ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/4759/21

Провадження № 11-сс/820/5/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 грудня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000043, внесеного до ЄРДР 14.11.2017 року за ст. 382 ч.2 КК України,-

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.

04.11.2025 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою на постанову слідчого СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 від 27.10.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000043, відомості у якому внесено до ЄРДР 14.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 2 КК України.

Скарга мотивована тим, що постанова слідчого, якою було закрито кримінальне провадження №0000043, є необґрунтованою, передчасною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із наступними недоліками досудового розслідування: не проведенням допитів бувшого начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 та державного виконавця ОСОБА_10 у присутності ОСОБА_6 ; не встановленням розміру завданої шкоди; не виконанням вимог попередніх ухвал слідчих суддів. Також заявник зазначив, що слідчим помилково не взято до уваги те, що видача ОСОБА_6 нового паспорту серії НВ № 656922 не указує на належне виконання рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 № 2270/14181/11, про що зазначено в ухвалі ІНФОРМАЦІЯ_4 від 05.10.2016 року у справі № К/800/38292/13, а також залишено поза увагою висновок у постанові від 17.01.2019 року про те, що державним виконавцем не було здійснено належного та необхідного обсягу виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду, а паспорт серії НА № 748500 ОСОБА_6 видано не було; не передано кримінальне провадження для розслідування за підслідністю ДБР; не долучено заяви про видачу паспорту; не конкретизовано поіменно службових осіб, в діях яких слідство не убачає наявності складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_5 від 08 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 від 27.10.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000043, відомості у якому внесено до ЄРДР 14.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 ч. 2 КК України.

Мотивуючи вказане рішення, слідчий суддя послався на те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є вмотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зібраним доказам була надана об`єктивна юридична оцінка та прийнято обґрунтоване та мотивоване процесуальне рішення.

Зокрема, слідчими з метою усунення недоліків досудового розслідування було вжито заходів до витребування матеріалів виконавчого провадження та виклику ОСОБА_6 для допиту, долучено копію заяви про видачу паспорту та копію постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.12.2011 року у справі №2270/14181/11; допитано начальника, заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 , виконуючого обов`язки завідувача ІНФОРМАЦІЯ_8 , здійснено тимчасовий доступ до документів. У підсумку, на думку слідчого судді, слідчим було здійснено достатньо дій, спрямованих на встановлення обставин події, вважав прийняте слідчим рішення є законним.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказане рішення ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_5 від 08 грудня 2025 року скасувати.

Вважає, що оскаржувана ухвала винесена незаконно сформованим складом суду, оскільки було порушено порядок автоматизованого розподілу справ. Посилається на те, що Положення про автоматизовану систему документообігу суду від 01 квітня 2025 року є не чинним, оскільки з 01 січня 2016 року Рада суддів України не була наділена повноваженнями щодо його затвердження.

На думку ОСОБА_6 слідчий суддя не взяв до уваги те, чи виконана постанова ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.12.2011 року, якою ІНФОРМАЦІЯ_9 було зобов`язано невідкладно вклеїти фотографію в паспорт громадянина України ОСОБА_6 та видати йому на руки; а також хто саме відповідальний за її виконання; які дії вчинялись/не вчинялись на її виконання; чи були вони ефективними.

Разом з тим, звертає увагу на те, що дана постанова суду залишається невиконаною, що є невиправданим втручанням у право мирне володіння його майном та свідчить про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України у діях уповноважених осіб.

Також вважає, що були порушенні і правила підслідності даного кримінального провадження, оскільки таке провадження зобов`язане було розслідувати ДБР.

Крім того, зазначає, що слідчий суддя, дійшовши висновку про те, що склад злочину відсутній, не конкретизував, відсутність якої саме складової складу кримінального правопорушення встановлено, також ухвала не містить і оцінки кожного елемента складу злочину. При цьому посилання слідчого судді на власноручно написану ним заяву про втрату паспорту 8 листопада 2012 року не відповідає матеріалам справи, оскільки така відсутня, що свідчить про внесення ним завідомо неправдивих відомостей в офіційний документ.

Такі обставини, на думку апелянта, є підставою для скасування рішення суду.

Позиції учасників апеляційного перегляду провадження.

ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Прокурор ОСОБА_5 вважав ухвалу слідчого судді обґрунтованою, просив у задоволенні апеляційних вимог відмовити.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали судової справи, в тому числі матеріали кримінального провадження № 0000043, внесеного до ЄРДР 14.11.2017 року, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви суду

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався в повній мірі зазначених вимог закону.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим або прокурором всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

Відповідно до вимог ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Згідно з ст. 284 ч. 4 абз.1 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

За вимогами ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Колегія суддів приходить до переконання, що вказані вимоги закону при прийнятті слідчим рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення були дотримані в повному обсязі, а слідчим суддею було враховано доводи, викладені в скарзі ОСОБА_6 в повному обсязі, з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 14.11.2017 року внесено відомості за заявою ОСОБА_6 про невиконання судового рішення ІНФОРМАЦІЯ_10 № 2270/14181/11 головним державним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_11 , посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_12 , посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , із правовою кваліфікацією за ст. 382 ч.2 КК України (а.с.1).

В ході досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, проте не встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.2 КК України.

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_11 від 27 жовтня закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого за ст.382 ч.2 КК України (а.с.278-265).

Як вбачається із постанови слідчого та матеріалів кримінального провадження, слідчим на виконання вказівок начальника СВ ПЗ ВнП Хмельницького ВПГУНП в Хмельницькій області, прокурора окружної прокуратури м. Хмельницького, з урахуванням клопотань заявника про проведення по кримінальному провадженню слідчих (розшукових) дій, проведені наступні слідчі (розшукові) дії, а саме: допитано в якості свідків: 25.01.2018 року та 30.05.2022 року заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_12 (а.с. 25-26, 121-122); 20.05.2024 року виконуючого обов`язки завідувача ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_13 (а.с. 221-225); 27.10.2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_14 (а.с. 273-274).

Також під час досудового розслідування, на виконання ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_14 від 04.08.2025 року здійснено тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_15 (а.с. 269-270). Отримано копію Ф1, у якій значиться заява ОСОБА_6 від 08.11.2012 про видачу йому паспорту у зв`язку із втратою та міститься відмітка про отримання 20.11.2012 паспорту НОМЕР_1 , взамін втраченого паспорту НОМЕР_2 (а.с. 271).

Разом з тим, в ході досудового розслідування вживались заходи щодо виклику ОСОБА_6 . Так, з метою добровільного виконання рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_9 на адресу ОСОБА_6 неодноразово відсилалися рекомендовані листи з проханням надати паспорт та дві фотокартки для вклеювання до його паспорта відповідно до п. 15 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 02.09.1993 року, проте останній на дані листи жодним чином не реагував. Допитати ОСОБА_6 з метою з`ясування місця знаходження паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , а відтак наявності у відповідних зобов`язаних суб`єктів можливості виконати судове рішення, не вдалося, оскільки, будучи належним чином повідомленим про дату та час проведення слідчої дії, що підтверджується відповідною розпискою (а.с.157), останній з`явився до слідчого, однак відмовився надавати показання в якості свідка, що підтверджується рапортом слідчого ВРЗ СГСД СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області від 14.08.2024 року (а.с.159).

Окрім цього, слідчим суддею в процесі судового розгляду було з`ясовано, що безпосереднє дослідження матеріалів виконавчого провадження з виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.12.2011 року у справі №2270/14181/11 на сьогодні неможливе, оскільки на запит прокурора отримано відповідь ІНФОРМАЦІЯ_16 № 4300 від 07.05.2025 про те, що виконавче провадження закінчено 28.12.2018 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», матеріали виконавчого провадження знищені у зв`язку із закінченням строків їх зберігання. Також долучено належним чином завірену копію акту про вилучення виконавчих проваджень, завершених у 2018 році, для знищення через закінчення строків зберігання, складений 16.02.2022 (а.с.250-255).

Після проведення необхідних слідчих дій, аналізу диспозиції ст.382 ч.2 КК України, органом досудового розслідування встановлено відсутність складу даного кримінального правопорушення, з чим також погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів виходить з того, що орган досудового розслідування провів усі необхідні слідчі (розшукові) дії, отримані дані є достатніми для прийняття законного і обґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що слідчим правомірно було закрито кримінальне провадження за №0000043 від 14.11.2017 року у зв`язку відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.2 КК України, та зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 .

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, належним чином перевірив законність прийнятої постанови про закриття кримінального провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування вказаної постанови.

Щодо тверджень заявника ОСОБА_6 про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконна і повинна бути скасована, так як судове рішення винесено незаконно сформованим складом суду, оскільки було порушено порядок автоматизованого розподілу справ, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 35 ч. 3,4 КПК України, визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою та/або її окремою підсистемою (модулем) під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження на кожного суддю, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремої підсистеми (модуля), крім випадків, установлених законом.

Згідно ст. 35 ч. 12 КПК України особливості розподілу кримінальних проваджень та інших передбачених законом процесуальних документів, що подаються до суду, встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Пунктом 130 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021, №1845/0/15-21, з відповідними змінами, встановлено, що до початку функціонування підсистеми автоматизованого розподілу справ у складі ЄСІТС визначення судді, судді-доповідача та присяжних для розгляду справи здійснюється відповідно до вимог розділу IV цього Положення засобами автоматизованої системи документообігу суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що розподіл конкретної судової справи між суддями було проведено з дотриманням вимог процесуальних нормативних актів, за допомогою автоматизованої системи документообігу суду, тому доводи на які послався заявник ОСОБА_6 у апеляційній скарзі є необґрунтованими.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що суд не врахував те, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.12.2011 року суду є невиконаною на даний час, при цьому суд не з`ясував хто саме відповідальний за її виконання; які дії вчинялись/не вчинялись на її виконання; чи були вони ефективними, не є слушними, з огляду на наступне.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 382 ч. 2 КК України полягає в одному з таких альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: невиконання (ухилення від виконання) вироку, ухвали, постанови, рішення суду або перешкоджання їх виконанню. За цією нормою матеріального права склад злочину є формальним, адже його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь дії (перешкоджання) чи бездіяльність (невиконання). І саме з цього моменту злочин визнається закінченим.

У постанові ВС у справі № 664/2551/18 від 13 липня 2021 року суд звернув увагу, що невиконання судового акта це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.

Обов`язковою умовою настання кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення є встановлення у ньому вимоги зобов`язального чи забороняючого характеру, адресованої для виконання певним особам. Причому така вимога повинна стосуватися конкретного зобов`язаного суб`єкта, до відома якого своєчасно було доведено відповідний обов`язок про виконання рішення суду.

Відповідно до висновку ВС, викладеного у постанові № 659/1012/18 від 12 лютого 2020 року, залежно від характеру такої вимоги невиконання судового рішення може проявлятися у бездіяльності зобов`язаної особи щодо здійснення передбачених законом або визначених судом заходів, спрямованих на виконання цього рішення, або ж у вчиненні дій, які прямо заборонені у самому судовому рішенні. За умови, що невиконання судового рішення виявляється в формі бездіяльності, для притягнення особи до кримінальної відповідальності обов`язковим є з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати.

Ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, у редакції закону на час відкриття виконавчого провадження, було передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону. У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав. Державний виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, постановою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.12.2011 року у справі №2270/14181/11, яка залишена в силі ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_17 від 10.05.2012 року, адміністративний позов ОСОБА_6 було задоволено частково та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_18 невідкладно вклеїти фотографію в паспорт громадянина України ОСОБА_6 , який йому видати на руки. (а.с.152-154).

В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000043 від 14.11.2017 року, яке було внесено за заявою ОСОБА_6 про невиконання ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.12.2011 року у справі №2270/14181/11, слідчим органом було вжито заходи до витребування матеріалів виконавчого провадження та виклику ОСОБА_6 для допиту, допитано начальника та заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 , виконуючого обов`язки завідувача ІНФОРМАЦІЯ_8 , здійснено тимчасовий доступ до документів, в ході якого долучено копію заяви ОСОБА_6 про видачу паспорту.

Зокрема, із показань заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_12 від 25.01.2018 (а.с. 25-26) та 30.05.2022 вбачається, що за невиконання рішення суду на боржника двічі 11.08.2017 та 31.08.2017 накладався штраф в сумі 5100 грн. та 10200 грн., який в подальшому був стягнутий. Виконати судове рішення без участі боржника неможливо, так як рішення суду є зобов`язального характеру. Окрім того, державним виконавцем було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_19 повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо невиконання рішення суду. Будь-які інші дії примусового характеру щодо виконання рішення суду зазначеної категорії Законом України «Про виконавче провадження» не передбачені. Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_20 № 796 від 06.12.2012 у зв`язку з фактом втрати паспорта ОСОБА_6 , 20 листопада 2012 року на його ім`я був оформлений новий паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який власноруч ним отриманий.

Свідок ОСОБА_13 (виконуючий обов`язки завідувача ІНФОРМАЦІЯ_8 ) щодо причин невиконання рішення суду № 2270/14181/11 повідомив, що виконати його фактично неможливо, так як сам ОСОБА_6 звернувся із заявою про видачу нового паспорту, у якій зазначив як причину звернення факт втрати паспорту. 20.11.2022 ОСОБА_6 видано новий паспорт. (а.с. 221-225).

Відповідно до показань свідка ОСОБА_14 , який працював на посадівиконуючого обов`язки завідувача ІНФОРМАЦІЯ_8 , вбачається, що ОСОБА_6 проігнорував надіслані йому листи з проханням надати паспорт та фотокартки, а тому виконати рішення суду не представилося за можливе (а.с. 273-274).

Разом з тим, як вбачається із матеріалів провадження безпосереднє дослідження матеріалів виконавчого провадження з виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.12.2011 року у справі №2270/14181/11 на сьогодні неможливе, оскільки виконавче провадження закінчено 28.12.2018 на підставі ст. 39 ч. 1 п. 11 Закону України «Про виконавче провадження», матеріали виконавчого провадження знищені у зв`язку із закінченням строків їх зберігання.

