печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000124 від 06.03.2025,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що у провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000124 від 06.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 361, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює група прокурорів Київської міської прокуратури.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи правоохоронних органів, умисно, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої особи, всупереч інтересам служби, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , використовуючи підроблені документи - заповіти, договори тощо, вчиняють заволодіння об`єктами нерухомого майна - об`єктами відумерлого майна (спадщина померлої особи, яка не переходить до її спадкоємців, оскільки їх немає, вони не прийняли спадщину, або були позбавлені права на спадкування), шляхом оформлення права власності / спадщини на таке майно на осіб, які не мають прав на це майно, чим спричиняють тяжкі наслідки інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам.

Під час проведення 03.12.2025 обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено матеріальні об`єкти та документи, а саме:

- мобільний телефон «ОРРІ RENO 7», модель «СРН 2363», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , пароль ( НОМЕР_3 );

- мобільний телефон «HONOR X8a», модель «GRT-LX1», ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , (пароль НОМЕР_6 );

- накопичувач «EAGET» OA58732 DA2739F M36150 BHC1, об`ємом пам`яті 500 GB;

- зовнішню кишеню «gembird» p/n EE2-U3S-2» із USB дротом.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_26 від 03.12.2025 вилучені у ході обшуку вищенаведені матеріальні об`єкти визнано речовими доказами.

Прокурор зазначає, що на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність у збереженні цих речових доказів шляхом накладення на них арешту.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000124 від 06.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 361, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює група прокурорів Київської міської прокуратури.

Під час проведення 03.12.2025 обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено матеріальні об`єкти та документи, а саме:

- мобільний телефон «ОРРІ RENO 7», модель «СРН 2363», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , пароль ( НОМЕР_3 );

- мобільний телефон «HONOR X8a», модель «GRT-LX1», ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , (пароль НОМЕР_6 );

- накопичувач «EAGET» OA58732 DA2739F M36150 BHC1, об`ємом пам`яті 500 GB;

- зовнішню кишеню «gembird» p/n EE2-U3S-2» із USB дротом.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_26 від 03.12.2025 вилучені у ході обшуку вищенаведені матеріальні об`єкти визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 03.12.2025 під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон «ОРРІ RENO 7», модель «СРН 2363», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , пароль ( НОМЕР_3 );

- мобільний телефон «HONOR X8a», модель «GRT-LX1», ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , (пароль НОМЕР_6 );

- накопичувач «EAGET» OA58732 DA2739F M36150 BHC1, об`ємом пам`яті 500 GB;

- зовнішню кишеню «gembird» p/n EE2-U3S-2» із USB дротом.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000124 від 06.03.2025.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1