Справа № 686/6207/26
Провадження № 1-кс/686/2596/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чемерівці, Чемеровецького району, Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженого, працюючого начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0001119,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2026 року слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з заступником керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України, строком на 2 місяці, з визначенням розміру застави у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні , вчинення іншого кримінального правопорушення.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які частково заперечили щодо його задоволення та просили зменшити запропонований стороною обвинувачення розмір застави, вивчивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У провадженні слідчого управлінням Головного управління Національної в Хмельницькій області за процесуального керівництва Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001119 від 06.11.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.

05 березня 2026 року о 07 год. 40 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05 березня 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме що: «Вимогами ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що неправомірна вигода - грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

У відповідності до підпункту «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», військові посадові особи Збройних Сил України є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, тобто є особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ч. 2 ст. 54 Закону України «Про запобігання корупції» незаконне одержання від фізичних, юридичних осіб безоплатно грошових коштів або іншого майна, нематеріальних активів, майнових переваг, пільг чи послуг за наявності підстав тягне за собою відповідальність відповідних посадових осіб державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Відповідно п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (далі Положення), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі територіальні центри) є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри).

Вимогами п. 7 Положення, визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м.м. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно п. 8 Положення, завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, у тому числі є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, призову громадян на військову службу, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, оформлення та видача військово-облікових документів призовникам, військовозобов`язаним та резервістам.

Відповідно до п. 9 Положення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, у тому числі здійснюють заходи оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку) та ведуть на відповідній території облік підприємств, які залучаються до виконання мобілізаційних завдань, а також облік людських і транспортних ресурсів, призначених для задоволення потреб оборони держави

З урахуванням того, що ОСОБА_5 на час вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу та виконував обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , був уповноважений організовувати, а також безпосередньо керувати мобілізаційною підготовкою, здійснювати контроль за її ходом, а на даний час проходить військову службу на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній був та являється особою, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а тому ОСОБА_5 в силу займаної посади та своїх службових обов`язків являється службовою особою, яка, відповідно до примітки 2 ст. 368 КК України, займає відповідальне становище, тобто є керівником структурного підрозділу органу державної влади.

Разом з тим, ОСОБА_5 , будучи начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_5 ), вирішив незаконно збагатитися шляхом вимагання та одержання неправомірної вигоди від заступника директора ТОВ «Агропрогрес В» ОСОБА_8 за вирішення питання щодо невжиття заходів про призов на військову службу під час мобілізації працівників вищевказаного товариства

Зокрема, у один з днів березня 2024 року, точної дати у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у службовому кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, в ході спілкування із заступником директора ТОВ «Агропрогрес В» ОСОБА_8 , який у тому числі є одним із кінцевих бенефіціарних власників даного товариства, з приводу мобілізації працівників товариства, висунув останньому незаконну вимогу у передачі йому неправомірної вигоди у вигляді автомобіля для власного користування задля позитивного вирішення питання щодо невжиття заходів про призов на військову службу під час мобілізації працівників ТОВ «Агропрогрес В».

На дану пропозицію ОСОБА_8 вимушено погодився, оскільки в ході спілкування, ОСОБА_5 дав чітко зрозуміти, що в разі відмови, останній посилить заходи щодо призову на військову службу під час мобілізації працівників вказаного товариства.

У подальшому, у один з днів квітня 2024 року, точної дати у ході досудового розслідування не встановлено, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення, ОСОБА_5 , через невстановлених в ході досудового розслідування осіб, з території ТОВ «Агропрогрес В», що розташована за адресою: Хмельницька область, смт. Віньківці, вул. Миру, 1Б, одержав у власне користування від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді автомобіля «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ТОВ «Агропрогрес В» та балансова вартість якого станом на 01.04.2024 становила 229166 грн., яким користується по теперішній час.

Надалі, у один з днів липня 2025 року, точної дати у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у службовому кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_5 , що розташоване за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, смт. Віньківці, вул. Відродження, буд. 11, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, в ході спілкування із заступником директора ТОВ «Агропрогрес В» ОСОБА_8 , який у тому числі є одним із кінцевих бенефіціарних власників даного товариства, висунув останньому незаконну вимогу у передачі йому неправомірної вигоди у вигляді ще одного автомобіля для власного користування задля позитивного вирішення питання щодо невжиття заходів про призов на військову службу під час мобілізації працівників ТОВ «Агропрогрес В».

На дану пропозицію ОСОБА_8 вимушено погодився, оскільки в ході спілкування, ОСОБА_5 дав чітко зрозуміти, що в разі відмови, останній посилить заходи щодо призову на військову службу під час мобілізації працівників вказаного товариства.

У подальшому, у один з днів серпня 2025, точної дати у ході досудового розслідування не встановлено, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення, ОСОБА_5 , через невстановлених в ході досудового розслідування осіб, з території ТОВ «Агропрогрес В», що розташована за адресою: Хмельницька область, смт. Віньківці, вул. Миру, 1Б, одержав у власне користування від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді автомобіля «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ТОВ «Агропрогрес В» та балансова вартість якого станом на 01.08.2025 становить 586712 грн., яким користується по теперішній час.

Надалі, у вересні 2025, ОСОБА_8 стало відомо про те, що ОСОБА_5 для подальшого проходження військової служби переведено на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після чого, ОСОБА_8 вирішив звернутись до ОСОБА_5 стосовно повернення автомобілів із користування, або передачі їх на потреби Збройних Сил України з оформленням відповідних документів.

Надалі, 30.12.2026, з метою вирішення питання щодо автомобілів ОСОБА_8 зателефонував до ОСОБА_5 де у ході телефонної розмови, останній, з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, задля позитивного вирішення питання щодо невжиття заходів про призов на військову службу під час мобілізації працівників ТОВ «Агропрогрес В» висунув вимогу ОСОБА_8 щодо необхідності переоформлення отриманих в користування автомобілів «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 та «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 на користь його дружини ОСОБА_9 , шляхом видачі на її ім`я нотаріального доручення з правом володіння, користування та розпорядження, зазначеними транспортними засобами.

Окрім цього, 07.01.2026 між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 відбулась аналогічна розмова, в ході якої ОСОБА_5 , задля позитивного вирішення питання щодо невжиття заходів про призов на військову службу під час мобілізації працівників ТОВ «Агропрогрес В» повторно висунув вимогу ОСОБА_8 щодо необхідності переоформлення отриманих в користування автомобілів «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 та «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 на користь його дружини ОСОБА_9 , шляхом видачі на її ім`я нотаріального доручення, а також повідомив, що посприяє у вирішенні питання з приводу зняття вказаних автомобілів з військового обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У подальшому, 11.02.2026, близько 13 год. 25 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в кав`ярні, що розташована в приміщенні ТЦ «Троянда», що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Свалява, вулиця Головна, 72А, під час зустрічі із ОСОБА_8 , з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на отримання неправомірної вигоди, в ході спілкування повторно висунув вимогу ОСОБА_8 щодо необхідності переоформлення отриманих в користування та які на даний час перебувають у його користуванні автомобілів «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 , балансова вартість якого станом на 01.01.2026 становить 229166 грн. та «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , балансова вартість якого станом на 01.01.2026 становить 586712 грн., загальною вартістю 815 878 грн., на користь його дружини ОСОБА_9 , шляхом видачі на її ім`я нотаріального доручення з правом володіння, користування та розпорядження, зазначеними транспортними засобами, а також повідомив, що посприяє у вирішенні питання з приводу зняття вказаних автомобілів з військового обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 .»

Дана підозра є обґрунтована, адже на її підтвердження представлено: повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення від 31.10.20258, заяву ОСОБА_8 від 31.10.2025, протоколи допиту свідка ОСОБА_8 від 07.11.2025, 22.01.2026, протокол огляду предметів від 22.01.2026, протокол про хід та результати проведення ти проведення НСРД аудіо-відео контроль особи 21.01.2026 протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.03.2026, та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_5 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає покарання позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, тобто даний злочин є тяжким, слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки невстановлені та не допитані, докази не дослідженні, а, можливо, ще й і не відшукані.

Так, стороною обвинувачення встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки останній вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а у відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а також у справі «Летельє проти Франції» зазначено, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у випадку визнання судом останнього винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді застосування покарання у вигляді позбавлення волі, вважаю, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду є достатньо високим.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час не усі свідки встановлені, відповідно на сьогоднішній день не допитані, а тому існує ризик незаконно впливу на свідків, у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

Ризик вчиненні іншого кримінального правопорушення вважаю недоведеним, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий, що свідчить про відсутність схильності до протиправної поведінки. Факт вчинення особою злочину вперше, не може автоматично свідчити про існування реального ризику вчинення нового кримінального правопорушення. Позиція сторони обвинувачення має ґрунтуватись не на припущеннях, а на конкретних фактах, які свідчать про реальність, а не гіпотетичність ризиків.

Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, у цьому кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, одружений, має на утриманні батьків похилого віку, являється учасником бойових дій, неодноразово відзначений державними нагородами, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання та роботи, батьків на утриманні, позитивних характеристик не є визначальним і таким щоб давало можливість слідчому судді обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Більш м`які запобіжні заходи, забезпечити виконання цієї функції не зможуть.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме по 01 травня 2026 року включно.

На підставі п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, проте у виключних випадках, якщо слідчий суддя, встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вважаю, що застава в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 грн., відповідає тяжкості інкримінованого злочину, є співмірним з суспільною небезпекою діяння та буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 01 травня 2026 року включно.

Визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 грн. в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора, суду з населеного пункту за місцем проживання;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні.

- невідкладно прибувати за викликами до слідчого, прокурора за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в доход держави.

Ухвала діє по 01 травня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя