Справа № 307/961/26
Провадження № 1-кп/307/59/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 лютого 2026 року за № 0000074 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не працюючої, одруженої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 11 лютого 2026 року, близько 9 години, керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак НОМЕР_1 , проїжджаючи в с-щі Солотвино по вул. Спортивній біля будинку №1 «а», Тячівського району, Закарпатської області, рухаючись по правій смузі руху у напрямку с. Нижня Апша, Тячівського району, Закарпатської області маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, відволіклася від стеження за дорожньою обстановкою, не додержалась безпечної дистанції, своєчасно не застосувала гальмування для зменшення швидкості руху, а застосувала невиправданий маневр повороту ліворуч, після чого виїхала на зустрічну смугу руху, де допустила зіткнення з їдучим у попутному з нею напрямку автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , яка виконувала маневр повороту ліворуч, внаслідок чого ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження та була доставлена на лікування до Тячівської районної лікарні. Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 , грубо порушила вимоги пунктів 1.5, 2.3 «б», 12.3, 13.1 та 1.10 (в частині тлумачення поняття «безпечна дистанція») Правил дорожнього руху України, якими передбачено: п. 1.5: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров"ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ...б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну... і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі...»; п. 12.3: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»; п.13.1: «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу»; п. 1.10: «Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: ... безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру». Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому човникоподібної кістки лівої руки та синця ділянки лівого колінного суглобу, які відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21-го дня. Отже, невиконання водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 12.3, 13.1 та 1.10 (в частині тлумачення поняття «безпечна дистанція») Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з послідуючими наслідками, а саме: отриманням ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 подав письмове клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою та просив закрити кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання та просила звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_4 та закрити кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України. У вчиненому кримінальному правопорушенні вину свою визнала повністю, заподіяну шкоду потерпілій відшкодувала в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала щодо заявленого клопотання та просила закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 у зв`язку з їх примиренням, жодних претензій до обвинуваченої у неї немає, шкоду відшкодовано.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку з її примиренням з потерпілою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частинами першою та четвертою статті 286 КПК України, передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст. 12 КК України, діяння передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 є необережним нетяжким злочином.

Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачена ОСОБА_5 вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке є необережним нетяжким злочином, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не значиться, за місцем проживання характеризується позитивно, вину свою визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, примирилася з потерпілою, яка будь-яких претензій до неї не має.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що клопотання обвинуваченої слід задовольнити, звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження про її обвинувачення закрити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, покласти на обвинувачену.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не застосовувався.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 288, 369-372КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження - закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 9030 (дев`ять тисяч тридцять) грн. 00 коп. процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Речові докази:

- транспортний засіб автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити останній;

- транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити останній.

Арешт накладений, згідно ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 лютого 2026 року на транспортний засіб автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак НОМЕР_3 та транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 - скасувати.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено о 08 год. 30 хв. 19 березня 2026 року.

Суддя ОСОБА_1