Справа № 303/7952/25
Провадження № 1-кп/303/643/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

16 березня 2026 року м. Мукачево

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003121 від 12.12.2017 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.317, ч.2 ст.310 та ч.2 ст.345 КК України,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003121 від 12.12.2017 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.317, ч.2 ст.310 та ч.2 ст.345 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване наступним.

Так, 06.09.2025 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.307 КК України.

06.09.2025 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України.

14.10.2025 ОСОБА_4 , повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчинені ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 310 та ч. 2 ст. 345 КК України.

14.10.2025 обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчинені ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 310 та ч. 2 ст. 345 КК України, скеровано до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Згідно з клопотанням, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_4 та його рідного брата ОСОБА_6 , якого вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.10.2020 визнаного винним за ч.1 ст.263, ч.3 ст.307, ч.2 ст.310, ч.2 ст.317, ч.2 ст.342, ч.1 ст.345 КК України, виник спільний корисливий умисел на організацію та утримання місць для незаконного виготовлення наркотичних засобів, за місцем постійного проживання. Реалізуючи свій спільний злочинний намір, у невстановлений досудовим розслідуванням час, на весні 2017 року в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із рідним братом ОСОБА_6 , діючи умисно, переслідуючи користь, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, обладнали парник на прибудинковій земельній ділянці, розташованій за вищевказаною адресою, в якому посіяли та виростили рослини коноплі, які зібравши та помістивши у спеціальне обладнане приміщення вищевказаного будинку, яке захищене від попадання прямих променів сонця, подрібнили, розфасували та із застосуванням побутового обігрівача висушуючи у подальшому незаконно зберігали у своєму будинку, до моменту її виявлення та вилучення працівниками поліції в ході проведення обшуку будинку АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 01.12.2017 №303/471215-к, згідно якого у спеціально побудованому парнику на городній ділянці та у різних приміщеннях будинку, було виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження, яка згідно висновків судового експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №6/861 від 02.12.2017, №6/884 від 22.01.2018, №6/883 від 23.01.2018, №6/881 від 30.01.2018, №6/882 від 26.01.2018 та №6/6 від 05.02.2018 є канабісом, який на момент вчинення злочину відносився до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, загальна маса якого у перерахунку на суху речовину, становить 15161,1393 грами.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.317 КК України організація та утримання місць для незаконного виготовлення наркотичних засобів, вчинена групою осіб, з корисливих мотивів.

Також відповідно до клопотання, у невстановлений досудовим розслідуванням час, на весні 2017 року в м.Мукачево по вул. Лізи Чайкіної, №9, ОСОБА_4 за попередньою змовою із рідним братом - ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на скоєння кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним посівом та вирощуванням рослин коноплі, діючи умисно, з метою збуту, переслідуючи користь, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків та з порушенням вимог ст.ст.2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006, таблиці І списку №3 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009, відповідно до яких посів або вирощування конопель фізичним особам без спеціального свідоцтва на право культивування коноплі заборонено, самостійно посіяли сорок два стебла рослини коноплі, у спеціально побудованому парнику на земельній ділянці, розташованій за вищевказаною адресою, та почали здійснювати обробіток даних рослин, яке виразилося у просапуванні бур`яну та поливанні водою із застосуванням добрив.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.310 КК України - незаконний посів та незаконне вирощування конопель, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з метою збуту.

Крім цього, у клопотанні зазначено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, на весні 2017 року в м. Мукачево по вул. Лізи Чайкіної, № 9, ОСОБА_4 за попередньою змовою із рідним братом - ОСОБА_6 діючи умисно, з метою збуту, переслідуючи користь, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, посіяли та виростили рослини коноплі, які зібравши та помістивши у спеціальне обладнане приміщення вищевказаного будинку, яке захищене від попадання прямих променів сонця, подрібнили, розфасували та у подальшому із застосуванням побутового обігрівача висушуючи, незаконно зберігали у своєму будинку, до моменту її виявлення та вилучення працівниками поліції в ході проведення обшуку будинку АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 01.12.2017 №303/471215-к, згідно якого у спеціально побудованому парнику на городній ділянці та у різних приміщеннях будинку, було виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження, яка згідно:

- висновку судового експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №6/861 від 02.12.2017 є канабісом, який на момент вчинення відносився до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, загальна маса якого у перерахунку на суху речовину, становить 3500,32 грами;

- висновку судового експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №6/884 від 22.01.2018 є екстрактом канабісу, який на момент вчинення відносився до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, загальна маса якого у перерахунку на суху речовину, становить 0,6499 грами;

- висновку судового експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №6/883 від 23.01.2018 є канабісом, який на момент вчинення відносився до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, загальна маса якого у перерахунку на суху речовину, становить 8690,7174 грами;

- висновку судового експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №6/881 від 30.01.2018 є канабісом, який на момент вчинення відносився до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, загальна маса якого у перерахунку на суху речовину, становить 2924,72 грами;

- висновку судового експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №6/882 від 26.01.2018 є канабісом, який на момент вчинення відносився до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, загальна маса якого у перерахунку на суху речовину, становить 35, 22 грами;

- висновку судового експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №6/6 від 05.02.2018 є канабісом, який на момент вчинення відносився до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, загальна маса якого у перерахунку на суху речовину, становить 9,512 грами.

Загальна маса канабісу, який відповідно до примітки до Табліці №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 № 188 на момент вчинення кваліфікуються як особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено, в перерахунку на суху речовину, який було вилучено із будинку № 9 по вул. Лізи Чайкіної в м. Мукачево та прилеглих до нього приміщеннях становить 15161,1393 грами, що відповідно до Табліці №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 № 188 становить особливо великі розміри.

Про корисливий умисел спрямований на збут особливо небезпечних наркотичних речовин ОСОБА_4 за попередньою змовою та із рідним братом - ОСОБА_6 свідчить спосіб упакування та розфасування виявлених у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , наркотичної речовини за місцем їх постійного проживання та реєстрації, а це: низка поліетиленових пакетів в середині яких знаходилася наркотична речовина на загальну масу 15161,1393 грами, яка в сукупності становить особливо великі розміри.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України - незаконне виготовлення та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, в особливо великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з метою збуту.

Згідно з клопотанням, 02 грудня 2017 року о 10 годині 00 хвилин, в м. Мукачеві по вул. Лізи Чайкіної, № 9, під час виконання ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 01.12.2017 №303/471215-к про дозвіл на проведення обшуку у вищевказаному будинку ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків від вчинюваних ним дій та бажаючи їх настання, з метою втечі з місця вчинення злочину, знаходячись у приміщені даного будинку, тримаючи у руках предмет з виду схожий на ніж, не виконуючи законну вимогу працівників поліції покласти ніж на підлогу, наніс один удар ножом по правій руці оперуповноваженого Управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанту поліції ОСОБА_7 , у зв`язку з чим згідно висновку судово-медичного експерта 839/17 від 22.12.2017 заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани в ділянці тильної поверхні правої кисті в ділянці тенора, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності. Крім того, наніс один удар ногою по правій руці оперуповноваженого Управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , у зв`язку з чим згідно висновку судово-медичного експерта 840/2017 від 04.01.2018 заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці тильної поверхні правої кисті в області 5,4 пальців, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», як такі, що не потягли, за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності, після чого втік через вікно вищевказаного будинку.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

В сукупності, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.317 КК України - організація та утримання місць для незаконного виготовлення наркотичних засобів, вчинена групою осіб, з корисливих мотивів; ч.2 ст.310 КК України - незаконний посів та незаконне вирощування конопель, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з метою збуту; ч. З ст. 307 КК України - незаконне виготовлення та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, в особливо великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з метою збуту та ч. 2 ст. 345 КК України - тобто, в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Потерпілими від кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України є:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ужгород, українець, громадянин України, із вищою освітою, не одружений, місце знаходження: м. Ужгород вул. Можайського, 3, оперуповноважений УПН ГУ НП в Закарпатській області, раніше не судимий.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Ужгород, українець, громадянин України, із вищою освітою, одружений, місце знаходження: АДРЕСА_2 , оперуповноважений УПН ГУ НП в Закарпатській області, раніше не судимий.

08.09.2025 ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду до підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2017 за №0003121, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 днів із визначенням застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів доходів громадян (302800,00 грн), строк дії якого закінчується 07.02.2026.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.10.2025, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.317, ч.2 ст.310 та ч.2 ст.345 КК України, строком на 60 днів, тобто з 21 жовтня 2025 по 19 грудня 2025 року, включно.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2026, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.317, ч.2 ст.310 та ч.2 ст.345 КК України, строком на 60 днів, тобто по 29 березня 2026 року, включно.

Наразі ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 4-х злочинів, а саме ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 310 та ч. 2 ст. 345 КК України.

Враховуючи особливу тяжкість кримінального правопорушення та можливість призначення міри покарання, у разі визнання судом винуватим, у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, тривале переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування, обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не представляється можливим.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 , на даний час не працює, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків та які викликають довіру суду не встановлено, із місця вчинення злочину зник, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки. Так, ОСОБА_4 не одружений, батька не має, а вказані злочини вчинив у присутності матері. Окрім того, при обранні вказаного заходу може впливати на свідків, які на даний час не допитані.

Обрати відносно ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не надається можливим, оскільки, враховуючи тяжкість злочинів у яких він обвинувачується, відсутність постійного джерела доходів та інших соціальних зав`язків, створюють реальні підстави вважати, що в разі обрання даного запобіжного заходу ОСОБА_4 , може покинути межі Закарпатської області. Міцних соціальних зав`язків не має. Так він не одружений неповнолітніх дітей на утриманні не має. Більше того, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні злочинів саме за місцем свого постійного проживання. Із місця вчинення злочину зник, тривалий час переховувався від органу досудового розслідування.

Крім того, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 , перед початком проведення обшуку чинив активний опір оперативним працівникам Управління протидії наркозлочинності ГУНП в Закарпатській області, яке виразилося у нанесенні ножового порізу долоні роки оперуповноваженого ОСОБА_7 , про що йому повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, орган досудового розслідування просить не розглядати заставу як альтернативний запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , так як він вчинив злочин пов`язаний із застосуванням насильства. Більше того підозрюваний ОСОБА_4 , офіційно ніде не працю єдиним джерелом доходів є незаконний збут наркотичних засобів, а тому також унеможливлює обрати відносно нього вищевказаний запобіжний захід.

Окрім того, при обранні вказаного заходу може впливати на свідків, які на даний час не допитані та знищити докази злочинної діяльності.

Відповідно до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, санкція статті яких передбачає позбавлення волі.

Підозрюваний ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, у разі визнання судом його винним, відповідно до ч.3 ст.307 КК України передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п.1, п.2 та п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може:

- переховуватися від суду, зокрема це підтверджується тим, що він вчинив особливо тяжкий злочин, із місця вчинення злочину зник, тривалий час переховувався від органу досудового розслідування, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які на даний час не допитані. Зокрема, ОСОБА_4 , може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду, вчиняти погрози, умовляння до свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати свідків даної події, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти свідків, до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні покази зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження;

Вищенаведене характеризує підозрюваного ОСОБА_4 , негативно, як особу схильну продовжувати злочину діяльність.

Враховуючи вищевикладене, ризики, які існували на момент продовження запобіжного заходу не зменшилися, особливо у зв`язку із збільшенням обсягу обвинувачення та інкримінуванням додаткових злочинів, а тому забезпечити виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків іншими, більш м`якими запобіжними заходами в разі їх накладення, не можливо їм запобігти.

Прокурор в судовому засіданні підтримав дане клопотання з наведених в ньому підстав та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважали за необхідне змінити запобіжний захід на інший більш м`який, а саме - домашній арешт.

Дослідивши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши з цього приводу думку учасників судового провадження, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.09.2025 застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24 жовтня 2025 року, включно.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2026, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.317, ч.2 ст.310 та ч.2 ст.345 КК України, строком на 60 днів, тобто з 29.01.2026 по 29.03.2026, включно.

Отже, строк тримання обвинуваченого під вартою, визначений вищезазначеною ухвалою, закінчується 29.03.2026. До вказаного часу судове провадження не може бути завершене.

У судовому засіданні установлено, що на даний час ризики, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своєї актуальності не втратили.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, зокрема особливо тяжкого злочину, тому суд враховує тяжкість покарання, зокрема у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років, що загрожує в разі визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

У судовому засіданні установлено наявність декількох ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може:

- переховуватися від суду, зокрема це підтверджується тим, що він вчинив особливо тяжкий злочин, із місця вчинення злочину зник, тривалий час переховувався від органу досудового розслідування, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які на даний час не допитані. Зокрема, ОСОБА_4 , може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду, вчиняти погрози, умовляння до свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати свідків даної події, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти свідків, до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні покази зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при судовому розгляді.

Будь-яких підстав, які б унеможливлювали застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено та сторонами не наведено.

Крім того, суд враховує, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 становлять підвищену суспільну небезпеку. Тому, враховуючи наявні ризики, існування яких доведено, суд вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За таких обставин суд доходить висновку, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого з тримання під вартою на більш м`який, оскільки ризики, які слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу, а в подальшому для його продовження, на даний час своєї актуальності не втратили.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними у кримінальному процесуальному законі конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим з плином часу його продовження не втратило актуальності.

Доводи сторони захисту не спростовують вищезазначених висновків суду.

Щодо обґрунтованості застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлені наслідками для конкретних осіб, а також враховуючи недобросовісну процесуальну поведінку ОСОБА_4 під час досудового розслідування, що незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому, враховуючи наведене і зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок про необхідність продовження до обвинуваченого виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення вищевказаних ризиків.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відтак, виключно у сукупності з усіма наведеними вище обставинами, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання спробам останнього переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, за відсутності доказів щодо неможливості тримання обвинуваченого під вартою, в тому числі за станом здоров`я, із врахуванням вимог щодо наявності наведених вище ризиків в їх сукупності, передбачених ст. 177 КПК України, а також того, що судовий розгляд не може бути закінченим до спливу строку дії попередньої ухвали суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, суд робить висновок про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою з раніше визначеним на стадії досудового розслідування розміром застави.

До того ж такий строк перебування обвинуваченого під вартою не можна визнати таким, що є свавільним або таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності. Продовжуючи тримання під вартою обвинуваченому, суд застосовує таке обмеження його права на свободу, виходячи з потреб цього судового розгляду, який несе за собою великий суспільний інтерес, як суворий виняток із загального правила презумпції на користь свободи та гарантій недопущення свавільного затримання і тримання під вартою, які з огляду на практику Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України») для суду залишається домінантним керівним принципом і в цьому випадку, враховуючи мету застосування запобіжного заходу - допровадження обвинуваченого до компетентного судового органу, як того вимагають справжні інтереси суспільства щодо повного, неупередженого та як можливо швидкого у продовж розумного строку проведення цього судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 331, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.317, ч.2 ст.310 та ч.2 ст.345 КК України, строком на 60 днів, тобто з 16 березня 2026 року по 14 травня 2026 року, включно.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави, враховуючи п.3 ч.5 ст.182 КПК України, в розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 299520 (двісті дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот двадцять гривень, 00 копійок) гривень, 00 копійок.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі внесення ним застави у визначеному розмірі він підлягає звільненню з під варти і з того моменту буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 на строк до 14 травня 2026 року, наступні обов`язки:

1. прибувати до прокурора та суду за кожним викликом;

2. цілодобово не відлучатися з місця фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;

3. повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 16.03.2026.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_9