Справа № 303/2295/26
№1-кс/303/245/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м.Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Мукачево клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000153 від 11 лютого 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні №0000153 від 11.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 терміном на шістдесят діб із визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання мотивоване тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше лютого 2026 року, у ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , та іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , та іншими невстановленими особами, які на виконання заздалегідь розробленого плану, підшукали осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України з метою виїзду до країн Європейського Союзу, а саме: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким на період дії правового режиму воєнного стану в Україні обмежено виїзд за межі території України, які погодилися сплатити грошові кошти за їх незаконне переправлення через державний кордон в сумі 10 000 Євро. З метою організації незаконного переправлення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 через державний кордон України в точно не встановлений досудовим розслідуванням час невстановлені органом досудового розслідування особи, які діяли за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на виконання заздалегідь розробленого плану, в ході телефонних розмов з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пообіцяли організувати їх незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску із країнами Європейського Союзу.

Керуючись корисливим мотивом ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, їх караність, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, на виконання заздалегідь розробленого плану організували незаконне переправлення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 через державний кордон України, керували такими діями, сприяли їх вчиненню порадами та вказівками, за що ОСОБА_7 висунув умову ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про надання грошових коштів у розмірі 25 000 гривень у якості винагороди, на що той погодився.

Поряд з цим, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 на виконання заздалегідь розробленого злочинного плану щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, забезпечившись для подальшого незаконного переправлення осіб чоловічої статі транспортними засобами, а саме легковим автомобілем «BMW 320 D» сірого кольору, н.з. « НОМЕР_1 », який по розробленому плану використовували ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 та легковим автомобілем «Citroen Berlingo» сірого кольору, н.з. республіки Польща « НОМЕР_2 », який в свою чергу використував ОСОБА_7 та надалі ОСОБА_7 очікував від ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та інших невставлених досудовим розслідуванням осіб подальших вказівок щодо переправлення осіб через державний кордон України.

Керуючись корисливим мотивом ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, їх караність, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, на виконання заздалегідь розробленого плану щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за грошову винагороду, яка була обумовлена раніше, користуючись транспортним засобом - легковим автомобілем «BMW 320 D» сірого кольору, н.з. « НОМЕР_1 » близько о 07 год. 30 хв. 26.03.2026, попередньо зв`язавшись по мобільному телефону, зустріли першу особу призовного віку - ОСОБА_9 біля під`їзду №8 по вул. Злуки, 55 в м. Тернопіль, помістили його до вказаного автомобілю та поїхали за іншою особою призовного віку - ОСОБА_10 , який очікував на АЗС «WOG», за адресою: м. Бережани, вул. Тернопільська, 9, та під`їхавши до вказаного місця помістили його до автомобілю «BMW 320 D» сірого кольору, н.з. « НОМЕР_1 ». Разом із цим, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виготовили підроблені документи з реквізитами в/ч НОМЕР_3 про те, що нібито ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прийняті на службу до в/ч НОМЕР_3 , які роздрукували в м. Бережани та після чого останні розпочали рух на вказаному автомобілі до Закарпатської області. Перед проїздом блокпосту поліції в н.п. Нижні Ворота Мукачівського району ОСОБА_5 та ОСОБА_8 надав вказівку пасажирам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виходити з автомобілю та йти пішки в обхід блок-посту поліції в супроводі ОСОБА_5 ОСОБА_8 самостійно проїхав блок-пост поліції та контактувавши з ОСОБА_5 по мобільному зв`язку очікував його на домовленому місці після їхнього успішного обходу блокпосту поліції. Надалі, ОСОБА_5 успішно обійшовши блок-пост поліції разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знову сіли до ОСОБА_8 в автомобіль «BMW 320 D» сірого кольору, н.з. « НОМЕР_1 » та поїхали далі в напрямку державного кордону України.

В подальшому, домовившись про зустріч з ОСОБА_7 зустрілися на АЗС «WOG» в с. Чинадійово Мукачівського району, де по заздалегідь розробленому плану ОСОБА_7 після перерахунку грошових коштів, які везли з собою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в загальній сумі 10 800 доларів США, повинен був взяти до свого автомобілю «Citroen Berlingo» сірого кольору, н.з. республіки Польща « НОМЕР_2 ».

Надалі, на виконання заздалегідь розробленого злочинного плану щодо незаконного переправлення, близько 14 год. 15 хв. 26.03.2026 ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, виконуючи заздалегідь розроблений план щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України за грошову винагороду, користуючись автомобілем «Citroen Berlingo» сірого кольору, н.з. н.з. республіки Польща « НОМЕР_2 ». під`їхав та очікував ОСОБА_5 , ОСОБА_8 з двома пасажирами - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на АЗС «WOG» в с. Чинадійово Мукачівського району, після чого, зустрівшись, ОСОБА_7 перерахував грошові кошти отримані від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в загальній сумі 10 800 доларів США (за обох) та переконавшись у їх кількості, надав вказівку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сідати до його автомобілю «Citroen Berlingo» сірого кольору, н.з. республіки Польща « НОМЕР_2 », а ОСОБА_5 та ОСОБА_8 згідно розробленого плану залишились чекати в Мукачівському районі на отримання гпошової винагоподи вже після того як ОСОБА_7 здійснить всіх заходів щодо організації переправлення державного кордону ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , отримавши вище вказану грошову винагороду безпосередньо перед державним кордом.

