Справа № 296/2611/26
УХВАЛА

Іменем України

про застосування запобіжного

заходу у вигляді тримання під вартою

05 березня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Некраші Житомирського району Житомирської області, неодруженого, неповнолітніх дітей не має, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимиго

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України у кримінальному провадженні № 0000076 від 19.02.2026, -

В С Т А Н О В И В:

05.03.2026 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні № 0000076 від 19.02.2026.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000076 від 19.02.2026 за ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу №348о/с від 09.06.2025 начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_9 призначено на посаду слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Житомирського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Тобто ОСОБА_9 здійснює функції представника влади та виконує організаційно-розпорядчі функції, а тому відповідно до п.1 примітки до

ст.364 КК України, є службовою особою та відповідно до п.2 примітки до

ст.368 КК України, обіймаючи посаду слідчого Житомирського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області, займає відповідальне становище.

Не пізніше, 18 лютого 2026 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на пропозицію у наданні слідчому ОСОБА_9 , який є службовою особою, яка займає відповідальне становище, та якому доручено проведення досудового розслідування, неправомірної вигоди за вчинення останнім дій щодо непритягнення його до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000109 від 24 січня 2026 року за фактом умисного порушення групою осіб громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 04 березня 2026 року об 11 годині 05 хвилин, перебуваючи у службовому кабінеті № 56 Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області розташованого за адресою: місто Житомир, вулиця Лесі Українки, 17, будучи попередженим про протиправність його дій, усвідомлюючи їх наслідки, надав слідчому ОСОБА_9 неправомірну вигоду у сумі 20 000 гривень за вчинення останнім дій щодо непритягнення його до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження № 0000109 від 24 січня 2026 року.

04.03.2026 в порядку визначеному ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України затримано ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

04.03.2026 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину підтверджується зібраними у ході розслідування доказами, що додані до клопотання.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, а саме у вигляді тримання під вартою.

Під час судового розгляду слідчий та прокурор клопотання повністю підтримали та просили його задовільнити з підстав та мотивів, що викладені у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 під час судового розгляду пояснив, що розуміє в чому його підозрюють, проте пояснювати свої дії відмовився посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі або визначити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 177 КПК України" метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею під час судового розгляду встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження № 0000076 від 19.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, де підозрюваним є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи стадію судового розгляду, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ ( пункт 32 рішення у справі Fox , Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86;12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Слідчий суддя вважає, що підозра ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні № 0000076 від 19.02.2026 є обґрунтованою в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України, про це свідчать в своїй сукупності докази, що долучені до клопотання, а саме:

- протоколи допиту свідка ОСОБА_9 , який вказав на обставини протиправної діяльності з боку ОСОБА_5 , яка виразилась у пропозиції надання та безпосереднього надання йому неправомірної вигоди за вчинення останнім дій щодо непритягнення його до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження;

- протокол обшуку від 04.03.2026;

- протокол затримання особи віл 04.03.2026;

- протокол допиту підозрюваного 04.03.20265;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення в якому наведені обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення по відношенню до слідчого ОСОБА_9 ;

- протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи, якими зафіксовані обставини протиправних дій ОСОБА_5 по відношенню до слідчого ОСОБА_9 ;

- протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 04 березня 2026 року, яким зафіксовані обставини протиправних дій ОСОБА_5 по відношенню до слідчого ОСОБА_9 , зокрема передачі грошових коштів за непритягнення його до кримінальної відповідальності;

- іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Щодо ризиків.

Слідчий вказує, що наразі існують ризики передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні;

Існування ризику щодо можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюється судом в світлі тих обставин, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих в даному кримінальному провадженні кримінальних правопорушень, з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину може переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за ч. 3 ст. 369 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою , проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Слідчим суддею враховано і особу підозрюваного, молодий чоловік 25 років, соціальний статус не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку в лікарів не перебуває, має постійне місце роботи та орендоване в м.Житомирі, тобто його майже нічого не утримує.

Отже , на переконання слідчого судді, ризик переховування підозрюваного - існує і він доволі високий.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вплив на свідків у кримінальному провадженні слідчий суддя також вважає таким, що існує оскільки підозрюваний може здійснити вплив для зміни показів свідком ОСОБА_9 , але його можна запобігти заборонивши будь-яке спілкування з останнім.

Отже прокурором та слідчим під час розгляду клопотання доведено слідчому судді, що ризики за п. п. п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, існують.

Згідно із частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Отже, на переконання слідчого судді, наразі жоден із більш м`яких запобіжних заходів (навіть цілодобовий домашній арешт) не здатен запобігти тим ризикам, що були доведені слідчим та прокурором під час розгляду клопотання.

Також слідчим суддею встановлено, що, будь-яких медичних протипоказань що б унеможливлювали утримання ОСОБА_5 в умовах ізоляції від суспільства, а саме в СІЗО слідчим суддею не встановлено.

Разом з цим, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Таких обставин слідчим суддею не встановлено, а тому в даному конкретному випадку слід визначити заставу.

За приписами ч.1.3 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, що він раніше не судимий, його матеріальний стан, слідчий суддя визначає заставу у розмірі, який становить 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Слідчий суддя вважає, що саме такий розмір застави у даному конкретному випадку здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та є співмірним з особою та майновим станом підозрюваного.

У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою вважається, що до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця проживання:м.Житомир, без дозволу слідчого, прокурора або суду окрім випадків пов`язаних з рятуванням життя чи під час оголошення сигналу "повітряна тревога";

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання, роботи;

- утриматися від спілкування зі свідком ОСОБА_9 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави до 02.05.2026.

Отже за результатами розгляду клопотання слідчий суддя приймає рішення про часткове задоволення клопотання слідчого, погодженого з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначення, як альтернативи застави

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182,183, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовільнити частково.

Клопотання сторони захисту задовільнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.05.2026 (включно) з правом внесення застави в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шісдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок UA0000277, одержувач ТУ ДСА України в Житомирській області, , МФО 820172 в ДКСУ, м. Київ, з призначенням платежу: «застава прізвище, ім`я, по батькові (найменування) платника, що вносить заставу та особи, за яку вноситься застава, № справи, суд, який постановив ухвалу про застосування запобіжного заходу.».

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у визначеному розмірі до закінчення строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою розмірі вважається, що до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного такі обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця проживання:м.Житомир, без дозволу слідчого, прокурора або суду окрім випадків пов`язаних з рятуванням життя чи під час оголошення сигналу "повітряна тревога";

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання, роботи;

- утриматися від спілкування зі свідком ОСОБА_9 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави і до 02.05.2026

Попередити підозрюваного, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали щодо виконання покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави покласти на старшого слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення проте, може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали оголошено 10.03.2026 о 13-50 годині

Слідчий суддя ОСОБА_1