Справа №694/3446/25
провадження № 1-кс/694/130/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2026 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Звенигородка внесене в кримінальному провадженні№ 0001400від 15.11.2025 року клопотання слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Валява Городищенського району Черкаської області, громадянина України, із середньою освітою, працюючого водієм ДП «Ліси України», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , що має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2014 та 2020 року народження, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.135, ч.3 ст.286-1, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 382 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0001400 в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.05.2026 року.

Клопотання обґрунтовує тим, що СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001400 від 15.11.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.135, ч.3 ст.286-1, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 382 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 15.11.2025 року, в період часу з 00 год. по 02 год., водій автомобіля марки «ЗИЛ-131», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водій Корсунь-Шевченківського надлісництва філії «центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України», керуючи вказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вул. Соборності в с. Шендерівка Звенигородського району Черкаської області, в напрямку від с. Комарівка до селища Стеблів, поблизу будинку № 1, здійснив наїзд на пішохода, неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого на вищевказаному автомобілі з місця злочину зник. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 286-1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

Крім того, 15.11.2025 року, в період часу з 00 год. по 02 год., водій автомобіля марки «ЗИЛ-131», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водій Корсунь-Шевченківського надлісництва філії «центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України», керуючи вказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вул. Соборності в с. Шендерівка Звенигородського району Черкаської області, в напрямку

від с. Комарівка до селища Стеблів, поблизу будинку № 1, здійснив наїзд на пішохода, неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого на вищевказаному автомобілі з місця злочину зник. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України - завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан що спричинило смерть особи.

Крім того, ОСОБА_5 , в період часу з 18 год. 00 хв. 14.11.2025 року по 08 год. 00 хв. 15.11.2025 року, шляхом вільного доступу, таємно, незаконно заволодів транспортним засобом ЗИЛ-131, р.н. НОМЕР_2 , що перебував на території Шевченківського лісництва Корсунь-Шевченківського надлісництва ДП «Ліси України», що розташоване за адресою: вул. Щєпкіна, 1 в с. Моринці Звенигородського району Черкаської області, та який зареєстрований на ДП «Ліси України».

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом.

Крім того, ОСОБА_5 15.11.2025 року керував автомобілем, будучи позбавленим права керування поставновою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.03.2025 року терміном з 16.06.2025 року по 16.06.2026 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України - умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

05.12.2025 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0001400 від 15.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, №0001404 від 15.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, №0001406 від 15.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та №0001423 від 18.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України - об`єднано та присвоєно єдиний реєстраційний номер №0001400.

15.11.2025 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України, та в цей день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135КК України.

17.11.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289КК України, а також 21.11.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382КК України

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 17.11.2025 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виглядітримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 13.01.2026 року включно, без визначення застави.

Ухвалою слідчогосудді Звенигородського районного суду Черкаської області від 13.01.2026 року строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 15.02.2026 року включно.

Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 289, ч.1 ст.382 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними рапорту старшого інспектора сектору моніторингу Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 від 15.11.2025; даними рапорту слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 від 15.11.2025; даними рапорту старшого дільничного офіцера поліції СДОП відділу превенції Звенигородського РВП ГУНП в

Черкаській області ОСОБА_12 від 15.11.2025; даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_13 від 15.11.2025; даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.11.2025 (в с. Шендерівка Звенигородського району Черкаської області) та план-схеми до нього; даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.11.2025 (в с. Стеблів Звенигородського району Черкаської області) та план-схеми до нього; даними протоколу затримання особи, підозрюваного ОСОБА_5 від 15.11.2025; даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 виданого КНП «Звенигородська БЛІЛ» від 15.11.2025; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 від 17.11.2025; показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ; даними довідки СКП Звенигородського РВП щодо відпрацювання камер відеоспостереження від 15.11.2025; протокол огляду предмету (компакт-диска DVD-R) від 16.11.2025; протокол огляду предмету (компакт-диска CD-R) від 16.11.2025; даними протоколу огляду предмету від 12.12.2025; висновком експерта №05-3-08/2590 від 27.11.2025; висновком експерта №СЕ-19/124-25/16947-ІТ від 17.12.2025; висновком судово-медичної експертизи №05-3-08/1 від 01.01.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Внаслідок особливої складності кримінального провадження завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновок додаткової судово-медичної експертизи, отримати висновки судової авто-технічної експертизи, провести слідчий експеримент по обставинах дорожньо-транспортної пригоди за відповідних погодних умов, з урахуванням встановлених досудовим розслідуванням даних призначити судову авто-технічну експертизу, проаналізувавши всі наявні докази в сукупності, вирішити питання по кінцевій кваліфікації дій ОСОБА_5 та оголосити йому кінцеву підозру, виконати вимоги ст.ст. 290-292 КПК України.

Обставинами, що перешкоджали здійсненню цих слідчих та процесуальних дій раніше, є тривалість проведення експертних досліджень, їх кількість та складність, а також неможливість призначення одних експертиз без отримання висновків інших, що зумовлено методикою і певною послідовністю їх проведення. Проведення слідчих експериментів по обставинах дорожньо-транспортної пригоди також потребує врахування висновків за результатами проведення авто-технічної та судово-медичної експертизи.

В зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій та враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років (ч. 3 ст. 135 КК України), та позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років(ч. 3 ст.286-1 КК України), а також нетяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ч.1 ст.382 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`яти років (ч. 1 ст.289 КК України), та позбавлення волі на строк до трьох років, а також з метою запобіганню спробам ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чи спробам незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, серед яких ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , запобіганню вчинення іншого кримінального правопорушення, необхідно продовжити строк тримання під вартою щодо ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити. Вказав на те, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень є повністю обгрунтованою. Закінчити досудове розслідування на даний час неможливо, оскільки необхідно провести цілий ряд слідчих та процесуальних дій, про які вказано в клопотанні. Призначені експертизи є складними та тривалими, а призначити одні експертизи неможливо без отримання висновків інших, що зумовлено методикою і певною послідовністю їх проведення. Ухвалою слідчого судді

Звенигородського районного суду від 11.02.2026 року продовжено строк досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001400 до шести місяців, а саме до 15.05.2026 року. Разом з тим, ризики, які були заявлені стороною обвинувачення під час обрання міри запобіжного заходу, на даний час не зменшились. Підозрюваний ОСОБА_5 може ухилитися від слідства та суду, оскільки розуміє тяжкість можливого покарання. Також він може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з якими особисто знайомий, з метою зміни їхніх показань. Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше був засуджений за вчинення злочину, а також будучи позбавленим права керування транспортними засобами за ст. 130 КУпАП продовжив керувати автомобілем, що призвело до тяжких наслідків. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який немає, оскільки лише тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив продовжити підозрюваному строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання. Вказав на те, що підозра його підзахисного за ч.3 ст.135, ч.3 ст.286-1 КК України є необґрунтованою в зв`язку з відсутністю прямих доказів. Притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 289 КК України взагалі є незаконним, оскільки в ході досудового розслідування встановлено, що автомобіль ЗИЛ перебував у його користуванні на підставі відповідних наказів за місцем роботи. Підозрюваний не має наміру ухилятися від слідства та суду, а навпаки бажає об`єктивного та всебічного розслідування справи. Він самостійно з`явився до поліції та повідомив про виявлення трупа на дорозі, хоча розумів, чим це може для нього закінчитись. Ризик незаконного впливу на свідків є надуманим, оскільки жодних свідків самої події слідством не встановлено, а допитані свідки, які працюють разом з підозрюваним, дали показання про ті обставини, які підтверджені іншими доказами та які не можуть бути змінені свідками під впливом на них підозрюваного. Щодо ризику вчинення інших злочинів захисник зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 має виключно позитивні характеристики за місцем роботи та місцем проживання. Факт його засудження у 2012 році не може свідчити про схильність до вчинення правопорушень, оскільки судимість вже погашена та до цього часу він жодного разу не притягався до кримінальної відповідальності. За таких обставин захисник вважає, що тримання ОСОБА_5 під вартою не є необхідним. Просив врахувати те, що підозрюваний ОСОБА_5 одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований як фізична особа-підприємець, має батька з інвалідністю ІІІ групи. Враховуючи викладені обставини, просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений,

засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжнийзахід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.135, ч.3 ст.286-1, КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, та у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 382 КК України, які відносяться до нетяжких злочинів.

В ході дослідження матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що підозра, повідомлена ОСОБА_5 , є цілком обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує, що виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду від 17.11.2025 року щодо

ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, а ухвалою від 13.01.2026 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було продовжено в межах строку досудового розслідування до 15.02.2026 року.

Завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо, оскільки необхідно провести цілий ряд слідчих та процесуальних дій. В зв`язку з цим ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду від 11.02.2026 року строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 15.05.2026 року.

Прокурор, обґрунтовуючи необхідність продовження запобіжного заходу, вказує на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме на те, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, вчиняти спроби незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя погоджується з існуванням ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду, враховуючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі у випадку доведення вини підозрюваного. Так само слідчий суддя вважає, що існує ризик незаконного впливу на окремих свідків, які дали показання щодо поведінки підозрюваного після дорожньо-транспортної пригоди, зокрема свідка ОСОБА_15 . При цьому слідчий суддя не погоджується з доводами прокурора про можливість впливу на інших свідків, зазначених в клопотанні, а саме свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , оскільки вони є співробітниками підозрюваного та дали показання стосовно тих обставин, які є встановленими іншими доказами та ніким не оспорюються.

Що стосується ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, то такий ризик, на думку слідчого судді, також існує, оскільки ОСОБА_5 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами за ст. 130 КУпАП продовжив керувати автомобілем, використовуючи підроблене посвідчення водія. При цьому слідчий суддя не враховує факт засудження підозрюваного ОСОБА_5 у 2012 році, оскільки судимість на даний час вже погашена та він вважається не судимою особою.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що існують достатні підстави вважати вірогідними ризики, на які вказує слідчий, прокурор, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідка у даному кримінальному проваджені та вчинити інші правопорушення. При цьому, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу суд бере до уваги міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_5 в місці його постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі наявність у нього дружини, двох неповнолітніх дітей, батька з інвалідністю; наявність у підозрюваного постійного місця роботи, де його характеризують виключно з позитивної сторони; позитивну характеристику за місцем його проживання; відсутність у нього непогашених судимостей.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування, строк якого продовжено до шести місяців, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та уникнути ризиків, зазначених в клопотанні, можливо шляхом застосування до нього менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово за місцем проживання: АДРЕСА_1 , а також покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Доводи захисника ОСОБА_7 про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою слідчий суддя вважає переконливими, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_5 , характеру та тяжкості

діянь, які йому інкримінуються.

На думку слідчого судді, ризику імовірного впливу на свідків можливо запобігти шляхом покладення на підозрюваного певних обов`язків, зокрема обов`язку не спілкуватися зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, а також ризик підозрюваного під цілодобовим домашнім арештом та покладенням обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- заборонити підозрюваному цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, а саме свідком ОСОБА_15 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 на даний час перебуває під вартою та йому змінюється запобіжний захід на домашній арешт цілодобово, відповідно до ч. 3 ст.202 КПК України його необхідно негайно доставити до місця проживання та звільнити з-під варти.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 195, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Валява Городищенського району Черкаської області, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Одночасно покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_15 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України негайно доставити підозрюваного ОСОБА_5 до місця його проживання - АДРЕСА_1 і звільнити з-під варти.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали передати для виконання до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить два місяці, тобто до 11 квітня

2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 16.02.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1