Провадження 1кп-932/760/24
УХВАЛА

Іменем України

4 березня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

за участю:

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження в режимі відеоконференції внесене до ЄРДР за № 0000179, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федоро-Шулічине Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ

У провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів з тих підстав, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, він є військовослужбовцем, а тому з урахуванням стадії процесу існують ризики, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Застосування більш м`яких запобіжних заходів вважав недоцільним, оскільки вони не будуть достатніми для запобігання зазначеним ризикам. Також просив не застосовувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки обвинувачений звинувачується у злочині який спричинив загибель потерпілого.

Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив відмовити в його задоволенні, оскільки сторона захисту вважає, що дії обвинуваченого прокурором кваліфіковано невірно і останні повинні бути перекваліфіковані на ст. 118 КК України. Прокурором не доведено належними доказами існування жодного зазначеного ним ризику. На цей час досліджені всі докази надані сторонами та допитані всі свідки, що унеможливлює вплив на свідків з боку обвинуваченого, одночасно обвинувачений зацікавлений в доведенні своєї невинуватості і тому буде з`являтися в усі судові засідання для розгляду справи. Просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на інший не пов`язаний зі знаходженням за гратами, щоб обвинувачений міг повернутися на військову службу та продовжив приймати участь у бойових діях щодо захисту Батьківщини.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят днів, а у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 05.01.2026 року продовжений на строк шістдесят днів, тобто до 05.03.2026 року включно. Справа по суті не розглянута, здійснюється допит експертів, які проводили експертні дослідження у зазначеному кримінальному провадженні.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні вбивства військовослужбовця з яким він проходив військову службу у одній військовій частині, т.б. у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, він є військовослужбовцем за мобілізацією, а тому з урахуванням стадії процесу та з огляду на досліджені судом докази, реально існують обґрунтовані ризики, що він може переховуватися від суду або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд вважає, що ризики можливого переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню, які враховувалися судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого останньому обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправного діяння, в якому він обвинувачується, його особистість, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Посилання сторони захисту, як на підставу у відмові в задоволенні клопотання прокурора про продовження тримання під вартою, на те що дії обвинуваченого повинні бути перекваліфіковані на вбивство з перевищення меж необхідної оборони, яке за кваліфікацією є менш тяжким злочином, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на даній стадії процесу на більш м`який, так як питання винуватості особи, правильності кваліфікації дій обвинуваченого та оцінку досліджених доказів по справі суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Також, суд враховує характер кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і відмову в задоволенні клопотання сторони захисту і вважає необхідним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

З урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому застави, як альтернативного запобіжного заходу, з врахуванням обставин інкримінованого йому злочину, який спричинив смерть потерпілого.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 331, 336, 350 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника адвоката про зміну запобіжного заходу на інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою відмовити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 2 травня 2026 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя

Шевченківського районного суду

міста Дніпра ОСОБА_1