Справа № 182/5570/19
Провадження № 1-кп/0182/47/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2026 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцїї в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2020 за № 0001174 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , є внутрішньо переміщено особою з 15.04.2022, працює водієм навантажувачем у ТОВ «Бейкер-Україна», з середньою-спеціальною освітою, одружений, на утриманні має чотирьох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_9 (в режимі ВКЗ з власного пристрою),

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_3 26.04.2020 приблизно о 05.00 год. зі своїми знайомими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 знаходився біля приміщення комунального закладу «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 10», розташованого по вул. Іллі Рєпіна (Некрасова), 43-а у м. Нікополі Дніпропетровської області, де у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , розуміючи, що за його діями спостерігають ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, в той же день та час, діючи відкрито, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з зовнішньої стіни вказаного приміщення викрав ІР камеру марки «Ніkvision» моделі «DS-2СD2043GO-І» 6мм, серійний № С89895856, ринкова вартість якої згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 205 від 26.04.2020 складає 3 073 грн. 69 коп., яка належить відділу освіти і науки Нікопольської міської ради, завдавши матеріального збитку на вказану суму. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення /злочин/, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.

Позиція сторони захисту

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав у повному обсязі. Суду показав, що навесні 2020 року ранком на Кристалі (район міста), зустрів ОСОБА_13 , який був зі своїми знайомими - дівчиною та хлопцем. Він познайомився з ними, вони розпивали разом алкогольні напої. Це було на території подвір`я, що за бібліотекою. Випили по 100 г і пішли гуляти по місту. Він тоді був на емоціях. Хтось сказав: «о, тут є камера, нас знімають». Тоді він на емоціях заліз на східці школи № 10, потім на парапет і так дістав камеру, яку зняв і відніс додому. Коли він все це робив, ОСОБА_14 і його знайомі йому нічого не говорили, вони просто за ним спостерігали, а потім пішли. Після того, як він зірвав камеру, він їх наздогнав і вони всі разом пішли в сторону школи № 20. Камеру він відніс додому Потім до нього зателефонували працівники поліції і камеру він повернув. У скоєному він розкаюється. Викрадене повернено. Дуже шкодує, що все так сталося. Він зробив вірні висновки і більше не буде вчиняти злочини. Просить не позбавляти його волі та дати останній шанс виправитися.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 , просив суд перекваліфікувати дії його підзахисного з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки його підзахисний станом на 26.04.2020 мав погашену судимість за вчинені ним кримінальні правопорушення, які могли утворювати повторність. При обранні міри покарання за ч. 1 ст. 186 КК України просив врахувати, що його підзахисний вину свою визнав, у скоєному щиро розкаявся, викрадене повернуто власнику. Його підзахисний на утриманні має 4-х малолітніх дітей, працює, позитивно характеризується за місцем роботи. Просив призначити покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Позиція представника потерпілої юридичної особи

Представник за дорученням відділу освіти і науки Нікопольської міської ради ОСОБА_15 згідно поданої заяви, просить проводити судовий розгляд справи за її відсутності. ІР камеру повернено. Претензій до обвинуваченого не має.

Досліджені в судовому засіданні докази

У судовому засіданні досліджено письмові докази, законність, належність та достовірність яких учасниками судового провадження не оспорювалася та визнані судом допустимими, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0001174:

- електронний рапорт реєстрації повідомлення, яке надійшло по телефону зі служби 102 до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 26.04.2020, згідно якого 26.04.2020 о 06:52 год. за адресою: м. Нікополь, вул. Некрасова, 43-а, охоронець повідомив, що в СШ № 10 у період часу з 19.30 год. 25.04.2020 до 05.30 год. 26.04.2020 невідома особа скоїла крадіжку камери відеоспостереження, яка знаходилася на висоті близько 5 м з тильної сторони школи, де знаходяться майстерні. Заявник ОСОБА_16 (а.п. 10);

