справа № 619/111/17
провадження № 1-кп/619/29/26
УХВАЛА

25 березня 2026 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001725 від 21.09.2015 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крисино Богодухівського району Харківської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

Сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3

захисник - ОСОБА_5

Суть питання, що вирішується ухвалою.

У провадженні суду перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 20 вересня 2015 року приблизно о 18 год 45 хв ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 50 км/год по проїжджій частині дороги по вул. Сумський Шлях (кол. Леніна) в с-щі Солоницівка Харківського району Харківської області, де біля будинку 102 побачив двох пішоходів, які переходили через дорогу зліва направо по ходу руху автомобіля. При цьому ОСОБА_3 , проявляючи необережність, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості в результаті чого, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України: п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_6 згідно з висновком судово-медичної експертизи №218-ОКБ/15 від 29.10.2015 року, завдані тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я: травма тазу у вигляді уламкових переломів вертлюжної западини лобкової, сідничної та тіла клубової кісток праворуч зі змішенням фрагментів. Потерпілій ОСОБА_7 завдані тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я: компресійний перелом 5-го грудного хребця з переломом дужки справа з незначним зсувом, компресійні переломи 3-4 грудних хребців, перелом лонної і сідничної кісток справа з незначним зсувом. Порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм автомобіля ОСОБА_3 , відповідно до висновку експертизи обставин дорожньо-транспортної пригоди №501/16 знаходяться у причинному зв`язку з виникненням вищевказаної дорожньо-транспортної події та наслідками, що наступили.

