Провадження № 1-кп/643/37/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026

Салтівський районний суд м. Харкова у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000393 від 13.05.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Салтівського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000393 від 13.05.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою суду від 08.12.2023 року обвинувачену було оголошено у міжнародний розшук.

Ухвалою суду від 19.01.2024 року обвинуваченій в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 25.04.2024 року було зупинено провадження до розшуку обвинуваченої.

12.11.2025 року, 12.02.2026 року обвинувачена ОСОБА_4 з`явилася до суду шляхом участі у судових засіданнях у режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів.

Крім того, до суду надійшли відомості, зокрема копії віз обвинуваченої та її неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про місце перебування обвинуваченої, яка проживає у місті Абердін, Великобританія, Шотландія, разом зі своїм сином, якій дійсні до 15.11.2026 року.

Разом з цим, до суду надійшла заява захисника обвинуваченої про зняття її з розшуку.

У судовому засіданні обвинувачена та її захисник підтримали заяву про скасування розшуку.

Прокурор не заперечувала проти скасування розшуку обвинуваченої та подала клопотання про засотосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладання на обвинувачену відповідних обов`язків щодо явки до суду та утримання від спілкування з потерпілою та свідками по цьому кримінальному провадженню, яке обгрунтоване таким.

В обґрунтування клопотання прокурор посилалася на існування ризиків передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що обвинувачена може переховуватись від суду через загрозу покарання, яке складає до 10 років позбавлення волі, у разі визнання її винуватою. Крім того, зможе чинити тиск на потерпілу та свідків через те, що їй відомі їхні контактні дані. Також, прокурор вважає, що обвинувачена зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сторона захисту не заперечували проти застосування щодо обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання.

Суд дослідивши клопотання сторін та позиції сторін кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Зі змісту ст. 335 КПК України вбачається, що у разі ухилення обвинуваченого від явки до суду, суд зупиняє провадження щодо такого обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду.

У зв`язку з тим, що обвинувачена ОСОБА_4 добровільно з`явилася до суду шляхом її участі в судових засіданнях режимі відеоконференцзв`язку та надала документи про місце свого перебування, судом встановлено місце її перебування, а тому відпала потреба для подальшого міжнародного розшуку обвинуваченої ОСОБА_4 , відтак оголошений щодо неї міжнародний розшук підлягає скасуванню.

Відповідно до п.2-1 ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту добровільного з`явлення обвинуваченого до суду, про що суд повідомляє прокурора.

У зв`язку з тим, що обвинувачена ОСОБА_4 добровільно з`явилася до суду необхідно визнати ухвалу суду від 19.01.2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 та її доставлення до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу такою, що втратила законну силу, у зв`язку з добровільним зявленням обвинуваченої до суду.

Позаяк кримінальне провадження зупинялось до розшуку обвинуваченої, яка знайшлась, суд дійшов висновку про відновлення кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на обвинувачену відповідних обов`язків, суд зазначає про таке.

Частиною 3 ст. 315 КПК України, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Суд, перевіривши наявність ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України, які вказані у клопотанні прокурора, встановив наступне.

Щодо ризику переховування обвинуваченого від суду, суд зазначає наступне.

Суд вважає даний ризик доведений прокурором, оскільки ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 121 КК, у якому ОСОБА_4 обвинувачується, є тяжким, санкція якого, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення ймовірності визнання вини особи з висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для тримання особи під вартою.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків, суд вважає його також доведений, позаяк проводиться підготовче судове засідання, ані потерпіла, ані свідки судом ще не допитувались, враховуючи отримання таких доказів як показання безпосередньо судом, то такий ризик, на даний час, існує.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то суд вважає, такий ризик прокурором не доведений, позаяк з моменту дати вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 пройшов вже значний час, і за цей час відомостей щодо вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень до суду не надходило. Натомість, вона перебуває на підставі робочої візи зі своїм неповнолітнім сином у м. Абердін у Великобританії, що свідчить про відсутність заявленого ризику.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до положень ст. 178 КПК України, враховує дані про особу обвинуваченого, а саме її сімейний стан, наявність дитини.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, з огляду на наявність обвинувачення та ризиків передбачених п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України з покладанням обов`язків.

Отже, суд вирішив застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинувачену такі обов`язки:

прибувати до суду особисто або шляхом участі в режимі відеоконференцзв`язку за першою вимогою;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками в даному кримінальному провадженні;

Роз`яснити обвинуваченій, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали в частині покладених обов`язків відносно обвинуваченої встановити до 12.04.2026, включно.

Керуючись ст. 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника про зняття обвинуваченої з розшуку задовольнити.

Скасувати міжнародний розшук обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яку було оголошено в міжнародний розшук ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2023 року.

Визнати ухвалу суду від 19.01.2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 та її доставлення до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу такою, що втратила законну силу, у зв`язку з добровільним зявленням обвинуваченої до суду.

Відновити провадження у справі.

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинувачену такі обов`язки:

прибувати до суду особисто або шляхом участі в режимі відеоконференцзв`язку за першою вимогою;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками в даному кримінальному провадженні;

Роз`яснити обвинуваченій, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали в частині покладених обов`язків відносно обвинуваченої встановити до 12.04.2026, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та проголошений 17.02.2026 року о 15.45.

Суддя - ОСОБА_1