Справа № 404/3713/25
Номер провадження 1-кс/404/3366/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року місто Кропивницький

Фортечний районний суд міста Кропивницького у складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у не здійсненні процесуальних дій по кримінальному провадженню №0000034 від 05.02.2024 року за його клопотанням від 31.08.2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вказаною скаргою.

На обгрунтування скарги зазначено, що 31.08.2025 ОСОБА_3 , як потерпілий у кримінальному провадженні №0000034 від 05.02.2024, надіслав на ім`я старшого слідчого Третього слідчого відділу ( з дислокацією у місті Кропивницькому) ТУДБР ОСОБА_4 клопотання про призначення проведення судово-психіатричної експертизи з застосуванням комп`ютерного поліграфа за участю ОСОБА_3 , як потерпілої особи, з метою встановлення обставин, які мають істотне значення у кримінальному провадженні. Але всупереч положень Кримінально процесуального законодавства, ОСОБА_3 , як особа що подала клопотання та є потерпілим у кримінальному провадженні №0000034 від 05.02.2024 не отримав повідомлення щодо розгляду його клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи від 31.08.2025.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги уточнив, просив зобов`язати слідчого розглянути його клопотання та призначити проведення експертизи. Зазначив, що 27 листопада 2025 йому надійшла відповідь від слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 , який відмовив у задоволенні клопотання. Скаржник вказує, що слідчий в порушенні вимог ст.220 КПК України, повідомив про відмову в задоволенні клопотання листом, а не вмотивованим процесуальним рішенням.

Слідчий викликалася, в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає у вирішенні заявлених вимог за поданою скаргою. Крім того, для огляду витребовувалися матеріали щодо розгляду клопотання ОСОБА_3 від 31.08.2025, однак, такі слідчій судді не надані.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши скаргу та додані до неї документи, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000034 від 05.02.2024.

31.08.2025 року скаржником направлено третьому слідчому відділу (з дислокацією у м.Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого умісті Миколаєві, клопотання, відповідно до якого просив в рамках кримінального провадження №0000034 від 05.02.2024, призначити проведення судово-психіатричної експертизи з застосуванням комп`ютерного поліграфа відносно потерпілого ОСОБА_3 .

У судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив про факт отримання від слідчого листа про розгляд його клопотання, яким відмовлено останньому у задоволенні його клопотання.

Слідчий до суду не з`явився, не надав суду, заяв чи клопотань, пояснень щодо розгляду клопотання скаржника.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 303 ч. 1 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Відповідно до вимог ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Також, слід зазначити, що відповідно до вимог ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 цієї статті сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч.3 вказаної статті сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Наведене кореспондується з положеннями ст.56 КПК України, п.4 ч.1 якої, зокрема передбачено, що протягом кримінального провадження потерпілий має право: заявляти клопотання.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Бєлоусов проти України» зазначає: «Мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». («Алексахін проти України» п. 55).

У відповідності до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як зазначив у судовому засіданні ОСОБА_3 слідчий відмовив у задоволенні клопотання у формі листа.

Слідчі судді зобов`язані здійснювати належний контроль за дотриманням гарантій, встановлених норативно-правовим актом, метою якого є захист осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Крім того, повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий, дізнавач або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. В силу вимог ч.7 ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Разом з тим, оформлення рішення про відмову у задоволенні клопотання у виді листа кримінальним процесуальним законом не передбачено. Крім того, постанова слідчого має бути мотивована, що дає можливість слідчому судді належним чином проаналізувати мотиви слідчого при прийнятті вказаного рішення.

Враховуючи вищевикладене, вимоги скарги щодо розгляду клопотання ОСОБА_3 від 31.08.2025 підлягають задоволенню.

В разі призначення вищезазначеної експертизи слідчий може врахувати думку потерпілої сторони в частині поставлених питань для вирішення експертом. У разі прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання прийняти вмотивовану постанову.

В той же час, слідчий суддя позбавлений можливості, відповідно до вимог КПК України давати вказівки про проведення слідчих дій, а саме про призначення судово-психологічної експертизи. Орган досудового розслідування, в залежності від фактичних обставин провадження, самостійно, за внутрішнім переконанням, визначає які саме процесуальні дії та коли належить здійснити для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у певному кримінальному провадженні, та відмовляє в задоволенні відповідних клопотань у разі відсутності належного обґрунтування необхідності їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

На час розгляду скарги відомості щодо реалізації клопотання ОСОБА_3 від 31.08.2025 відсутні, слідчий у кримінальному провадженні №0000034 від 05.02.2024, розглядаючи подану стороною захисту заяву діяв не у відповідності до вимог ст.ст.110, 220 КПК України, а тому подана заявником скарга є підставною та підлягає до задоволенню частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.40, ч. 1 ст. 214, п. 1 ч. 1 ст. 303, ст. 376 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000034, з дня отримання ухвали слідчої судді розглянути клопотання ОСОБА_3 31.08.2025 року, що подане в порядку ст. 220 КПК України, прийняти по ньому процесуальне рішення та повідомити ініціатора клопотання про прийняте рішення.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідча суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1