ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1137/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 психолога ОСОБА_9 , провівши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту. Клопотання обґрунтовано тим, що стрко дії ухвали суду від 16.09.2025, якою ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту спливає 16.11.2025, однак завершити судовий розгляд у вказаний строк є неможливим з огляду на тривання стадії судового слідства. Відповідно до характеристики з місця навчання ОСОБА_5 , за період навчання зарекомендував себе як учень, що періодично порушує дисципліну, до відвідування гімназії ставиться зухвало, неодноразово був відсутнім на уроках без поважних причин, за характером різкий, емоційний, нестриманий, схильний до протиправної поведінки, неадекватно реагує на об`єктивні зауваження, комунікує здебільшого не з однокласниками, батьки достатньо уваги приділяють вихованню сина, водночас не мають належного впливу. Слід також врахувати, що відсутня заборона виїзду неповнолітніх за кордон, що, в свою чергу, підсилює ризик можливості переховування від суду.

У зв`язку з чим, прокурор вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків не відпали. Зазначені ризики дають підстави суду вважати, що ОСОБА_5 може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Більш м`які запобіжні заходи не в змозі забезпечити належної поведінки, запобігання вищевказаним ризикам, оскільки належним чином не гарантуватимуть можливості не впливати на свідків та потерпілого, а також переховуватися від суду.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання прокурора.

Представник потерпілого ОСОБА_8 підтримав прокурора.

Захисник ОСОБА_6 , законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, зазначивши, що ризики, перераховані прокурором, відпали.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У відповідності до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Виходячи із наданих матеріалів, ОСОБА_5 обґрунтованого підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, наявність ризиків п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не відпали, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчинені якого він підозрюється, його агресивну та негативну поведінку, яка виразилася у зухвалому відношенні до навчання, схильність до протиправної поведінки, вживання психотропних речовин, а також наявність обставини, які можуть перешкоджають завершенню судового розгляду у даному кримінальному провадженні суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню частково.

Завданням кримінального провадження є захист особи і суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З урахуванням значного суспільного інтересу у захисті прав осіб, суд вважає, що в даному випадку продовження домашнього арешту є необхідним запобіжним заходом для забезпечення дотримання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 1, 3-6 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, з покладенням на обвинуваченого процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Доказів, які б підтвердили неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 за станом здоров`я чи з інших підстав такого запобіжного заходу, як домашній арешт стороною захисту - не надано, а судом не встановлено.

На переконання суду, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , забезпечить запобіганню ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у виді домашнього арешту в період доби з 20 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, а саме до 14.01.2026 включно з покладанням на обвинуваченого наступних обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, зміну мобільного телефону або інших засобів зв`язку;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному провадженні;

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому покласти на орган національної поліції за місцем його проживання.

Працівники органу національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Суддя