У судовому засіданні захисником заявлено клопотання про проведення комплексної автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису, на вирішення якої поставити такі питання: 1) яка відстань була потрібна водію автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , щоб зупинити автомобіль в даній дорожній обстановці? 2) який час був потрібен водію автомобіля ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , щоб зупинити автомобіль в даній дорожній обстановці? 3) який час пройшов з моменту, коли задній правий габаритний кут зустрічного зі ОСОБА_3 автомобіля порівнявся з потерпілими до моменту наїзду на них автомобіля ОСОБА_3 , згідно запису камери відеоспостереження з фіксацією дорожньо-транспортної пригоди? 4) який час пройшов з моменту, коли лівий правий габаритний кут зустрічного зі ОСОБА_3 автомобіля порівнявся з потерпілими до моменту наїзду на них автомобіля ОСОБА_3 згідно запису камери відеоспостереження з фіксацією дорожньо-транспортної пригоди? 5) чи відповідають об`єктивним даним, зафіксованим на відео камери відеоспостереження, покази ОСОБА_3 , надані ним під час слідчого експерименту 23.05.2016 щодо кута перетину проїзної частини дороги пішоходами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та відстані, подоланої ними при перетині цієї проїзної частини дороги до моменту наїзду на них? 6) чи мав водій ОСОБА_3 технічну можливість шляхом екстреного гальмування зупинити автомобіль з моменту виникнення небезпеки для руху, не доїжджаючи до пішоходів? 7) чи відповідали дії водія ВАЗ - 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 технічним вимогам Правил дорожнього руху? 8) чи були з технічної точки зору дії водія ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 у причинному зв`язку з виникненням ДТП? В якості вихідних зазначити наступні дані: пригода сталася в населеному пункті на сухій, горизонтальній ділянці проїзної частини дороги з асфальтним покриттям в темну пору доби при включеному ближньому світлі фар; на момент пригоди автомобіль ВАЗ-2106 знаходився в технічно справному стані, без завантаження; швидкість руху автомобіля ВАЗ-2106 складала 50-60 км/год; своїм правим габаритом автомобіль ВАЗ-2106 рухався на відстані 1,5 м від правого краю дороги; ширина проїжджої частини дороги складає 8,6 м; пішоходів водій автомобіля ВАЗ - 2106 побачив на смузі зустрічного руху проїжджої частини після роз`їзду з автомобілем, який рухався назустріч по своїй смузі руху з включеним ближнім світлом фар, пішоходи перетинали дорогу під прямим кутом, темп руху пішоходів складав 5 м за 3 сек; водій автомобіля ВАЗ-2106 застосував гальма як тільки побачив пішоходів на смузі зустрічного руху; коли водій автомобіля ВАЗ-2106 побачив пішоходів після роз`їзду з зустрічним автомобілем, вони знаходилися на відстані 5,8 м. від правого краю дороги та здолали до місця наїзду 4,3 м; від місця знаходження автомобіля ВАЗ 2106, де водій ОСОБА_3 вперше побачив пішоходів, до місця наїзду на них, відстань складає 15,3 м; видимість пішоходів в місці наїзду та на шляху їх руху до місця наїзду складає 82,4 м; момент виникнення небезпеки для руху водію автомобіля ВАЗ-2106 приймати з моменту, коли він вперше побачив пішоходів на смузі зустрічного руху проїжджої частини після роз`їзду з зустрічним автомобілем. У обґрунтування клопотання захисник зазначив, що в основу обвинувачення ОСОБА_3 покладено висновок автотехнічної експертизи 501/16 від 21.06.2016, відповідно до якого в діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, оскільки він не вжив негайних іходів для зменшення швидкості транспортного засобу, які, з технічної точки зору, находяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Зазначений висновок автотехнічної експертизи є сумнівни, оскільки під час проведення цієї експертизи експертом були використані лише вихідні ані з постанови слідчого про призначення експертизи, отримані під час проведення 15.05.2016 слідчих експериментів з потерпілою ОСОБА_6 та водієм ОСОБА_3 , який на слідчому експерименті зазначав, що він побачив пішоходів на смузі зустрічного руху після того, як проїхав зустрічний автомобіль, з-за якого вони вибігли, у зв`язку з чим слідчим визначено момент виникнення небезпеки для руху водію ОСОБА_3 з моменту, коли він вперше побачив пішоходів, після роз`їзду з зустрічним автомобілем. Разом з тим, у вихідних даних згідно показів ОСОБА_6 слідчим зазначено, що остання приступила до переходу проїзної частини після того, як надала дорогу автомобілю, що рухався