Справа 350/66/26
Номер провадження 1-кп/350/112/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів кримінальне провадження за №0000105 відомості про яке внесені до ЄРДР 13.12.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з повною загальною середньою освітою, розлученої, без утриманців, не судимої, працюючої на посаді продавця магазину ТМ «Рибак», яка депутатом не обиралася - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

суд -

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, форми вини і мотивів, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення:

Обвинувачена ОСОБА_3 умисно заподіяла легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 . Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

13.12.2025, близько 11.00 год., на АДРЕСА_2 між ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_6 ґрунті неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, ОСОБА_3 діячи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків щодо здоров`я потерпілої, кулаками обох рук нанесла їй декілька ударів в область обличчя, внаслідок чого спричинила потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці голови, які згідно висновку експерта від 19.12.2025 року відноситься до легких тілесних ушкоджень

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження:

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнала повністю, підтвердила, що вчинила кримінальне правопорушення при вищевикладених обставинах. У вчиненому щиро розкаялася, просила суд її суворо не карати. Не заперечила проти розгляду справи у порядку, передбаченому ст.349 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 підтвердила обставини вчиненого відносно неї ОСОБА_3 кримінального правопорушення та просила призначити обвинуваченій покарання згідно з законом.

ІІІ. Визначений обсяг доказів, котрі підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження:

Враховуючи думку потерпілої ОСОБА_6 та пояснення обвинуваченої ОСОБА_3 , яка повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість у подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої та дослідженням даних, які характеризують її особу, даних про речові докази та понесені судові витрати.

ІV. Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена :

Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, оскільки вона вчинила умисне легке тілесне ушкодження.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та беззастережне визнання нею своєї вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б згідно із ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.

VІ. Мотиви призначення покарання:

Призначаючи покарання, суд враховує положення ст.50 КК України, якою установлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», а також положення статті 65 КК України, якою встановлено, що "особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Окрім цього, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" роз`яснює, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України є кримінальним проступком.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона розлучена, раніше не судима, депутатом не обиралася, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції інкримінованого їй кримінального правопорушення у виді штрафу. Таке покарання на переконання суду буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

VІІ. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд :

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжні заходи, не застосовувалися.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесено.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись, ст.ст.368, 370 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: протокол доклінічного обслуговування №2723 від 13.12.2025 року та копію роздруківки результату огляду на стан алкогольного спяніння, отриманої зі спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000105.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1