Провадження №1-кс/523/3213/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002800 від 10.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури.

Так, органами досудового розслідування встановлено, що 09.07.2025р. о 22год. 50 хв., будучи особою, яка у встановленому законодавством порядку не набула права керування транспортними засобами категорій «В», керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме технічно справним легковим автомобілем «BMW 640 I», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , без чинного страхового полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який належить йому на праві власності, здійснював рух в межах населеного пункту у темну пору доби, в умовах необмеженої видимості та оглядовості, без опадів, за сприятливих погодних та дорожніх умов, по сухій горизонтальній та прямій у плані, асфальтобетонній проїзній частині вулиці Середньофонтанська, від вулиці Семінарська, у напрямку вулиці Краснова у м. Одесі.

Так, у вказаний день, час та місці, під час руху водій ОСОБА_5 проявив необережність у виді кримінальної протиправної самовпевненості, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, легковажно розраховував на їх відвернення, не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку для руху, не загрожувати життю та здоров`ю громадян, не завдавати матеріальних збитків та не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не стежив за дорожньою обстановкою, у зв`язку із чим відповідно не відреагував на її зміну, при проїзді до нерегульованого пішохідного переходу, не був вкрай уважним, отримуючи об`єктивні ознаки зміни дорожньої обстановки, що виразились у виході пішохода на його проїжджу частину, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, а навпаки, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру своєчасно не зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки, діючи з необережності, проявив злочинну самовпевненість, грубо порушив вищевказані вимоги ПДР України, не дав дорогу пішоходу, в`їхав на пішохідний перехід та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який переходив проїзну частину вулиці Середньофонтанська, зліва направо за ходом руху транспортного засобу по нерегульованому пішохідному переході, позначеному дорожніми знаками 5.38.1 «Пішохідний перехід» та горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.2 Правил дорожнього руху України «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту - ПДР України).

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до медичного закладу.

Встановлено, що ОСОБА_8 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, закритих переломів правої ключиці та ІІІ-ІV правих ребер, закритого черезвертлюгового перелому лівої стегнової кістки з помірним зміщенням уламків, закритих переломів обох кісток лівої гомілки в нижній третині, закритого перелому зовнішнього виростку і внутрішньої кісточки правої великогомілкової кістки та нижньої третини правої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, садна правого передпліччя, лівої гомілки та в ділянці правого гомілко ступневого суглобу.

Вказані тілесні ушкодження утворилися в умовах ДТП при контакті автомобіля, що рухається з тілом пішохода 09.07.2025р., складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, що за ознакою небезпеки для життя, згідно п. 2.2.2 «б» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р., відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

17.03.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч1 ст.286 КК України.

18.03.2026 року до Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання старшого слідчого вищезазначеного органу досудового розслідування, погоджене прокурором, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 , яке обґрунтоване тим, що він може:

- переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Маючи значний досвід роботи в правоохоронних органах, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки досудове розслідування триває, не проведено всіх запланованих слідчих та процесуальних дій, зокрема не допитано всіх свідків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому;

захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 не заперечиував проти клопотання;

підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу

Відповідно до вимог ст.194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст.178 КПК України.

Відповідно до ст.17 Закону України №3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України Кримінальне Процесуальне Законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно повідомлення про підозру ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч1 ст.286 КК України, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останнього до кримінального правопорушення, передбаченого ч1 ст.286 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч1 ст.286 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: відомостями, викладеними у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної події від 10.07.2025р.; даними допиту свідка ОСОБА_9 , даними допиту свідка ОСОБА_10 , даними допиту потерпілого ОСОБА_8 ; даними висновку експерта № 1142 від 22.09.2025р. з проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , яким встановлено ступінь тяжкості спричинених йому тілесних ушкоджень; даними висновку експерта № 2606 від 29.10.2025р. з проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , яким встановлено ступінь тяжкості спричинених йому тілесних ушкоджень; даними висновку №3240-34-25 автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля; даними висновку експерта № 3239-34-25 від 18.07.2025р. транспортно-трасологічної; даними висновка експерта № 3416-34-25 судової комп`ютерно-технічної та автотехнічної експертизи механізму наїзду на пішохода.

Слідчий суддя погоджується із доводами слідчого, прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду цього клопотання повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», яка відображена у п.175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зокрема термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). Тобто факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя приходить до переконання, що вони є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Щодо заявлених ризиків на наявність яких посилаються слідчий та прокурор у поданому клопотанні, то слідчий суддя вважає наступне.

На даний час є достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на свободі з огляду на санкцію статті в підозрі може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду на території України та за її межами з метою уникнення від кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з підстав зазначених у клопотанні слідчого.

З урахуванням суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_5 пред`явлена підозра, усіх обставин справи, особи підозрюваного, який є раніше не судимим, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , останньому було повідомлено про підозру у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років., слідчий суддя вважає, що потрібно застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Таким чином, дотримуючись завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, враховується необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами суспільства та держави та забезпечення охоронюваних прав та свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 309, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст.179 КПК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України в межах строку досудового розслідування (до 15.05.2026 року, включно).

- не відлучатися з із населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого або прокурора;

- повідомляти слідчого або прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а саме до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на нього слідчим суддею обов`язків.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що згідно із ч.2 ст.179 КПК України, в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1