г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/456/26
Номер провадження 1-кп/213/161/26
У Х В А Л А

17 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в режимі відеоконференцз`язку кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0008003 від 13 травня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в

м. Климово Красногвардійського району АР Крим, який має середньою освіту, який перебуває на посаді старшого стрільця-оператора 1 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 2 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 30 грудня 2013 року Красноперекопським міськрайонним судом АР Крим за ч. 1 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 01 рік.

2) 24 листопада 2020 року Мелітопольським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.190, ст. 70 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 03 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 01 рік 06 місяців. З 13 січня 2021 року перебуває на обліку в КВІ;

3) 29 листопада 2021 року Мелітопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 186, ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 70 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 04 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 24 листопада 2020 року призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 04 роки 06 місяців. 01 серпня 2024 року ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області звільнений умовно-достроково від відбування покарання для проходження військової служби відповідно до ст.81-1 КК України,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України,

У С Т А Н О В И В :

В провадженні Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів за наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику переховування від суду прокурор вказує на те, що солдат ОСОБА_5 умисно і тривалий час (з 13 серпня 2025 року по 29 грудня 2025 року) перебував поза місцем служби, не повідомляв органи військового командування про своє місце знаходження та не вжив заходів для повернення до військової частини, обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 05 до 12 років, що створює об`єктичну мотивацію для ухилення від правосуддя та попередня поведінка обвинуваченого свідчить про зневажливе ставлення до обов`язків, покладених законом та військовою присягою.

В обґрунтування ризику незаконно впливу на свідків, прокурор вказує, що обвинувачений перебуваючи на волі, продовжуючи проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , а свідками у кримінальному проваджені є військовослужбовці тієї ж частини, з якими обвинувачений перебував у постійних службових та особистих контактах, що створює реальну можливість впливу на свідків з метою зміни та узгодження показань.

В обґрунтування ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення прокурор зазначив, що обвинувачений 29 листопада 2021 року вироком Мелітопольського міськрайонного суду був засуджений за ч.2 ст. 186, ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 04 роки 06 місяців. 01 серпня 2024 року ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області звільнений умовно-достроково від відбування покарання для проходження військової служби відповідно до ст.81-1 КК України. Не дивлячись на це, що ОСОБА_5 не був звільненим від кримінально-правових наслідків судимості, знову вчинив кримінальні правопорушення.

Обвинувачений, його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу. Обвинувачений вказав, що має сім`ю. Захисник зазначив, що ризики, вказані прокурором, відсутні. Належна процесуальна поведінка обвинуваченого можлива без застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до такого.

За змістом статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 30 грудня 2025 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 10 лютого 2026 року запобіжний захід у виді тримання під вартою було продовжено на час розгляду провадження в суді по 10 квітня 2026 року включно.

Вислухав клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, думку обвинуваченого, його захисника, суд вважає, що ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме те, що останній може переховуватись від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні на даний час не відпали, оскільки ОСОБА_5 , звільнений умовно-достроково від відбування покарання для проходження військової служби відповідно до ст.81-1 КК України, обвинувачуються у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого військових злочинів, вчинених в умовах воєнного стану, за скоєння яких передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, наявність міцних соціальних зв`язків ОСОБА_5 не встановлено, що свідчить про об`єктивну можливість вчинення обвинуваченим дій, спрямовані на унеможливлення встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню під час судового розгляду та неналежної процесуальної поведінки, тому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на час розгляду провадження в суді по 15 травня 2026 року включно. Нових даних, які б свідчили про відсутність вказаних ризиків, у суду немає.

Відповідно до п.5 ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

З огляду на вищевикладені норми законодавства, а також обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.

Підстав для застосування більш м`яких видів запобіжних заходів стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 суд не бачить.

Керуючись ст.ст. 110, 183, 194, 197, 331,350, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити обраний ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 30 грудня 2025 року запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3» на час розгляду провадження в суді по 15 травня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, що перебуває під вартою у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1