Справа № 191/33/26
Провадження № 1-кп/191/2/26
У Х В А Л А

іменем України

05 березня 2026 року м. Синельникове

Колегія суддів Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої судді: ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5 , захисника: ОСОБА_6 , обвинуваченого: ОСОБА_7 (в режимі ВКЗ з приміщення гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_1 ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000482 від 07.08.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Обвинуваченому слідчим суддею в ході досудового розслідування було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08 січня 2026 року, який був продовжений судом в ході підготовчого судового засідання до 06 березня 2026 року включно.

До початку проведення судового засідання прокурором заявлене клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою на 60 днів.

У клопотанні прокурор обґрунтовує існування ризику переховуватися від органу досудового розслідування та або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку його тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію обвинуваченого, при цьому просив розглянути можливість застосування більш м"якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, колегія суддів бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, у зв`язку з чим існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

В контексті зазначеного, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року, Європейського суду з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_7 , хоча і є військовослужбовцем, але йому інкримінуються злочини, вчинені в період проходження ним військової служби, отже в умовах військової агресії проти України, обвинувачений може змінити фактичне місце проживання, виїхати на тимчасово окуповану територію України, де органи влади обмежені у можливості здійснювати своїх повноважень.

Також, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №264 від 21.09.2022 ОСОБА_7 вважається таким, що самовільно залишив військову частину, вказана обставина також свідчить про наявність ризику переховування останнього.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, зокрема з інформацією щодо свідків по даному кримінальному провадженню, станом на сьогодні триває судовий розгляд, свідки по даному кримінальному провадженні, допитані судом не були, наявний ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, знаходячись на свободі є ризик того, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки характер злочину у вчиненні якого обвинувачується останній, а також навички останнього поводження з вогнепальною зброєю як військовослужбовця та доступ під час виконання службових обов`язків до вогнепальної зброї та бойових припасів в тому числі до необлікованих, свідчить про підвищену небезпеку останнього, а тому є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі і злочин проти життя та здоров`я особи, тому є ризик вчинення інші кримінальних правопорушень.

Водночас, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, колегія суддів, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст.183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З урахуванням того, що вказані вище ризики не зменшилися та обставини, що були підставою для взяття обвинуваченого під варту, не змінилися, колегія суддів вважає за необхідне продовжити запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, колегія суддів при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 314-316 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 днів, до 03 травня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з моменту вручення копії ухвали.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3