печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізовної екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000159 від 26.06.2025,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2025 прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізовної екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000159 від 26.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364, ст. 356 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи у невстановлений досудовим розслідуванням час здійснили самовільне будівництво будівель та споруд на самовільно зайнятих земельних ділянках в межах Ківерцівського надлісництва, філії «Поліський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на території загальнозоологічного заказника місцевого значення «Зубр».

Крім того, службові особи Ківерцівського надлісництва, філії «Поліський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для інших фізичних та юридичних осіб, в порушення вимог Лісового Кодексу України передали в користування лісові ділянки, які знаходяться в зоні обмеженого використання земель для їх подальшої самовільної забудови, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави.

Під час досудового розслідування, 06.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук за адресою проживання особи, яка причетна до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, а саме за місцем мешкання колишнього директора Філії «Ківерцівське лісове господарство» ДП «Ліси України» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone», з ІМЕІ: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , серед змісту вказаного мобільного телефону може міститись інформація про обставини вказаних кримінальних правопорушень.

Під час огляду зазначеного телефону встановлено, що від заблокований за допомогою логічного паролю-захисту, ОСОБА_4 відмовився надавати зазначений пароль.

Слідчим винесено постанову та залучено до провадження зазначені речі як речові докази, які підтверджують та можуть підтверджувати намір, мету та мотив вчинення кримінального правопорушення та які згідно ст. 98 КПК України є матеріальними об`єктами, які містять відомості, які будуть використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор зазначає, що на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність у збереженні цих речових доказів шляхом накладення на них арешту.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000159 від 26.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364, ст. 356 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

06.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук за адресою проживання особи, яка причетна до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, а саме за місцем мешкання колишнього директора Філії «Ківерцівське лісове господарство» ДП «Ліси України» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone», з ІМЕІ: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , серед змісту вказаного мобільного телефону може міститись інформація про обставини вказаних кримінальних правопорушень.

Під час огляду зазначеного телефону встановлено, що від заблокований за допомогою логічного паролю-захисту, ОСОБА_4 відмовився надавати зазначений пароль.

Слідчим винесено постанову та залучено до провадження зазначені речі як речові докази, які підтверджують та можуть підтверджувати намір, мету та мотив вчинення кримінального правопорушення та які згідно ст. 98 КПК України є матеріальними об`єктами, які містять відомості, які будуть використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною на відчуження, розпорядження, користування майном, а саме: мобільний телефон марки «Iphone», з ІМЕІ: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000159 від 26.06.2025.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1