживання та сфери впливу.

Що стосується доводів сторони захисту про зменшення ризику із плином часу, то варто зазначити, що строк тримання під вартою відносно підозрюваного застосовано протягом чотирьох місяців, що не можна рахувати значним проміжком в контексті надмірності застосування запобіжного заходу, так як даний строк об`єктивно для складного провадження не переходить розумні межі навіть зі сторони стороннього спостерігача та обґрунтовано є прийнятним. Також варто взяти до уваги, що кримінальне провадження перебуває у підслідності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області менше одного місяця, а тому, недоречні твердження щодо не проведення слідчих дій даним органом, і застосування такого запобіжного заходу буде у повній мірі сприяти проведення досудового розслідування на належному рівні для досягнення цілей досудового розслідування.

За таких обставин, з урахуванням наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Слідчий суддя також звертає увагу на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, з урахуванням введення на всій території України воєнного стану, а тому суд, своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 особливо тяжких кримінальних правопорушень, досудове розслідування щодо яких не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

З огляду на зазначене, враховуючи вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінальних правопорушень, суспільну небезпеку інкримінованих органом досудового розслідування злочинів проти власності, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід, з урахуванням вимог ч.1 ст.197 КПК України, має бути продовжений в межах строку досудового розслідування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт, не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а саме можливості переховуватись від слідства та суду, спілкуванню підозрюваного з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином та можливого вчинення інших кримінальних правопорушень на даній стадії кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави, за яких слідчим суддею було застосовано підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились, відтак слідчий суддя вважає, що запобігти вказаним вище ризикам, можливо виключно продовживши строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого відносно ОСОБА_5 .

А тому, з урахуванням досліджених у судовому засіданні матеріалів досудового розслідування та обставин вчинення кримінального правопорушення, висвітленого в підозрі у даній редакції, яке, в тому числі, є особливо тяжким злочином, підстав для визначення розміру застави при продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя, керуючись ч.4 ст.183 КПК України, не вбачає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого начальником відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000111 від 08.08.2025 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.07.2026 включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» МЮУ.

Строк дії ухвали визначити до 04.07.2026, включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 11.05.2026.

Слідчий суддя: ОСОБА_1