ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/276/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/86/26 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 04 березня 2026 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання старшого слідчого та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ріпинці Бучацького району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою по АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 38 (тридцять вісім) днів без визначення розміру застави до 18 год. 20 хв. 08 квітня 2026 року.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчою групою СВ відділення поліції №2 Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000368 від 29.08.2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до повідомлення про підозру, досудовим розслідуванням встановлено, що 29.08.2015 приблизно о 01:00 год. у ОСОБА_8 , який знаходився в с. Броварі Бучацького району по вулиці Центральній, біля сільського будинку культури, виник злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , перебуваючи в с. Броварі Бучацького району по вулиці Центральній, біля сільського будинку культури, діючи умисно, підійшов до ОСОБА_9 , та відчуваючи до нього особисту неприязнь, умисно наніс йому один удар лівою ногою в область правої сторони обличчя, чим спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів кісток спинки носа, правої виличної кістки, правої виличної дуги, зовнішньої стінки правої гайморової пазухи та зовнішньої стінки правої орбіти, закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, садна та синця на обличчі, які не супроводжувались небезпечним для життя явищами і за ознакою тривалого, понад три тижні розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Разом з тим переломи кісток правої половини обличчя спричинили асиметрію обличчя та викликали енофтальм правого ока і є невиправними, тобто такі ушкодження для усунення викликаних ними стійких паталогічних змін потребують оперативного втручання косметичної операції і є такими, що знівечують обличчя.

20 грудня 2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, що спричинило непоправне знівечення обличчя.

З матеріалів провадження вбачається, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 вручено 20 грудня 2016 року о 10 годині 10 хвилин та 20 грудня 2016 року його допитано у статусі підозрюваного.

24.01.2017 року о 18:18 год. ОСОБА_8 перетнув Державний кордон України через пункт перетину Шегині та виїхав за межі державного кордону України.

У зв`язку з тим, що за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_8 не перебував і були відсутні будь-які дані, про його місце перебування, на підставі ч. 1 ст. 281 КПК України, 09 лютого 2017 року підозрюваного ОСОБА_8 оголошено у державний розшук та зупинено досудове розслідування.

08 березня 2023 року постановою слідчого СВ відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 відновлено досудове розслідування та 10 березня 2023 року зупинено досудове розслідування та оголошено у державний розшук підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвалою Бучацького районного суду від 09.03.2023 до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

04.07.2023 Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України внесено клопотання про публікацію Червоного оповіщення в обліках Генерального секретаріату Інтерполу стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до телеграми з Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України №39/3/3 від 24.08.2023 правоохоронними органами Чеської Республіки 23.08.2023 було затримано підозрюваного ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_8 умисно переховувався від органів досудового розслідування з моменту виїзду за межі державного кордону України 24.01.2017 і до моменту його затримання 23.08.2023 протягом періоду часу, який перевищив 6 (шість) років.

02 березня 2026 року було проведено видачу (екстрадицію) підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 03.03.2026 було доставлено до місця кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 09 березня 2023 року.

Згідно постанови старшого слідчого СВ ВП № 2 ОСОБА_11 від 03.03.2026, відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000368 від 29 серпня 2015 року.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить змінити ухвалу слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 04.03.2026 року та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави. Поновити строк для подання апеляційної скарги.

Звертає увагу на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що оскільки обвинувальний акт до суду не направлений, остаточна кваліфікація кримінального правопорушення не визначена, триває досудове розслідування, під час якого кваліфікація може змінюватися, тому твердження, що кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, є пердчасним.

Зазначає, що на сьогоднішній час тілесні ушкодження не визнані такими, що знівечують обличчя і, відповідно, не мають ознак тяжкого тілесного ушкодження, а можуть бути визнані такими лише якщо суд дійде висновку про те, що обличчя потерпілого було знівечено. Тому твердження слідчого судді про те, що підозрюваний, розуміючи міру покарання 5-8 років позбавлення волі, може мати намір переховуватись від суду, є пердчасним.

Посилається на те, що ризик незаконного впливу на експерта та свідків є необгрунтованим, є лише припущенням прокурора та слідчого судді, оскільки на стадії судового розгляду доказове значення матимуть показання свідків, отриманих безпосередньо під час допиту.

Звертає увагу, що у період з 21.12.2016 по 09.02.2017 ОСОБА_8 не викликався у будь-який спосіб до слідчого. ОСОБА_8 був переконаний, що справа уже закрита, тому виїхав на сезонні роботи в Чехію.

Наголошує на тому, що строк притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальност, передбачений ст. 49 КК України, у цій справі минув, оскільки з дати вчинення злочину минуло більше 10 років, а зупинення досудового розслідування було свавільним.

Вказує, що в оскаржуваній ухвалі суд не аргументував, чому відхилив прохання сторони захисту у обранні запобіжного заходу у вигляді застави, а прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах підозрюваного ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні доказами.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтував наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, і згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Слідчий суддя також врахував характер вчиненого кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , особу підозрюваного, який достовірно знаючи про те, що йому вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і ведеться досудове розслідування, виїхав за межі України і умисно переховувався від органів досудового розслідування з 24.01.2017 до моменту затримання - 23.08.2023 правоохоронними органами Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва, більше 6-ти років, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, дані про особу обвинуваченого, а також те, що при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений буде мати можливість повторно переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та експерта, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок суду про неможливість застосувати до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є вірним.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі Летельє проти Франції).

Також, слідчий суддя, приймаючи до уваги особу підозрюваного, обставини, за яких підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, керуючись п.1 ч.4 ст.183 КПК України, правомірно не визначив розмір застави.

Посилання апелянта на те, що не згідна з кваліфікацією та відсутність доказів про наявність складу інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, то такі не заслуговують на увагу, оскільки, на даний час, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення і при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які вирішуватиме суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, є обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

Враховуючи, що повний текст ухвали було виготовлено 09.03.2026, апелянту слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 04 березня 2026 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді