Справа № 953/1592/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Ценр пробації» у Харківській області про звільнення від призначеного покарання :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Харкова, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , (м.т. НОМЕР_1 ), засудженого 11.02.2022 Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді 70 годин громадських робіт, -

встановив:

Начальник начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що на обліку Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області перебуває ОСОБА_3 , який 11.02.2022 засуджений Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді 70 годин громадських робіт . Покарання ОСОБА_3 , не відбув , з умовами відбуття не ознайомений, місце його перебування не відоме. Враховуючи те, що на даний час закінчилися строки давності виконання обвинувального вироку, орган пробації звернувся до суду з вказаним поданням.

Прокурор проти задволення клопотанян заперечував, у звязку із його необгрунгтованістю.

Засуджений в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що воно є не обґрунтованим і задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Встановлено, що ОСОБА_3 , 11.02.2022 засуджений вироком Київського районного судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 70 годин громадських робіт, вирок набрав законної сили .

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що покарання ОСОБА_3 не відбув , до відділу пробації не з`являвся..

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Громадські роботи, відповідно ст. 51 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Так, положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Проте, ОСОБА_3 достеменно було відомо про наявність вироку суду та на виклики до органу пробації засуджений не з`являвся, громадські роботи не відбув.

Вказані обставини свідчать, що ОСОБА_3 ухилився від виконання вироку суду, внаслідок чого строк у такому випадку є зупиненим та подвоюється.

Положення ст. 80 КК України не передбачають умовою подвоювання строку, лише за наявнсоті обвинувального вироку, щодо ухилення від виконання покарання.

Враховуючи, що на теперішній час строк виконання вироку Київського районного суду м.Харкова від 11.02.2022 не сплив, підстави для звільнення засудженого від відбуття покарання , відсутні.

Також, суд наголошує, що з ідентичним клопотанням орган пробації вже звертався, і судом з тих самих підстав відмоволено в задоволені клопотання. Нових даних у клопотанні пробаціїя не наводить.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. ст.537, 539 КПК України, ст. ст.152, 165, 166 КВК України, суд,-

постановив:

В задоволені клопотання начальника начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1