в напрямку м. Харкова, та переконалася у відсутності поблизу інших автомобілів, а тому в якості моменту виникнення небезпеки для руху водію ОСОБА_3 ним прийнято момент виходу пішоходів на проїзну частину дороги. Крім того, на слідчому експерименті ОСОБА_6 вказала, що переходила проїзну частину дороги під прямим кутом, а ОСОБА_3 , що потерпілі перебігали дорогу, рухаючись під кутом до границь дороги. Слід зазначити, що слідчі експерименти з потерпілою ОСОБА_6 та водієм проводилися аж через 8 місяців після ДТП. Однак, незважаючи на те, що в розпорядженні слідчого в матеріалах кримінального провадження перебував запис камери відеоспостереження, який зафіксував рух потерпілих до наїзду та сам момент наїзду на них автомобіля ОСОБА_3 , що звісно має значно більшу об`єктивну цінність, ніж суб`єктивне сприйняття обставин учасниками події, дані з камери відеоспостереження взагалі не використовувалися як слідчим при визначенні вихідних даних, так і експертом при проведенні експертизи. На вказаному записі чітко видно, що потерпілі почали перетинати проїзну частину одразу після того, як проїхав зустрічний, по відношенню до руху ОСОБА_3 , автомобіль; вони перетинають проїзну частину дороги під прямим кутом. Зазначений запис свідчить про те, що вихідні дані, використані при проведенні експертизи, є необ`єктивними в частині: напрямку руху потерпілих при перетині проїзної частини (за показаннями ОСОБА_3 ), а, відповідно, і відстані, що вони подолали до наїзду на них автомобіля, яка в цьому разі становитиме 4,3 м, а не 7,3 м, оскільки при перетині дороги під прямим кутом за вказаними ОСОБА_3 координатами потерпілі могли подолати саме таку відстань від місця, коли він вперше побачив пішоходів, що знаходиться в 5,8 м від правого краю дороги, до місця наїзду, що знаходиться в 1,5 м від правого краю дороги; моменту виникнення небезпеки для руху водію ОСОБА_3 (за показаннями ОСОБА_6 ), оскільки потерпілі почали перетинати дорогу одразу після проїзду зустрічного зі ОСОБА_3 автомобіля. На слідчому експерименті 23.05.2016 слідчим згідно наданих ОСОБА_3 показів було визначено, що від місця знаходження його автомобіля, де ОСОБА_3 вперше побачив пішоходів, до місця наїзду на них, вказана відстань складає 15,3 м. Однак, ця відстань в якості вихідних даних слідчим вказана не була, а, відповідно, експертним шляхом спроможність цих показів не перевірялася. Судовим експертом за результатами проведення автотехнічної експертизи за показами потерпілої ОСОБА_6 висновок про невідповідність дій ОСОБА_3 вимогам п.12.3 ПДД України зроблений на підставі порівняння: часу руху пішоходів по проїзній частині дороги до наїзду на них з часом зупинки автомобіля ОСОБА_3 . Такий висновок є сумнівним, оскільки слідчим неправильно визначено момент виникнення небезпеки для руху водію ОСОБА_3 з моменту виходу пішоходів на проїзну частину дороги, хоча ним є момент, коли ОСОБА_3 вперше побачив пішоходів, після роз`їзду з зустрічним автомобілем. Тобто він бачив рух пішоходів по проїзній частині дороги не весь час цього переходу, а лише його частину, у зв`язку з чим висновок про невідповідність дій ОСОБА_3 вимогам п.12.3 ПДД України на підставі зазначених вище часів є необгрунтованим. Під час слідчого експерименту 25.04.2019 було встановлено, що в момент виходу пішоходів на проїзну частину водій зі свого положення бачити їх не міг. За результатами ж проведення автотехнічної експертизи за показами водія ОСОБА_3 висновок про невідповідність дій ОСОБА_3 вимогам п. 12.3 ПДР зроблений на підставі невідповідаючих події даних, що свідчить про його невірність. Крім того, в дослідницькій частині висновку автотехнічної експертизи № 501/16 від 21.06.2016 судовим експертом розраховано час зупинки автомобіля ОСОБА_3 , який складає 3,5-3,7 с та 3,4-3,5 с. за показами ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , відповідно. На записі з камери відеоспостереження видно, що з моменту. Коли задня частина зустрічного зі ОСОБА_3 автомобіля порівниляся з потерпілими (18:46:57) до моменту наїзду на них автомобіля ОСОБА_3 (18:46:59) згідно часу фіксації запису пройшло менше 3 секунд, що свідчить про те, що цього часу недостатньо, щоб зупинити автомобіль до наїзду на пішоходів. Проведена під час судового розгляду комплексна судова автотехнічиа експертиза та експертиза відео-, звукозапису (висновок № 19931/451 від 27.04.18) вирішити питання «Чи мав водій ОСОБА_3 технічну можливість шляхом екстреного гальмування зупинити автомобіль з моменту виникнення небезпеки