Справа № 521/1548/26
Номер провадження:1-кп/521/1355/26
У Х В А Л А

11 лютого 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000073 від 19.01.2026 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор висловив думку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду у Хаджибейському районному суді міста Одеси суддею одноособово.

Обвинувачена, захисник не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду суддею одноособово.

Клопотань в порядку ст. 314-1 КПК України від сторін не надходило.

Вивчивши обвинувальний акт разом з додатками, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження підсудне Хаджибейському районному суду м. Одеси відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України, підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 4-8 ч.1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або зупинення провадження, немає, обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

До обвинуваченої ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 без зміни визначення розміру застави, посилаючись на тяжкість висунутого обвинувачення та враховуючи ту обставину, що ризики не зменшилися.

Захисник заперечувала проти клопотання прокурора, просила застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або зменшити розмір застави до 85 000 грн..

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, обвинуваченої та його захисника, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Дане кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового провадження, вже метою якого відповідно до статті 17 КПК України є встановлення судом поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначених в обвинувальному акті кримінального правопорушення за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри, однак попри таке, оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та не змінились, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від суду, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних рішень та встановленню істини у кримінальному провадженні. оскільки остання займалась незаконним зберіганням та незаконним збутом особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах;

Крім того, ОСОБА_4 має матеріальний ресурс (що підтверджується об`ємами збутих психотропних речовин) за допомогою якого остання може переховуватись від суду або за допомогою вказаного матеріального ресурсу постійно змінювати своє фактичне місцезнаходження, тобто таким чином може переховуватись суду, чим буде перешкоджати виконанню процесуальних рішень та встановленню істини у кримінальному провадженню.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» суд зазначив: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України може незаконно впливати на свідків, оскільки їй були надані копії матеріалів кримінального провадження у яких містяться всі дані про свідків і може вплинути на них з метою викривлення тих обставин, які їй відомі для уникнення від кримінальної відповідальності.

Перебуваючи на свободі, обвинувачена може здійснювати незаконний вплив на свідків схиляючи їх до зміни показів в суді, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки ОСОБА_4 має велике коло осіб, яким остання збувала психотропні речовини та наркотичні засоби.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за вчинення якого, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна, а тому обвинувачена, для якої настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від суду. Обвинувачена раніше не судима, має постійне місце проживання, неповнолітніх дітей на утриманні, не має постійного джерела доходу, тобто існує реальна загроза, що останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків , вчинити інше правопорушення.

З урахуванням наявності існування наведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, виникла необхідність у вирішенні питання щодо продовження застосування запобіжного заходу стосовно обвинувачених.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу. Та відповідно до п.5 ч.2 зазначеної статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, можна дійти висновку про те, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою надасть можливість запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити і гарантувати належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити зазначеним ризикам.

На стадії досудового розслідування до обвинуваченої ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у виді 150 прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 499200 грн., який був дієвим важелем для процесуального впливу на поведінку останньої.

Оцінивши в сукупності всі наведені обставини, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та необхідності продовження вже обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій без зміни раніше визначеного розміру застави. Судом враховуються вимоги ч.3 ст.315 КПК України та розділу ІІ КПК України, які регулюють питання заходів забезпечення кримінального провадження та передбачають, що строк тримання під вартою може бути продовженим. Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі обвинуваченого та тяжкості висунутого йому обвинувачення і зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Матеріали справи не містять інформації, що обвинувачена за станом здоров`я не може перебувати під вартою.

Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 315, 176,177, 183, 193,194, 196 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, в Хаджибейському районному суді міста Одеси на 18 лютого 2026 року о 09:30 годині.

Провести судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово у відкритому судовому засіданні, до якого викликати учасників провадження.

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_4 - задовольнити.

Подовжити до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, до 12.04.2026 р. включно, без зміни раніше визначеного розміру застави.

Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду щодо застосування запобіжного заходу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1