- протокол огляду від 26.04.2020 фасаду стіни КЗ «НСЗШ № 10» за адресою: м. Нікополь, вул. Некрасова, 43-а. На момент проведення огляду встановлено, що на цегляній стіні КЗ «НСЗШ № 10» з бокової сторони від центрального входу, на висоті близько 4 м. наявний сірий кабель, до якого кріпиться білий квадратний блок. Камера відеонагляду відсутня. На момент проведення огляду нічого не виявлено та нічого не вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 11-12);

- заява начальника відділу освіти і науки Нікопольської міської ради № 364 від 27.04.2020 про те, що в ніч на 26 квітня 2020 року невідомою особою було викрадено відеокамеру комплексної системи відеоспостереження ІР Nіkvision-DS, що знаходилася за адресою комунального закладу «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступені № 10»: м. Нікополь, вул. Некрасова, 43-а. (а.п. 13);

- наказ № 7-г від 27.04.2020 по комунальному закладу «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступені № 10» про проведення інвентаризації у зв`язку з крадіжкою відеокамери комплексної системи відеоспостереження (а.п. 14);

- інвентаризаційний опис необоротних активів від 27.04.2020 по комунальному закладу «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступені № 10» (а.п. 14-17);

- зрівняльна відомість результатів інвентаризації необоротних активів від 27.04.2020 по комунальному закладу «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступені № 10» (а.п. 18);

- акт оцінки збитків, які завдано суб`єкту господарювання від 27.04.2020 по комунальному закладу «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступені № 10» (а.п. 19);

- акт № 566 від 15.10.2019 приймання виконаних послуг за жовтень 2019 по комунальному закладу «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступені № 10» (а.п. 20-22);

- акт введення в експлуатацію основних засобів від 31.01.2020 по комунальному закладу «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступені № 10» (а.п. 23);

- висновок судово-товарознавчої експертизи № 205 від 24.06.2020, відповідно до якого: ринкова вартість станом на 26.04.2020 бувшої у використанні ІР камери марки «Ніkvision» моделі «DS-2СD2043GO-І» 6мм, дата введення в експлуатацію 31.01.2020, складає 3 073,69 грн. (а.п. 32-35).

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.06.2020, в ході якого свідок ОСОБА_10 з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_3 на фото № 4, як особу, яка відірвала камеру відеоспостереження з будівлі ЗСШ № 10. Упізнає його за зовнішніми ознаками, рисами обличчя, формою носа, розрізом очей та губ. (а.п. 38-40);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.06.2020, в ході якого свідок ОСОБА_11 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 на фото № 2, як особу, яка відірвала камеру відеоспостереження з будівлі ЗСШ № 10. Упізнає його за зовнішніми ознаками, рисами обличчя, формою носа, розрізом очей та губ. До протоколу огляду додано довідку. (а.п. 42-43);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.06.2020, в ході якого свідок ОСОБА_12 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 на фото № 3, як особу, яка відірвала камеру відеоспостереження з будівлі ЗСШ № 10. Упізнає його за зовнішніми ознаками, рисами обличчя, формою носа, розрізом очей. До протоколу огляду додано довідку. (а.п. 46-48);

- заява ОСОБА_3 про добровільне надання співробітникам поліції для огляду та вилучення камери відеоспостереження. (а.п. 52);

- протокол огляду від 22.06.2020, згідно якого проведено огляд камери відеофіксації білого кольору фірми «Ніkvision» модель «DS-2СD2043GO», серійний номер С89895856. Корпус даної камери металевий, білого кольору. Знизу корпусу є наліпка з моделлю та серійним номером даної камери. Ззаду камери на тримачі наявні обірвані шматки проводів підключення даної камери до мережі. Камеру відеофіксації вилучено. (а.п. 53-55);

- розписка представника відділу освіти і науки Нікопольської міської ради ОСОБА_15 від 27.07.2020 про отримання від співробітників поліції раніше викраденої відеокамери ІР марки Ніkvision. (а.п. 57).

