ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 10 березня 2026 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 22 грудня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000382 від 09.09.2025 за ч. 1 ст. 129 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , просить поновити строк апеляційного оскарження, ухвалу слідчого судді та постанову дізнавача СД ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження №0000382 від 22 грудня 2025 року скасувати.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що:

- вважає, що вищевказана ухвала є необгрунтованою та підлягає скасуванню;

- зазначає, що органом досудового розслідування не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів та забезпечення повного та всебічного досудового розслідування;

- необґрунтованість висновків, які містяться в постанові щодо обставин, які повинні бути встановлені дізнавачем та завчасність висновків про відсутність в діянні складу або події злочину;

- не проведення слідчим необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі.

Зазначає, що апеляційну скаргу подано 13.03.2026 року на ухвалу слідчого судді від 10.03.2026 року, проте ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16.03.2026 року її було повернуто з підстав невідповідності її вимогам ст. 396 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 10 березня 2026 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що під час розгляду скарги встановлено та вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000382, що дізнавачем було вжито всіх необхідних заходів для встановлення істини по справі, збирання та дослідження доказів було проведено повно, всебічно та об`єктивно, допитано всіх осіб.

Таким чином, дізнавач в передбачений чинним КПК України спосіб прийняв постанову про закриття кримінального провадження №0000382 від 09.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України. Слідчим суддею під час розгляду скарги не встановлено, в чому полягає передчасність та незаконність постанови дізнавача про закриття кримінального провадження.

Будучи увідомленими про місце та час розгляду справи, потерпілий ОСОБА_6 до суду апеляційної інстанції не з`явився, до початку розгляду апеляційної карги заяви про відкладення та поважні причини неявки не надходили, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги у його відсутність згідно із ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Доводи апелянта щодо поновлення строку апеляційного оскарження є слушними, так як відповідно до матеріалів справи та зазначено апелянтом, 13.03.2026 року ним була подана апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді від 10.03.2026 року, однак ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16.03.2026 року вказану апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 396 КПК України. При цьому апелянту було роз`яснено право повторного звернення після усунення недоліків. Колегія суддів враховує, що повторне звернення з апеляційною скаргою відбулося після усунення недоліків у незначний проміжок часу, а наведені апелянтом причини пропуску строку, зокрема необхідність звернення за правовою допомогою у зв`язку з необізнаністю щодо вимог до форми та змісту апеляційної скарги, є поважними. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що строк оскарження судового рішення підлягає поновленню як порушений з поважних причин.

Відповідно до положень ст. ст. 306, 307 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України, за результатами яких постановлюється одна з таких ухвал про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З матеріалів судового провадження вбачається, що при розгляді скарги ОСОБА_6 ці вимоги закону слідчим суддею були дотримані.

Закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування, що зазначено у ст. 283 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, коли встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, відомості про кримінальне правопорушення №0000382 за ч.1 ст. 129 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2025 року, а 22.12.2025 року дізнавачем СД ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000382 у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Згідно із абз. 2 ч. 4 ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Отже, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України дізнавач закрив кримінальне провадження.

Посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що досудове розслідування належним чином проведено не було, не заслуговує на увагу, оскільки дізнавачем дотримані вимоги кримінального процесуального закону, який згідно із ст.110 КПК України належним чином дослідив обставини кримінального провадження, надав їм належну правову оцінку та виклав в постанові про закриття кримінального провадження мотиви прийнятого рішення, яке за своїм змістом відповідає фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування та містить обставини, які обумовлюють закриття кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про необґрунтованість ухвали слідчого судді, неповноту досудового розслідування та передчасність висновків дізнавача колегія суддів вважає безпідставними.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та постанови про його закриття, дізнавачем проведено необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на повне, всебічне та неупереджене дослідження обставин події, зокрема допитано потерпілого, свідків, охоронців підприємства, досліджено відеозаписи з камер спостереження та надано оцінку усім зібраним доказам у їх сукупності. За результатами досудового розслідування встановлено, що об`єктивних даних, які б підтверджували факт висловлення на адресу потерпілого реальної погрози вбивством, а також наявність у діях будь-якої особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, здобуто не було. При цьому показання потерпілого щодо демонстрації зброї спростовуються іншими зібраними доказами, зокрема показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та відеозаписами з камер спостереження, на яких будь-яких предметів, схожих на зброю, у гр. ОСОБА_8 не зафіксовано. За таких обставин висновок дізнавача про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Твердження ОСОБА_6 про невжиття органом досудового розслідування усіх необхідних заходів для встановлення обставин кримінального провадження є оціночними та не підтверджуються матеріалами провадження.

Доводи апелянта про поверхневість його допиту, непроведення додаткового допиту та одночасних допитів між ним, свідком ОСОБА_11 та гр. ОСОБА_8 , колегія суддів вважає необґрунтованими.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, дізнавачем проведено необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення всіх обставин події, зокрема допитано потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_11 , охоронця ОСОБА_8 , інших працівників охорони підприємства, а також досліджено відеозаписи з камер спостереження. При цьому матеріали кримінального провадження не містять належних даних про подання ОСОБА_6 клопотань про проведення додаткового чи одночасного допиту в порядку, передбаченому КПК України, а тому твердження про їх безпідставне ігнорування є недоведеними.

Крім того, сама непроведення одночасного допиту ОСОБА_12 з ОСОБА_8 не свідчить про неповноту досудового розслідування, оскільки відповідно до вимог кримінального процесуального закону необхідність проведення конкретних слідчих дій визначається дізнавачем з урахуванням достатності вже зібраних доказів. Зібрані під час досудового розслідування докази були достатніми для прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Посилання апелянта на незаконність постанови про закриття кримінального провадження фактично зводяться до незгоди із прийнятим процесуальним рішенням та власного тлумачення встановлених під час досудового розслідування обставин, що саме по собі не свідчить про незаконність чи передчасність висновків дізнавача.

Твердження апелянта про відсутність мотивів щодо висновку про відсутність у діях гр. ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення також спростовуються змістом постанови про закриття кримінального провадження та ухвали слідчого судді, в яких наведено мотиви прийнятого рішення, аналіз зібраних доказів та підстави, з яких дізнавач дійшов висновку про відсутність об`єктивних даних, що підтверджують факт реальної погрози вбивством.

Колегія суддів вважає, що доводи ОСОБА_6 про невиконання дізнавачем всіх необхідних дій для повного, всебічного і неупередженого встановлення обставин кримінального правопорушення та неповноту судового розгляду скарги слідчим суддею є необґрунтованими, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_13 .

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 10 березня 2026 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_14 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 10 березня 2026 року - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 10 березня 2026 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження №0000382 від 09.09.2025 за ч. 1 ст. 129 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4