Крім того, допитати ОСОБА_6 з метою з`ясування місця знаходження паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , а відтак наявності у відповідних зобов`язаних суб`єктів можливості виконати судове рішення, не вдалося, оскільки, останній хоча і з`явився до слідчого, однак відмовився надавати показання в якості свідка, що підтверджується відповідним рапортом.

Враховуючи обсяг проведених слідчих та виконавчих дій уповноваженими особами, а також відсутність об`єктивної можливості здійснити безпосереднє дослідження матеріалів виконавчого провадження, заведеного у зв`язку із виконанням постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.12.2011 року, слідчим суддею було встановлено відсутність реальної можливості виконати судове рішення у встановлений законом спосіб у зв`язку із втратою паспорту, у який, відповідно до рішення суду, слід було вклеїти фотокартку, з чим також погоджується і колегія суддів. На думку колегії суддів, державним виконавцем було в повній мірі вжито заходи спрямовані для виконання рішення суду.

Отже, колегія суддів вважає, що невиконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.12.2011 року зумовлене об`єктивними причинами, які не свідчать про умисне ухилення від виконання судового рішення уповноваженими особами.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу порушення правил підслідності даного кримінального провадження, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 216 ч. 1 КПК України слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

Згідно з ст. 216 ч. 4 п. 1 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень вчинених зокрема працівником правоохоронного органу.

Відповідно до ч. 1 Розділу Х Прикінцевих положень КПК України норми частини четвертої статті 216 КПК України вводяться в дію з дня початку діяльності Державного бюро розслідувань України, але не пізніше п`яти років з дня набрання чинності цим Кодексом.

Станом на момент внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2017 року у кримінальному провадженні № 0000043 Державне бюро розслідувань України свою роботу ще не розпочало. Лише 27 листопада 2018 року Державне бюро розслідування оголосило про початок роботи, у зв`язку з чим запрацював центральний апарат та всі його територіальні управління.

Статтею 218 ч. 2 КПК України передбачено, що якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність. Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування (ст. 36 ч. 2 п. 3 КПК України).

Постановою прокурора Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_15 від 20.11.2017 підслідність зазначеного кримінального провадження була визначена за слідчим відділенням ХВП ГУНП у Хмельницькій області. Отже, на думку колегії суддів, досудове розслідування кримінального провадження № 0000043 здійснював уповноважений суб`єкт.

Не погоджується колегія суддів із доводами про те, що слідчий суддя повинен був конкретизувати відсутність якої саме складової складу кримінального правопорушення встановлено, а також надати оцінку кожного елемента складу злочину, з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що слідчий суддя, ухвалюючи рішення за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у діяння уповноважених осіб ознак складу кримінального правопорушення, виходячи з аналізу фактичних обставин та наданих матеріалів. Вимоги закону не зобов`язують слідчого суддю окремо формалізовано зазначати відсутність якої саме складової складу кримінального правопорушення встановлено, якщо з мотивувальної частини вбачається загальний висновок про відсутність складу злочину. Безпідставними також є доводи апелянта про відсутність оцінки кожного елемента складу злочину, оскільки така оцінка здійснюється через аналіз фактичних даних і не потребує їх окремого структурного викладення.

Щодо посилань апелянта на відсутність у матеріалах провадження заяви про втрату паспорту від 8 листопада 2012 року, то такі доводи спростовуються матеріалами провадження, відповідно до яких у ході тимчасового доступу було отримано копію Ф1, у якій значиться заява ОСОБА_6 від 08.11.2012 про видачу йому паспорту у зв`язку із втратою та міститься відмітка про отримання 20.11.2012 паспорту НОМЕР_1 , взамін втраченого паспорту НОМЕР_2 (а.с. 271).

За наведених обставин, перевіривши ухвалу слідчого судді у межах доводів апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження дотримано вимоги ст.ст. 306, 307 КПК України, тому оскаржуване рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим.

Інших підстав для скасування ухвали слідчого судді апеляційна скарга заявника не містить та колегією суддів не встановлено.

Розглядаючи заяву ОСОБА_6 в порядку ст.ст. 122, 126 КПК України в частині компенсації витрат у зв`язку з відривом від звичайних занять, колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки відповідно до вимог КПК України питання стягнення витрат, пов`язаних з відривом від звичайних занять, вирішується судом виключно під час ухвалення обвинувального вироку суду, у інших випадках, зокрема під час розгляду скарг на ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, кримінальним процесуальним законом стягнення таких витрат не передбачено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 грудня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000043 внесеного до ЄРДР 14.11.2017 року за ст. 382 ч.2 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3