В подальшому близько о 17 год. 22 хв. 26.03.2026 ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, виконуючи заздалегідь розроблений план щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, дочекавшись темної пори доби, почав рух на автомобілі «Citroen Berlingo» сірого кольору, н.з. республіки Польща « НОМЕР_2 » з пасажирами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в напрямку с. Дідово Берегівського району та об`їхавши населеними пунктами прикордонний блок-пост с. Гать Берегівського району рухався в с. Дідово, Берегівського району, де на околиці села зупинився та розпочав консультувати щодо подальших дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в напрямку державного кордону, а саме вказівки щодо їх маршруту - куди йти, що робити, поводитися тихо, непримітно, виключити мобільні телефони, спостерігати та прислухатись. Крім цього, підготувавши для них текстильне покривало, металеві ножиці (кусачки) по металу для перекусу прикордонної огорожі та вказав на напрямок куди потрібно рухатися, узгодивши всі деталі, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 передали ОСОБА_7 у вказаному автомобілі грошові кошти в розмірі 10 800 доларів СІНА в поліетиленовому пакеті, які він отримав.

В цей же час о 18 год. 55 хв. 26.03.2026 в ході проведення контролю за вчиненням злочину працівниками правоохоронних органів в околиці с. Дідово Берегівського району, на відстані 1 -го кілометра до державного кордону України було перекрито шляхи відходу для автомобіля «Citroen Berlingo» сірого кольору, н.з. республіки Польща « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_7 , який незаконно перевозив двох осіб чоловічої статі, які мали намір незаконно перетнути державний кордон Україні, попередньо сплативши за це грошові кошти в загальній сумі від 10 800 доларів США. Разом із цим, при в`їзді в с. Обава Мукачівського району, поблизу магазину «1000 дрібниць» будо зупинено автомобіль «BMW 320 D» сірого кольору, н.з. « НОМЕР_1 », в якому перебував водій ОСОБА_8 та пасажир ОСОБА_5 , які очікували на отримання грошової винагороди від ОСОБА_7 .

За результатами проведеного контролю за вчиненням злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України.

27 березня 2026 року стороною обвинувачення відповідно до ст.278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , як зазначено у клопотанні, викликана тим, що останній обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, метою забезпечення виконання ним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та недоцільністю обрання щодо підозрюваного інших запобіжних заходів, передбачених п.п.1-4 ч.1 ст.176 КПК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили таке задовольнити, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання слічдого про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, посилаючись на необгрунтованість клопотання, відсутність ризиків, зазначених в клопотанні, які нічим не підтверджені, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, частково визнає вину, не мав наміру переправляти осіб через державний кордон України, до 31 січня 2026 року офіційно працював в Чеській Республіці, проживає разом з матір`ю, яка є пенсіонером, а тому обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або цілодобового домашнього арешту позбавить підозрюваного ОСОБА_5 утримувати його матір.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до слідуючого висновку.

В провадженні СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження №0000153 від 11.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

27 березня 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: рапортами працівників поліції, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , протоколами пред`явлення транспортного засобу для впізнання за фотознімками та іншими матеріалами кримінального провадження.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (частина 1); запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 частини 2).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та міра покарання якого передбачає позбавлення волі строком від семи до дев`яти років, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань для уникнення кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на інших на даний час не встановлених осіб, з якими ОСОБА_5 діяв у змові; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливх мотивів.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку. Осіб, які б поручились за виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки. Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є недоцільним, оскільки в такому випадку підозрюваний зможе безперешкодно та незаконно впливати на свідків та ухилитись від органу досудового розслідування та суду. Окрім цього, особливістю вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним переправленням осіб через державний кордон України є можливість їх вчинення за місцем постійного проживання.

Будь-яких вагомих доказів щодо неможливості перебування підозрюваного під вартою не надано.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважує на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, оцінивши в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам, а тому для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати більш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За вимогами ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом другим пункту 3 частини 5 статті 182 КПК України визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При оцінці майнового стану підозрюваного ОСОБА_5 , суд враховує те, що в матеріалах клопотання відсутні будь-які дані про наявність у власності підозрюваного цінного майна чи інших активів. Доказів отримання підозрюваним ОСОБА_5 інших коштів за організацію незаконного перетину кордону, окрім десяти тисяч вісімсот доларів, які вилучені під час проведення огляду місця події, органом досудового розслідування не надано.

За таких обставин, суд вважає, що слідчим та прокурором не доведено те, що існує виключний випадок і застава в розмірі, що визначена у п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не зможе в повній мірі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Отже, при визначенні розміру застави суд враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , його вік, майновий та сімейний стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюєтсья, вимоги ч.5 ст.182 КПК України, а тому вважає за необхідне визначити заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240,00 гривень, з покладанням на підозрюваного обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, у разі внесення застави.

Даний розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196-198, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 травня 2026 року включно з визначенням застави в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення ним застави у визначеному розмірі він підлягає звільненню з-під варти і з того моменту буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 в разі внесення ним застави, такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися за межі с. Бабине Вижницького району Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1