для руху, не доїжджаючи до пішоходів? Чи відповідали дії водія ВАЗ - 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 технічним вимогам Правил дорожнього руху? Чи були з технічної точки зору дії водія ВАЗ - 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 у причинному зв`язку з виникненням ДТП?» не мала можливості, оскільки в постанові про призначення даної експертизи та в матеріалах кримінального провадження були відсутні певні вихідні дані. Так, згідно висновку експертизи, для встановлення фактичних даних, а саме на якій відстані від місця наїзду знаходився автомобіль ВАЗ - 2106, коли водій ОСОБА_3 вперше побачив пішоходів, необхідно проведення щосекундного переміщення автомобілів від місця наїзду з урахуванням зустрічного автомобіля, швидкостей транспортних засобів та пішоходів в умовах, наближених до тих, які були на момент виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди. За висновком № 19931/451 від 27.04.18 р. комплексної судової автотехнічної експертизиа та експертизи відео-, звукозапису величина зупинного часу автомобіля ОСОБА_3 в умовах місця даного ДТП при обраній водієм швидкості руху 5060 км/год становить 3,5-3,7 с. Разом з тим, дослідницька частина висновку комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису містить роздруковані фото з запису камери відеоспостереження, які свідчать, що в момент часу «18.46.57» автомобіль (ним є автомобіль, що рухався назустріч автомобілю ОСОБА_3 ) проїжджає повз двох пішоходів, а в момент часу «18.46.59» автомобіль ОСОБА_3 наближається до двох пішоходів та відбувається момент наїзду на них. Таким чином, аналізуючи зазначені величини часу, навіть якщо рахувати, що автомобіль проїжджає повз пішоходів на першій долі 57 секунди, а наїзд на них здійснено на останній долі 59 секунди, час, що минув, буде складати 2,9 сек., що е меншим, ніж величина зупинного часу, а тому є недостатнім для зупинки автомобіля до наїзду на пішоходів. Однак, у відповідь на питання 1 стосовно часу, який минув з моменту, коли задня частина зустрічного зі ОСОБА_3 автомобіля порівнялася з потерпілими до моменту наїзду на них автомобіля ОСОБА_3 згідно запису камери відеоспостереження з фіксацією дорожньо-транспортної пригоди, експертом у висновку № 19931/451 від 27.04.18 р. зазначено, що з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, виходячи з наданого на дослідження відеозапису, визначити цей час експертним шляхом не представляється можливим. В дослідницькій частині висновку з цього питання вказано, що в редакції питання постанови не конкретизовано положення пішоходів відносно задньої частини зустрічного автомобіля, а саме в якій саме частині кузова автомобіля (заднього правого або лівого габаритного кута, в центральній частині) необхідно розраховувати час руху пішоходів. Крім того, при дослідженні відеозапису було встановлено, що момент наїзду автомобіля ВАЗ-2106 на пішоходів чітко не проглядається, оскільки дорожньо-транспортна пригода знаходиться у значному віддаленні від об`єктів зйомки, яка має незадовільну якість, в темний час доби. Разом з тим, в цій же дослідницькій частині висновку містяться фото з відеозапису з відповідними пояснювальними записами, а саме: над фото № 7 - в момент часу «18.46.57» вказаний автомобіль проїжджає повз двох пішоходів; над фото № 10 - в момент часу «18.46.59» автомобіль наближається до двох пішоходів та в подальшому, ймовірніше, відбувається момент наїзду на пішоходів. Таким чином, прослідковується чітке протиріччя між дослідницькою частиною з фіксацією конкретного часу подій пригоди та самим висновком експерта з цього питання щодо неможливості визначити цей час. Додаткова судова автотехнічна експертиза (висновок № 21869/5953 від 26.03.2020), проведена після слідчого експерименту 25.04.2019, не змогла відповісти на поставлені перед нею питання у зв`язку з неспроможністю з технічної точки зору показів ОСОБА_3 , отриманих під час вказаного слідчого експерименту. Таким чином, аналіз отриманої під час проведення зазначених вище експертиз інформації, а також дослідження запису камери відеоспостереження свідчить про те, що висновки автотехнічної експертизи № 501/16 від 21.06.2016 р. та комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису № 19931/451 від 27.04.2018 є сумнівними та невірними. У той же час, у цій справі ключовою обставиною, від з1ясування якої залежить наявність у діях ОСОБА_3 складу злочину, є часовий проміжок і відстань між моментом виникнення небезпеки для руху і моментом зіткнення.

