печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м.Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000053 від 30.06.2021,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000053 від 30.06.2021.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000053 від 30.06.2021за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також у незаконній порубці дерев у лісах, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 246 КК України.

08.01.2026 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Старі Боровичі, Корюківського району, Чернігівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 246 КК України.

Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підозрюваний ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві приватної власності одноосібно володіє житловим будинком загальною площею 62,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 належить ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право власності від 04.12.2015 № 49098295, виданого реєстраційною службою Щорського районного управління юстиції Чернігівської області.

12.02.2026 цивільним позивачем (потерпілим) Сновською міською радою Корюківського району Чернігівської області було заявлено цивільний позов до підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

За викладених обставин, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновків, що з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно підозрюваного.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), а саме на житловий будинок загальною площею 62,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58).

Заборонити власнику вищевказаного майна чи особам, що його використовують, розпорядження майном, передавати право власності на нього будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам та здійснювати його відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1