КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

18.02.26 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу по кримінальному провадженню № 0000185 від 16.11.2023 р. відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 366, ч. 2 ст. 364-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2026 року до суду надійшов обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні. Під час підготовчого судового засідання прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, у якому він просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці та заборонити йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний час доби, а саме з 22-00 год. до 06-00 год. наступної доби. Клопотання мотивує наступним. На даний час наявні ризики, визначені пунктами п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зникли та не зменшилися. Так, обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування через усвідомлення можливої втрати свободи на певний строк, а також незаконно впливати на свідків і потерпілих, які ще судом не допитані, що зумовлено вимогами положень ст. 23 КПК України про безпосередність дослідження судом доказів.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання про продовження запобіжного заходу підтримав.Зазначив, що ризики продовжують існувати, а тому клопотання підлягає до задоволення. Раніше застосовані запобіжні заходи обвинувачений не порушував, свідки не звертались з заявами про тиск на них. Проте, існує ймовірність впливу обвинуваченого на свідків в даному судовому засіданні та тяжкість інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень може спонукати його до втечі.

Обвинувачений заперечив за клопотанням, зазначив, що заявлені ризики є необґрунтованими..

Захисник підтримав позицію обвинуваченого. Просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки сплили строки запобіжного заходу у виді домашнього арешту 17.02.2026 р. (в межах строку досудового розслідування), а тому підстави для продовження запобіжного заходу відсутні. Просив врахувати надані ним письмові пояснення та зазначив, що обвинувачений працює директором підприємств, має стійкі соціальні зв`язки, наміру переховуватись від органу досудового розслідування та впливу на свідків та потерпілого не має. Він тривалий час перебував взагалі без запобіжного заходу, але вчасно з`являвся за викликом та не переховувався від органів досудового розслідування.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані суду матеріали провадження в межах, необхідних для вирішення клопотання, судом фактично встановлено наступне.

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України і воно отримано обвинуваченим 16.02.2026 р. Розгляд клопотання згідно з вимогами ч. 2 ст. 184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання обвинуваченим копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19.01.2026 р. до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту до 18.02.2026 р. включно. При цьому, суд звертає увагу, що дану ухвалу слідчого судді не скасовано. Крім того, строк досудового розслідування по даному провадженню прокурором продовжено до 18.02.2026 р. Враховуючи положення ч. 3 ст. 115 КПК України, згідно яких при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку, суд вважає, що клопотання про продовження запобіжного заходу розглядається у встановлений судом строк. Посилання сторони захисту на відповідну практику Верховного Суду не релевантне обставинам даного провадження.

Як передбачено ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частинами 2 та 3 вказаної норми передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу; за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Застосування запобіжного заходу здійснюється у відповідності до положень ст. 194 КПК України та, зокрема, враховується 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Матеріали клопотання свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені обвинуваченим кримінального правопорушення, проте детальна оцінка вказаному буде надана в ході судового розгляду.

Оцінюючи заявлені стороною обвинувачення ризики, суд погоджується з продовженням існування ризику передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливістю обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Так, санкція статті 364-1 КК України передбачає кримінальну відповідальність, у т.ч. у виді позбавлення волі на строк до 6 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Отже, не зважаючи на достатньо міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може спонукати його до переховування від суду, без застосування до нього відповідного заходу забезпечення кримінального провадження.

Інші ризики стороною обвинувачення не доведені.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що він має стійкі соціальні зв`язкі: має батьків, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , є директором підприємства, тобто має постійне місце роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Оцінюючи надані суду докази, суд приходить до висновку, що стороною кримінального провадження, з огляду на особу обвинуваченого, а також його належну процесуальну поведінку під час застосування більш м`яких заходів забезпечення кримінального провадження, а також під час застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не доведено неможливості застосування більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, яким може бути особисте зобов`язання.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але водночас не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити частково. Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України в межах, визначених судом.

Керуючись вимогами ст.ст. 331, 370-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 4) утриматися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також представником потерпілого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що вищезазначені зобов`язання застосовуються до нього на строк до 15 квітня 2026 року включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити обвинуваченому, письмово під розпис, покладені на нього обов`язки та те, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора начальника Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому та направити копії ухвали прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1