Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4419/26
У Х В А Л А

26 березня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , особи у якої вилучено майно ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000143 від 18.03.2026,

ВСТАНОВИВ:

прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 звернувся з клопотанням, про арешт майна, а саме на транспортного засобу «Toyota» моделі «LANDCRUISER 3НГ» із д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 08.05.2013, яке поміщено до сейф пакету № NPU1079582 та ключа від автомобіля, який поміщено до сейф пакету № NPU5199140, користувачем якими є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з встановленою забороною їх використання та відчуження.

В обґрунтування клопотання його автор зазначив, що Прокурорами Подільської окружної прокуратури міста Києва здійснюється процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000143 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2026 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до ЧЧ Подільського УП ГУНП у м. Києві, надійшов рапорт від працівників патрульної поліції про те що 17.03.2026 року, було виявлено транспортний засіб марки Toyota Land Cruiser 200 з д.н.з НОМЕР_1 , чорного кольору, при перевірці якого було встановлено що ідентифікаційний номер кузова (рами), зі слідами корозії та кустарного ремонту тобто є ймовірність зміни номеру кузова.

Окрім того, у ході огляду місця події, вилучено:

- транспортний засіб марки «Toyota» моделі «LANDCRUISER 3НГ» з д.н.з. НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 08.05.2013, яке поміщено до сейф пакету № NPU1079582;

- ключ від автомобіля, який поміщено до сейф пакету № NPU5199140.

У подальшому, вищевказаний транспортний засіб, відповідно до постанови про визнання речовими доказами було розміщено на території Подільського УП ГУНП у м. Києві, що за адресою: м. Київ, вулиця Хорива, буд. 20.

Згідно бази НАІС було встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 08.05.2013 та транспортний засіб марки «Toyota» моделі «LANDCRUISER 3НГ», номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_7 .

Користувачем автомобіля «Toyota» моделі «LANDCRUISER 3НГ» із д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування виникла необхідність в проведенні транспортно трасологічної експертизи по вилученому автомобілю «Toyota» моделі «LANDCRUISER 3НГ» із д.н.з. НОМЕР_1 та WIN - НОМЕР_3.

Прокурор вважає за доцільне звернутись до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення. арешту на вилучені предмети, які визнані речовими доказами, а саме: транспортного засобу «Toyota» моделі «LANDCRUISER 3НГ» із д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 08.05.2013, яке поміщено до сейф пакету № NPU1079582 та ключа від автомобіля, який поміщено до сейф пакету № NPU5199140 оскільки вважає, що у разі повернення тимчасово вилученого транспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключа від нього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання буде перешкоджати кримінальному провадженню, а саме приховає транспортний засіб марки «Toyota» моделі «LANDCRUISER 3НГ» із д.н.з. НОМЕР_1 , що унеможливить проведення судових-трасологічних експертиз. Враховуючи масо-габаритні показники вказаного транспортного засобу, повернення свідоцтва про реєстрацію та ключа від вказаного транспортного засобу ОСОБА_5 суттєво ускладнить проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень, необхідних для доведення обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Вказані матеріальні об`єкти мають важливе значення для встановлення фактів і обставин у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з цим відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом та відповідає критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст. 170 КПК України.

В судовому засіданні дізнавач підтримав подане клопотання та просив задовольнити, оскільки призначено транспортно-трасологічну експертизу.

Адвокат та особа в якої вилучено майно заперечували щодо накладення арешту на вилучене майно.

Дослідивши доводи та матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до такого.

Арешт майна є одним заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду (ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 132 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

За приписами ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч.1 ст.170 КПК).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 2 ст. 170 КПК).

Метою арешту, згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК, є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Майно, вилучене під час проведення огляду місця події вважається тимчасово вилученим майном (ч. 2 ст. 168 КПК).

З`ясовано, що прокурорами Подільської окружної прокуратури міста Києва здійснюється процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000143 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2026 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

18.03.2026 в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 16, дізнавачем було вилучено транспортний засіб марки «Toyota» моделі «LANDCRUISER 3НГ» з д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 08.05.2013, яке поміщено до сейф пакету № NPU1079582; ключ від автомобіля, який поміщено до сейф пакету № NPU5199140.

Відповідно до інформації з Національної автоматизованої інформаційної системи ГСЦ МВС України власником автомобіля марки «Toyota» моделі «LANDCRUISER 3НГ», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

18.03.2026 постановою дізнавача транспортний засіб марки «Toyota» моделі «LANDCRUISER 3НГ» з д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 08.05.2013, яке поміщено до сейф пакету № NPU1079582; ключ від автомобіля, який поміщено до сейф пакету № NPU5199140, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Матеріалами клопотання доведено, що автомобіль на який прокурор просить накласти арешт містить сліди вчинення кримінального правопорушення, а відтак має значення речового доказу, а тому з метою його збереження, тобто запобігання спробам його приховування, знищення тощо (шляхом правомірного утримання органом досудового розслідування) наявні підстави для накладення на нього арешту із заборонною користування та розпорядження ним.

Водночас з`ясовано, що клопотання про арешт майна подано в строк, встановлений ч. 5 ст.171 КПК, тобто своєчасно.

В іншій частині, перевіривши доводи клопотання щодо накладення арешту на ключі від транспортного засобу «Toyota» моделі «LANDCRUISER 3НГ» з д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки ключі від транспортного засобу є його приналежністю (частиною самого транспортного засобу як об`єкта права власності), а його використання за призначенням без ключів не можливе, а тому слідчий суддя звертає увагу, що окремого рішення про накладення на них арешту, у випадку арешту самого транспортного засобу, не вимагається, відтак у задоволенні клопотання у частині накладення арешту на ключі від транспортного засобу слід відмовити.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим. Отже, відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Отже, клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000143 від 18.03.2026 - задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб «Toyota» моделі «LANDCRUISER 3НГ» із д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 08.05.2013, яке поміщено до сейф пакету № NPU1079582, користувачем якими є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з встановленою забороною його використання та відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1