Прокурор у судовому засіданні проти клопотання експерта не заперечував.

Вислухавши клопотання та думку присутніх осіб, суд дійшов висновку про його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду від 29.03.2023 вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 03.08.2020 по цій справі щодо ОСОБА_3 скасовано, призначено новий розгляд даної справи в суді першої інстанції, у т.ч. з підстав, що ключовою обставиною, від з`ясування якої залежала наявність у діях засудженого складу злочину, є часовий проміжок і відстань між моментом виникнення небезпеки для руху і моментом зіткнення. Для вирішення цього питання було важливо встановити, в якому саме місці ОСОБА_3 мав реальну можливість побачити пішоходів і на якій відстані від них знаходився його автомобіль в цей момент. Порівняння цих даних із часом та відстанню, необхідними для повної зупинки автомобіля за умови своєчасної реакції на виявлену небезпеку, дає можливість визначити винуватість водія у зіткненні, що сталося. З вироку суду першої інстанції неможливо встановити, яке розташування учасників дорожнього руху було визнано судом доведеним і, відповідно, виходячи з яких обставин суд першої інстанції зробив висновок, що обставини події давали можливість уникнути зіткнення. У той же час у матеріалах справи містяться відомості про те, що ОСОБА_3 побачив пішоходів на середині полоси зустрічного руху після того, як розминувся із зустрічним автомобілем, і відстань до них в цей момент складала 18,2 метрів (т. 1 арк. 214). У постанові суду першої інстанції від 13.10.2017 року про призначення експертизи зазначено, що відстань, з якої ОСОБА_3 виявив небезпеку для руху, складала 15,3 м (т. 1 арк. 135). У вироку суд першої інстанції не зазначив, з яких причин він не прийняв до уваги ці дані, тому неможливо встановити, чи спростована і, якщо так, то якими доказами, ця обставина. Відповідно до висновків експерті відстань, яку автомобіль подолає з моменту застосування екстреного гальмування до повної зупинки автомобіля у цьому випадку складає від 35,1 м до 43,9 м. Ця відстань більш ніж в 2 рази перевищує відстань, з якої водій виявив небезпеку відповідно до доказів, що наявні у матеріалах провадження. За таких обставин суд першої інстанції був зобов`язаний пояснити, чим спростовані відомості про відстань виявлення небезпеки, яка була встановлена, у тому числі, ухвалою від 13.10.2017 року, і чітко зазначити у вироку, яку відстань виявлення небезпеки він вважає встановленою. У справі, крім інших доказів, є відеозапис події з камери спостереження. Відповідно до цього відеозапису і даних експертного дослідження між моментом, коли повз пішоходів проїхав автомобіль назустріч автомобілю обвинуваченого і, відповідно, водій мав можливість виявити небезпеку, і моментом, коли відбулося зіткнення, минуло близько двох секунд (т. 1 арк. 148-149). У той же час відповідно до висновків експертів зупинний час автомобіля складає 3,7 с (т.1 арк. 152), що значно перевищує тривалість між моментом виникнення небезпеки і зіткненням. Верховний Суд також зазначив в своїй постанові, що експерти не зробили остаточний висновок щодо можливості або неможливості уникнути зіткнення у ситуації, відображеній на відеозапису. Однак експерти послалися на необхідність уточнення певних обставин і відтворення подій на основі цього відеозапису. У вироку суду не відображено, які обставини завадили стороні обвинувачення зробити необхідні уточнення і провести необхідні дії для отримання висновку експертів.

