ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/818/146/26 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: скарга на бездіяльність
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 02 січня 2026 року, -

УСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про автоматизований розподіл справи між суддями Харківського апеляційного суду, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_2 , судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 .

До початку апеляційного розгляду суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід, посилаючись на наступні обставини.

Відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду від 17 березня 2026 року за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2025 року, ОСОБА_6 було заявлено відвід судді ОСОБА_3 , який був задоволений.

Питання, які порушує ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі стосуються однієї кримінальної справи і є взаємопов`язаними між собою та стосується дій прокурора ОСОБА_8 , зокрема у даному провадженні подана скарга на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей за заявою ОСОБА_6 про можливе вчинення кримінального правопорушення.

Такі відомості можуть свідчити про перспективу існування сумнівів у сторонніх спостерігачів стосовно неупередженості судді ОСОБА_3 під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 02 січня 2026 року.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до «Бангалорських принципів поведінки суддів», об`єктивність судді є обов`язковою умовою належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки в змісті винесеного рішення, а й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів», суддя заявляє самовідвід навіть в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до п.3 Європейського статуту судді, «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але і повинен сприйматися будь-ким як неупереджений».

Крім того, згідно рішення Європейського Суду з Прав Людини у справі "Лауко проти Словаччини" будь який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутись від розгляду справи, тобто заявити самовідвід.

При цьому необхідно керуватися практикою ЄСПЛ, зокрема, у справі «Ветшайн проти Швейцарії» Європейський Суд з прав людини вказав, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини в рішенні «Салов проти України» (заява № 65518/01) від 06.09.2005 року, надаючи тлумачення поняттю «неупередженість» суду, в сенсі статті 6 Конвенції, наголосив, що така неупередженість має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу. У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення (п.81).

Також, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «П`єрсак проти Бельгії» від 1 жовтня 1982 року, п. ЗО) зазначено, що не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У цьому контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної прави, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу. Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться.

За таких обставин, з метою унеможливлення виникнення сумнівів у неупередженості судді, самовідвід судді ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись п.4 ч.1 ст.75 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Самовідвід судді ОСОБА_3 - задовольнити.

Матеріали провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 02 січня 2026 року передати на автоматичний розподіл в порядку ст.35 КПК України для визначення суддів у складі колегії суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: