Справа № 473/1545/26
Номер провадження 1-кп/473/239/2026
Категорія: ч.1 ст.125 КК України.
У Х В А Л А

іменем України

"07" травня 2026 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області клопотання потерпілої ОСОБА_3 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою в порядку ст.46 КК України у кримінальному провадженні по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шевченко Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, освіта професійна технічна, сімейний стан одружений, має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, працює механізатором ТОВ «Авіатор», зареєстрованого за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

потерпіла ОСОБА_3 ,

захисник адвокат ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

01 серпня 2012 року обвинувачений ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та потерпіла ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали шлюб. Таким чином на них поширюються вимоги Закону України №2229 VIII в редакції від 31 грудня 2023 року «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

18 березня 2026 року приблизно о 19:00 годині в селі Шевченко Вознесенського району Миколаївської області, обвинувачений ОСОБА_4 та його дружина потерпіла ОСОБА_3 знаходилися за місцем їх мешкання в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час перебування в спальній кімнаті зазначеного житлового будинку, між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_3 на грунті раптово виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт. Під час виниклого конфлікту у обвинуваченого ОСОБА_4 виник раптовий умисел, направлений на спричинення потерпілій ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, під час перебування в кімнаті їх неповнолітньої доньки ОСОБА_9 23 липня 2016 року народжененя, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, обвинувачений ОСОБА_4 підійшов до потерпілої ОСОБА_3 та наніс потерпілій два удара кулаком правої руки в область обличчя, після чого піднявши з підлоги кімнати металевий предмет циліндричної форми наніс зазначеним предметом потерпілій ОСОБА_3 один удар в область лівої частини тулубу.

Внаслідок умисних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця на верхній повіці лівого ока та синця на лівій бічній поверхні грудної клітини, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного кримінального правопорушення при викладених вище обставинах. Він визнає, що своїми діями вчинив кримінальний проступок та щиро розкаюється в скоєному.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_4 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, з яким винний перебуває у сімейних відносинах, а також вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

Мотиви ухвалення рішень щодо питань, які вирішуються судом, та положення закону, якими керувався суд.

В судовому засіданні потерпілою ОСОБА_3 заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою в порядку ст.46 КК України у даному кримінальному провадженні.

Прокурор та сторона захисту в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заявленого клопотання потерпілої ОСОБА_3 та вважали за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, в зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 не має непогашених судимостей, він вперше вчинив кримінальний проступок, проти здоров`я своєї дружини потерпілої ОСОБА_3 , котрий не є корупційним кримінальним правопорушенням, або кримінальним правопорушенням, пов`язаних з корупцією, а також порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і він може бути звільнений судом від кримінальної відповідальності, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_3 примирилися. Крім того обвинувачений ОСОБА_4 після вчинення даного кримінального правопорушення щиро покаявся та повністю відшкодував завдані ним збитки та усунув заподіяну ним шкоду потерпілій ОСОБА_3 .

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2025 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою особою в порядку ст.46 КК України є вчинення нею вперше кримінального проступку, Примирення винної особи з потерпілою особою належить розуміти, як акт прощення потерпілої особи, в результаті її вільного волевиявлення, що виключає будь який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілою особою можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у статті 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. При цьому також передбачено обов`язкове закриття справи, яка порушується не інакше, як за скаргою потерпілої особи, у зв`язку з примиренням такої особи з особою обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 є не судимим, ним добровільно та повністю відшкодовані завдані ним збитки та усунута заподіяна ним як матеріальна так і моральна шкода потерпілій ОСОБА_3 ,

Таким чином суд приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст.46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та закриття даного кримінального провадження в порядку ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою у даному кримінальному провадженні не встановлено. При цьому судом звертається увага на вимоги Закону України №2227 VIII від 06 грудня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», яким було доповнено КК України ст. 126 1 КК України, та котрий набрав законної сили 11 січня 2019 року. Крім того, судом приймається до уваги те, що відповідно до ч.4 ст.26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого.

Тобто кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, як свідчить зміст глави 36 КПК України, має особливість стосовно початку такого провадження та його завершення. Жодних інших особливостей кримінального провадження у формі приватного обвинувачення ані главою 36 КПК України, ані іншими положеннями КПК України не передбачено. Тобто, після того, як кримінальне провадження розпочато за заявою потерпілого про вчинення кримінального правопорушення, що міститься у переліку таких правопорушень у ст. 477 КПК України, задіюється державно владний ресурс органів досудового розслідування та прокуратури, який слугує подальшою рушійною силою здійснення досудового розслідування та підтримання обвинувачення під час судового розгляду. Таким чином, визначений КПК України процесуальний порядок здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення за своєю правовою природою є приватно публічним різновидом кримінального провадження і його варто розглядати як диференціацію форми такого провадження у межах загальної його форми, врегульованої КПК України.

За нормами чинного КПК України особливістю такого кримінального провадження є лише те, що необхідною умовою його здійснення є виражене у процесуальній формі бажання потерпілого щодо кримінального переслідування винного, і провадження розпочинається лише за заявою потерпілого, відмова якого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття справи (крім кримінальних проваджень щодо злочинів, пов`язаних з домашнім насильством).

Зміст частини першої статті 477 КПК України у системному зв`язку із частиною четвертою статті 26 і пунктом сьомим частини першої статті 284 зазначеного Кодексу зводиться до того, що обов`язковою умовою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є заява потерпілого як волевиявлення про притягнення винного до кримінальної відповідальності взагалі, а не за конкретною нормою КК України. Оскільки потерпілий не зобов`язаний юридично оцінювати вчинені щодо нього протиправні дії, то подану ним до правоохоронних органів заяву про злочин без визначення кримінально-правової кваліфікації або з неправильною кваліфікацією варто вважати підставою для здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Інтерес особи, котра зазнала шкоди, у застосуванні процедури кримінального судочинства стосується не юридичної кваліфікації протиправних дій, а самого факту вчинення цих дій щодо неї. Подана до правоохоронних органів або суду заява потерпілого є вираженням його ставлення до події злочину, особи, що його вчинила, й обраного способу реагування. Відповідне волевиявлення є свідченням того, що особа, котрій завдано шкоди, звертається до держави з метою захисту своїх порушених прав та законних інтересів шляхом кримінального переслідування винного, не вважаючи належними й достатніми інші способи досягнення цієї мети. Відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України, потерпіла особа не може звернутися з клопотанням про закриття кримінального провадження та відмовитися від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, оскільки у даному кримінальному провадженні кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством.

У розумінні наведених положень кримінального процесуального закону під відмовою потерпілого від обвинувачення у злочинах, перелік яких міститься у частині першій статті 477 КПК України, варто розуміти лише беззастережне волевиявлення про непритягнення винного до кримінальної відповідальності і припинення розпочатої процедури його кримінального переслідування. Відповідна заява є проявом того, що потерпілий не бажає втручання держави у кримінально-правовий конфлікт і обирає альтернативний шлях його вирішення, яким є клопотання потерпілої ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з її примиренням, як потерпілої з обвинуваченим ОСОБА_4 , в порядку ст.46 КК України.

На підставі викладених обставин, суд приходить до переконання, що клопотання потерпілої ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 та закриття відносно нього кримінального провадження приватного обвинувачення в порядку ст.46 КК України, в зв`язку з примиренням винного з потерпілою, є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В зв`язку з чим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням потерпілої ОСОБА_3 з обвинуваченим ОСОБА_4 , а кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 закрити.

На підставі викладених обставин, керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284, 285, 286 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а кримінальне провадження ЄРДР №0000043 від 19 березня 2026 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрити.

Речовий доказ за кримінальним провадженням: деформований металевий предмет циліндричної форми бежевого кольору, довжиною 1,5 метрів, котрий відповідно до квитанції з порядковим номером №509 Книги №854 обліку речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області зберігається в кімнаті речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: місто Вознесенськ, вулиця Київська, 24 повернути безоплатно потерпілій ОСОБА_3 , котра є законним власником даної речі, та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1