Справа №:755/1842/26
Провадження №: 1-кс/755/417/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої слідчої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції ГУ НП у місті Києві підполковника ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Конотоп Сумської області, українцю, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 04 лютого 2026 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 і ч. 1 ст. 115, ч.4 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 04 лютого 2026 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 і ч. 1 ст. 115, ч.4 ст. 185 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що близько 05 години 00 хвилин 04 лютого 2026 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем спільного тимчасового мешкання разом із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , знаходилися у зазначеному житловому приміщенні та вживали алкогольні напої.

У цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, у ході якого на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість та неминучість настання тяжких наслідків для здоров`я потерпілого та бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи у вказаному житловому приміщенні, завдав ОСОБА_8 декілька ударів дерев`яним молотком, який використовував як знаряддя заподіяння тілесних ушкоджень, спрямувавши удар в область розташування життєво важливих органів, а саме - голови. Крім того, ОСОБА_4 наніс декілька ударів в область голови ОСОБА_8 кулаками рук та не менше одного удару ступнею ноги в область тулуба останнього.

Внаслідок зазначених умисних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у виді забою головного мозку тяжкого ступеню з формуванням множинних контузійних осередків в правій півкулі головного мозку, пневмоцефалія, множинні переломи кісток склепіння черепа з обох сторін, множинні переломи кісток лицевого скелету, переорбітальні переломи з обох сторін, перелом шостого ребра зліва. після чого останній втратив свідомість.

Таким чином ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для настання смерті ОСОБА_8 , водночас смерть останнього не настала у зв`язку з тим, що мешканка квартири ОСОБА_9 близько 08 години 20 хвилин 04 лютого 2026 року виявила останнього та викликала медичних працівників, які госпіталізували його до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», де його було поміщено до реанімаційного відділення та надано невідкладну медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що близько 06 години 10 хвилин 04 лютого 2026 року, тобто під час дії воєнного стану в Україні, під час перебування за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 виник злочинний умисел на заволодіння майном останнього.

Реалізовуючи зазначений злочинний умисел на викрадення майна, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, таємно викрав належне ОСОБА_8 майно, а саме: наплічну сумку, браслет, гаманець, готівкові кошти у розмірі 6700 грн., мобільний телефон марки «Samsung» синього кольору з абонентським номером НОМЕР_1 , чим завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди.

У подальшому ОСОБА_4 разом з викраденим майном полишив місце вчинення кримінального правопорушення через вікно квартири, яка розташовувалася на першому поверсі, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого 4 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

04 лютого 2026 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05 лютого 2026 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити мотивуючи тим, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке за ступенем тяжкості відноситься до особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 10 років з урахуванням особливостей ст. 15 КК України, та кримінальне правопорушення яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а тому існують ризики, а саме: ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі та будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, встановлено, що підозрюваний після вчинення кримінального правопорушення зник з місця події та переховувався в м. Конотоп Сумської області; перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про місця проживання останніх з метою схилити їх до дачі не правдивих показів у судовому засіданні; може перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до слідчого з метою затягування часу проведення досудового розслідування, що в свою чергу може повпливати на строки проведення досудового розслідування; може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки останній не має стабільного джерела прибутку та свої матеріальні потреби намагається задовольнити зокрема злочинним шляхом.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив врахувати, що його підзахисний щиро розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяє органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення. ОСОБА_4 залишим місце проживання лише через побоювання за свою безпеку від потерпілого. У зв`язку з цим просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника та просив обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розписки підозрюваного та адвоката щодо вручення їм копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчою виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідча суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання вимог ст. 2 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановила.

У судовому засіданні, на думку слідчої судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України, наявними у справі доказами, а саме даними, що містяться: у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_10 ; у протоколі обшуку затриманої особи ОСОБА_10 ; у протоколі обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ; у протоколі допиту свідка ОСОБА_9 ; у протоколі допиту свідка ОСОБА_11 ; у протоколі пред`явлення особи для впізнання з ОСОБА_9 ; у протоколі допиту свідка ОСОБА_12 ; у протоколі допиту свідка ОСОБА_13 ; у протоколі допиту свідка ОСОБА_14 ; у протоколах огляду відеозаписів; у протоколі проведення слідчого експерименту; іншими доказами в їх сукупності.

Вивчивши клопотання, долучені до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання з мотивів викладених у клопотанні та вказав відповідні доводи у судовому засіданні, думку адвоката та підозрюваного, які заперечували у задоволенні клопотання, слідча суддя приходить до наступного.

Розглядаючи клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу та визначення його виду, суд враховує вимоги кримінального процесуального законодавства України та висновки Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається з постанови про пред`явлення підозри, ОСОБА_4 підозрюється, відповідно до вимог ст. 12 КК України, у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з урахуванням особливостей ст. 15 КК України, та кримінальне правопорушення яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 6, 8 ст. 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, майновий стан підозрюваного, його вік, міцність його соціальних зв`язків.

Вказані вище обставини, а також суспільна небезпечність кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , на думку слідчої судді, дають підстави вважати, що з боку підозрюваного існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на свободі та будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, встановлено, що підозрюваний після вчинення кримінального правопорушення зник з місця події та переховувався в м. Конотоп Сумської області; перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про місця проживання останніх з метою схилити їх до дачі не правдивих показів у судовому засіданні; може перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до слідчого з метою затягування часу проведення досудового розслідування, що в свою чергу може повпливати на строки проведення досудового розслідування; може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки останній не має стабільного джерела прибутку та свої матеріальні потреби намагається задовольнити зокрема злочинним шляхом

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність слідчим і прокурором під час судового розгляду клопотання, що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та про необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 діб, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ними, покладених процесуальних обов`язків.

Підстав для обрання відносно підозрюваному інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, слідчим суддею не встановлено та сторонами не доведено.

Крім того, враховуючи підстави та обставини, передбачені вимогами ст. 177 та ст. 178 КПК України, з урахуванням вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідча суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчої судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі наведеного та, керуючись, ст.ст. 176 - 178, 182 - 184, 194, 196, 309 КПК України, слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції ГУ НП у місті Києві підполковника ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 04 лютого 2026 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 і ч. 1 ст. 115, ч.4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі Київському слідчому ізоляторі Міністерства Юстиції строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення суми застави.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів, тобто до 04 квітня 2026 року (включно), та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислюється з моменту його фактичного затримання - з 17 години 00 хвилин 04 лютого 2026 року.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1