Справа № 461/3126/26
Провадження № 1-кс/461/2818/26
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

06.05.2026 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0000119 від 07.04.2026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, погодженим прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, із можливістю внесення застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 05 травня 2026 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 05 травня 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львів, громадянину України, українцю, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , який адвокатом та депутатом не являється раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню шляхом порад та вказівок, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. З урахуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , сторона обвинувачення приходить до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні подане клопотання підтримала, просила таке задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо клопотання слідчого, вважають, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000119 від 07.04.2026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в квітні 2026 року до ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_9 з приводу з`ясування обставин перетину державного кордону України з метою виїзду за межі України, після чого в ОСОБА_4 , який діяв спільно із невстановленими на даний час особами, виник спільний умисел на організацію незаконного переправлення ОСОБА_9 через держаний кордон України.

Так, ОСОБА_4 діючи спільно із невстановленими на даний час особами, маючи спільний умисел на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, шляхом виготовлення документів, що на дадуть право особі перетнути державний кордон України та сприяння в такому перетину вказівками і порадами, наданням засобів діючи з корисливим мотивом, достовірно знаючи, що в умовах воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та усвідомлюючи, що у ОСОБА_9 , відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах воєнного стану, розробили план незаконного переправлення останнього через державний кордон України згідно якого:

- ОСОБА_4 проводить зустрічі із ОСОБА_9 , в ході яких роз`яснює останньому деталі перетину державного кордону України; має на меті отримати від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 11 000 доларів США, з яких частина в розмірі 7 000 доларів США в якості авансу за виготовлення документів, які нададуть право виїзду ОСОБА_9 за межі території України; видача ОСОБА_9 виготовлених документів, які нададуть право виїзду останньому за межі території України.

Крім того на ОСОБА_4 покладалося організація транспортування ОСОБА_9 із м. Львова до пункту пропуску у м. Чоп Закарпатської області.

На невстановлених на даний час осіб покладалося виготовлення документів, які нададуть право ОСОБА_9 здійснити перетин державного кордону України.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на організацію незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, з корисливих мотивів ОСОБА_4 в ході телефонної розмови через застосунок «WhatsApp» повідомив ОСОБА_9 23.04.2026 близько 13:06 год. щодо способів та методів перетину державного кордону України та наполіг на особистій зустрічі для обговорення усіх деталей.

Надалі, ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, в ході особистої зустрічі із ОСОБА_9 , яка відбулась 23.04.2026 близько 14:28 год., запевнив останнього, що зможе організувати йому виїзд за межі території України повідомивши при цьому, що його послуги щодо організації незаконного перетину державного кордону України та сприяння у цьому будуть коштувати від 10 000 до 12 000 доларів США.

Після чого, цього ж дня, ОСОБА_4 у застосунку «WhatsApp» повідомив ОСОБА_9 про необхідність надіслання йому копії витягу із застосунку «Резерв+», паспорту та ідентифікаційного коду.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи спільно із невстановленими особами, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу на незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, 28.04.2026 близько 11:50 год. зустрівся із останнім за адресою: м. Львів, вул. Данила Апостола, 11, неподалік Територіального сервісного центру МВС, де в ході особистої зустрічі ОСОБА_4 повторно повідомив ОСОБА_9 , що в змозі організувати останньому перетин державного кордону, шляхом виготовлення документів консульства однієї із країн, що нададуть право виїзду за межі території України та вказав, що перетин державного кордону України буде відбуватися у м. Чоп, Закарпатської області, при цьому наголосив, що вартість вказаних послуг буде складати 11 000 доларів США.

Надалі, ОСОБА_4 діючи спільно із невстановленими особами, реалізуючи спільний злочинний умисел на незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, в ході телефонної розмови через застосунок «WhatsApp» із ОСОБА_9 , яка відбулась 28.04.2026 близько 11:50 год. повідомив останнього про необхідність надання йому частини грошових коштів від загальної суми 11 000 доларів США як авансу в розмірі 7 000 доларів США для того щоб розпочати процес виготовлення документів, які нададуть право перетину державного кордону ОСОБА_9 .

В подальшому, 29.04.2026 ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу в ході телефонної розмови через застосунок «WhatsApp» із ОСОБА_9 , повідомив останнього про необхідність зустрітися 30.04.2026 щоб отримати першу частину грошових коштів в якості авансу в розмірі 7 000 доларів США.

Надалі, 05.05.2026 близько 16:30 год. ОСОБА_4 , слідуючи раніше розробленому із невстановленою на даний час особою плану, перебуваючи в попередньо визначеному місці на території АЗС «ОККО», що за адресою: Львівська область, м. Жовква, вул. Сагайдачного, 1А, куди він прибув на автомобілі марки «Volkswagen Passat» р.н. НОМЕР_1 , зустрівся із ОСОБА_9 , де під час розмови ОСОБА_4 повторно запевнив ОСОБА_9 про можливість організувати йому переправлення через державний кордон України, шляхом виготовлення раніше обумовлених документів та забезпечення безперешкодного трансферу до пункту пропуску у м. Чоп Закарпатської області. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 діючи за попередньо розробленим із невстановленою на даний час особою планом, з дотриманням вимог конспірації та з метою зменшення ризику ідентифікації його як правопорушника, вказав ОСОБА_9 про необхідність залишення неправомірної вигоди в сумі 7000 доларів США у визначеному ним місці у сховку правої пасажирської дверки припаркованого за вказаною адресою автомобіля марки «Volkswagen Passat» р.н. НОМЕР_1 як першої частини незаконної винагороди за організацію незаконного перетину останнім державного кордону України шляхом виготовлення відповідних документів та сприяння в такому порадами, вказівками, наданням засобів.

Слідуючи вказівкам ОСОБА_4 та діючи на його вимогу, ОСОБА_9 05.05.2026 близько 16:45 год. залишив першу частину неправомірної вигоди в сумі 7000 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 05.05.2026 становить 308 000 грн.) у сховку правої пасажирської дверки автомобіля марки «Volkswagen Passat» р.н. НОМЕР_1 , що був припаркований на території АЗС «ОККО», що за адресою: Львівська область, м. Жовква, вул. Сагайдачного, 1А та які були призначені для ОСОБА_4 та інших, невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, за організацію незаконного перетину ОСОБА_9 державного кордону України шляхом виготовлення документів консульства однієї із країн, що нададуть право виїзду за межі території України.

В подальшому, протиправна діяльність ОСОБА_4 була припинена правоохоронними органами, а грошові кошти в сумі 7000 доларів США, як перша частина незаконної винагороди, вилучена.

05 травня 2026 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05 травня 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львів, громадянину України, українцю, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , який адвокатом та депутатом не являється раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню шляхом порад та вказівок, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ;

- протоколом ідентифікації та огляду грошових коштів (несправжніх/ імітаційних засобів);

- протоколом проведення обшуку Т/З «Volkswagen Passat» р.н. НОМЕР_1 ;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення;

- постановою про визнання та приєднання речових доказів до матеріалів досудового розслідування;

- протоколом про хід проведення слідчо (розшукових) дій аудіоконтроль особи від 30.04.2026;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Згідно з п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оцінюючи особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України ризиків, а саме:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки, у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинені ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Водночас, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

незаконно впливати на свідків, на тих які вже є встановлені та допитані ( ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ), а також на осіб, які будуть в подальшому встановлені та допитані в якості свідків, у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрюваний офіційно не працює, не має постійного джерела доходу.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновків, що:

- наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 , у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 , загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна;

- вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у виді позбавлення волі.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стороною захисту недоведено можливості запобігти існуючим ризикам у кримінальному провадженні шляхом застосування альтернативного запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, на підставі ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, на підставі п.3 ч.5 ст.182 КПК України, слідчий суддя вважає, що достатньою для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього КПК України обов`язків буде застава 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі абз.2 ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки підозрюваному ОСОБА_4 у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеною цією ухвалою застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з моменту затримання, тобто до 03.07.2026 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 166 400 грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.

Встановити ОСОБА_4 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на два місяці, з моменту внесення такої:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися за межі м. Львова, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у випадку невиконання вищезазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п.3 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_11 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст складено 06.05.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1