Частиною 3 ст. 415 КПК України передбачено, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Згідно з ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених ст. 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Суд вважає доцільним доручити проведення експертизи судовим експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, відповідно до вимог ст. 242, 332 КПК України, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Роз`яснити сторонам право заявляти відвід експерту (експертам) та у разі, якщо існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності, заявити клопотання про доручення проведення експертизи іншій експертній установі, експерту або експертам.

Керуючись ст. 242, 243, 332, 372, КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника задовольнити.

Доручити експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України проведення комплексної автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису, на вирішення якої поставити такі питання:

1)яка відстань була потрібна водію автомобіля ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , щоб зупинити автомобіль в даній дорожній обстановці?

2)який час був потрібен водію автомобіля ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , щоб зупинити автомобіль в даній дорожній обстановці?

3)який час пройшов з моменту, коли задній правий габаритний кут зустрічного зі ОСОБА_3 автомобіля порівнявся з потерпілими до моменту наїзду на них автомобіля ОСОБА_3 , згідно запису камери відеоспостереження з фіксацією дорожньо-транспортної пригоди?

4)який час пройшов з моменту, коли лівий правий габаритний кут зустрічного зі ОСОБА_3 автомобіля порівнявся з потерпілими до моменту наїзду на них автомобіля ОСОБА_3 згідно запису камери відеоспостереження з фіксацією дорожньо-транспортної пригоди?

5)чи відповідають об`єктивним даним, зафіксованим на відео камери відеоспостереження, покази ОСОБА_3 , надані ним під час слідчого експерименту 23.05.2016 щодо кута перетину проїзної частини дороги пішоходами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та відстані, подоланої ними при перетині цієї проїзної частини дороги до моменту наїзду на них?

6)чи мав водій ОСОБА_3 технічну можливість шляхом екстреного гальмування зупинити автомобіль з моменту виникнення небезпеки для руху, не доїжджаючи до пішоходів?

7)чи відповідали дії водія ВАЗ - 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 технічним вимогам Правил дорожнього руху?

8)чи були з технічної точки зору дії водія ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 у причинному зв`язку з виникненням ДТП?

В якості вихідних зазначити наступні дані:

-пригода сталася в населеному пункті на сухій, горизонтальній ділянці проїзної частини дороги з асфальтним покриттям в темну пору доби при включеному ближньому світлі фар;

-на момент пригоди автомобіль ВАЗ-2106 знаходився в технічно справному стані, без завантаження;

-швидкість руху автомобіля ВАЗ-2106 складала 50-60 км/год;

-своїм правим габаритом автомобіль ВАЗ-2106 рухався на відстані 1,5 м від правого краю дороги;

-ширина проїжджої частини дороги складає 8,6 м;

-пішоходів водій автомобіля ВАЗ - 2106 побачив на смузі зустрічного руху проїжджої частини після роз`їзду з автомобілем, який рухався назустріч по своїй смузі руху з включеним ближнім світлом фар, пішоходи перетинали дорогу під прямим кутом, темп руху пішоходів складав 5 м за 3 сек;

-водій автомобіля ВАЗ-2106 застосував гальма як тільки побачив пішоходів на смузі зустрічного руху;

-коли водій автомобіля ВАЗ-2106 побачив пішоходів після роз`їзду з зустрічним автомобілем, вони знаходилися на відстані 5,8 м. від правого краю дороги та здолали до місця наїзду 4,3 м;

-від місця знаходження автомобіля ВАЗ 2106, де водій ОСОБА_3 вперше побачив пішоходів, до місця наїзду на них, відстань складає 15,3 м;

-видимість пішоходів в місці наїзду та на шляху їх руху до місця наїзду складає 82,4 м;

-момент виникнення небезпеки для руху водію автомобіля ВАЗ-2106 приймати з моменту, коли він вперше побачив пішоходів на смузі зустрічного руху проїжджої частини після роз`їзду з зустрічним автомобілем.

Для проведення експертизи надати експертові запис камери відеоспостереження з фіксацією дорожньо-транспортної пригоди та матеріали кримінального провадження.

Якщо під час проведення судової експертизи будуть встановлені обставини, що мають значення для правильного з`ясування обставин, з приводу яких експерту не були поставлені питання, надати можливість експерту у висновку викласти свої міркування і доводи щодо цих обставин, відповідно до ч. 3 ст. 102 КПК України.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Строк проведення експертизи визначити до 27.05.2026.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1