УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5886/21 1-кс/335/474/2026

13 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_3 про самовідвід, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2026 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшло кримінальне провадження № 0000006 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 307, ч.2 ст.383 КК України, на підставі постанови Верховного Суду від 13.01.2026, відповідно до якої вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2024 та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03.06.2025 стосовно ОСОБА_4 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

За наслідками автоматичного визначення головуючого судді від 03.02.2026 дане кримінальне провадження було передано на розгляд судді ОСОБА_3 .

04.02.2026 суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід від участі у розгляді зазначеного кримінального провадження, оскільки у вказаному кримінальному провадженні слідчим суддею ОСОБА_3 14.02.2023 розглядалося клопотання прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ..

Крім того, слідчим суддею ОСОБА_3 протягом 2023-2024 років розглядалися низка скарг ОСОБА_4 на бездіяльність органів досудового розслідування та прокуратури, які тісно пов`язані із вказаним кримінальним провадженням, зокрема, скарга ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, від 18.10.2021 про закриття кримінального провадження за № 0000003, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2021, предметом розгляду якої були дії співробітників УСБУ в Запорізькій області та співробітників інших правоохоронних органів, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а тому, вважала, що подальший розгляд кримінального провадження поставить під сумнів принцип неупередженого розгляду справи безстороннім і незалежним судом, що свідчить про наявність підстав для самовідводу судді ОСОБА_3 ..

13.02.2026 прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_5 надано заяву про розгляд заяви судді про самовідвід без їх участі, проти її задоволення не заперечували.

Ознайомившись з доводами заяви про самовідвід, перевіривши їх наявними доказами, суд приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу, визначений ст. ст. 75, 76 КПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частина 1 статті 76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Відповідно до п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

У справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що об`єктивна неупередженість полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23).

Таким чином, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_3 при розгляді кримінального провадження №0000006 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 307, ч.2 ст.383 КК України, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви про самовідвід.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 81, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_3 від здійснення судового розгляду кримінального провадження № 0000006 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 307, ч.2 ст.383 КК України (справа № 335/5886/21, провадження № 1-кп/335/640/2026).

Матеріали кримінального провадження передати на автоматичний розподіл судової справи, відповідно до ст. 35 КПК України

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1