Оцінка доказів судом

Одним із завдань кримінального провадження є повний та неупереджений судовий розгляд з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений /ст. 2 КПК України/.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), «вчинене повторно».

Підставою цьому є те, що вироком Нікопольського міськрайонного суду від 06.10.2017 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

У подальшому, а саме 18.06.2019 ОСОБА_3 вчиняє нове кримінальне правопорушення /злочин/, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та поєднаного з проникненням у сховище, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та 26.04.2020 кримінальне правопорушення /злочин/, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею (ч. 1 ст. 337 КПК України).

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (ч. 3 ст. 337 КПК України).

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що органом досудового розслідування не вірно кваліфікованої дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України за фактом події від 26.04.2020, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1, 4 ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.

Як встановлено у п. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені відповідно до ст. 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Частина 1 ст. 88 КК України передбачає, що особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. При цьому, частина 3 цієї статті визначає, що особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, кримінальна протиправність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.

Вироком Нікопольського міськрайонного суду від 06.10.2017 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 22.10.2018 ОСОБА_3 звільнено від покарання призначеного за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.10.2017 у зв`язку з закінченням випробувального терміну.

У подальшому, а саме 18.06.2019 ОСОБА_3 вчиняє нове кримінальне правопорушення /злочин/, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно та поєднаний з проникненням у сховище, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Однак, ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 11.03.2026 кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2019 за № 0001649 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі (Постанова ОП ККС ВС від 7 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21).

Отже, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 станом на 26.04.2020 має погашену судимість за вчинені ним кримінальні правопорушення, які могли утворювати повторність кримінальних правопорушень, і є особою, яка не має судимості, що виключає в його діях кваліфікуючу ознаку «повторність».

Враховуючи зазначене, суд вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутня кваліфікуюча ознака «повторність», а отже дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Така зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення покращує становище обвинуваченого, а тому, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, може бути здійснена судом.

Аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином (ч. 1 ст. 186 КК України).

Також суд враховує обставини справи, особу винного.

Так, ОСОБА_3 згідно ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості. Має статус внутрішньо переміщеної особи з 15.04.2022, працює водієм навантажувачем у ТОВ «Бейкер-Україна», за місцем роботи характеризується позитивно. Одружений, на утриманні має чотирьох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також суд ураховує, що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України), добровільне відшкодування завданих збитків (п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України), визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

Добровільне відшкодування завданого збитку (матеріальної шкоди) обвинуваченим, підтверджується розпискою та заявою представника в.о. начальника відділу освіти і науки Нікопольської міської ради ОСОБА_15 , в яких вона вказала, що отримала ІР камеру, майнових претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Стороною обвинувачення вказано як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_3 - рецидив злочину.

Суд не погоджується з таким висновком сторони обвинувачення, оскільки ОСОБА_3 станом на 26.04.2020 має погашену судимість за вчинені ним кримінальні правопорушення.

Таким чином, обставина, яка обтяжує покарання - рецидив злочину, не ґрунтується на належних та допустимих доказах, а тому, суд не враховує цю обставину як обтяжуючу.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування потерпілій юридичній особі спричиненої шкоди, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішення питання про запобіжний захід

Стосовно ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого наразі закінчився.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речовий доказ:

- ІР камеру марки «Ніkvision» моделі «DS-2СD2043GO-І» 6мм, серійний № С89895856, яка передана на зберігання представникові відділу освіти і науки Нікопольської міської ради - залишити відділу освіти і науки Нікопольської міської ради ().

Вирішення питання про процесуальні витрати

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи у сумі 170 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_3 закінчився.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ:

- ІР камеру марки «Ніkvision» моделі «DS-2СD2043GO-І» 6мм, серійний № С89895856, яка передана на зберігання представникові відділу освіти і науки Нікопольської міської ради - залишити відділу освіти і науки Нікопольської міської ради ().

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Сторони кримінального провадження можуть отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1