Справа № 331/1225/26
Провадження № 1-кс/331/369/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі, клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000143, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2026 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000143, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.02.2026 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 13.02.2026 до ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 13.02.2026 року приблизно о 17:25 год., невстановлена особа, знаходячись біля буд. 95 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, через незамкнені двері, з салону автомобіля Mazda CX-3, д.н.з. НОМЕР_1 відкрито викрала грошові кошти в сумі 47600 гривень, які належать ОСОБА_5 , чим спричинила останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитан а в якості потерпілої ОСОБА_5 , пояснила, що 13 лютого 2026 року, приблизно о 17:30 вона перебувала у своєму автомобілі марки Mazda CX-3, д.н.з. НОМЕР_1 та під`їхала до будинку № 95 по пр. Соборному, крім того, в перегородці між передніми сидіннями у потерпілої лежали грошові кошти на суму 47600 грн. Коли припаркувала транспортний засіб біля узбіччя, передні пасажирські двері до автомобіля відкрив раніше не знайомий їй чоловік та почав просити щоб остання йому допомогла грошима, на що потерпіла відповіла, щоб чоловік зачинив двері. Після чого вказаний чоловік схопив грошові кошти, які лежали на перегородці між передніми сидіннями та побіг у невідомому напрямку.

13.02.2026 в період часу з 18:15 по 19:18 за адресою м. Запоріжжя по пр. Соборному, біля буд. 95 старшим слідчим СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, капітаном поліції ОСОБА_6 було проведено огляд місця події, а саме автомобіля Mazda CX-3 білого кольору з д.н.з. НОМЕР_2 , під час огляду було виявлено та вилучено:

- 3 сліди папілярних узорів зі стійки передніх дверей автомобіля;

- змив з внутрішньої ручки передніх пасажирських дверей;

- змив зі стійки передніх пасажирських дверей;

- змив з перегородки між передніми сидіннями;

- мікрооб`єкти з переднього пасажирського сидіння.

Постановою слідчого від 14.02.2026 року вказані предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З метою збереження речових доказів, подальшого призначення необхідних експертиз у кримінальному провадженні та повного і неупередженого досудового розслідування, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, яке згідно ст. 98 КПК України, є речовим доказом по даному кримінальному провадженню, у зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.

Слідчий в судове засідання не з`явився, звернувся до слідчого судді із заявою про розгляд вказаного клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Оскільки, зазначене слідчим майно не є тимчасово вилученим в розумінні положень ч. 7 ст. 236 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання без виклику власника майна.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.

Матеріалами провадження встановлено, що в провадженні слідчого відділу ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000143, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2026 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

13.02.2026 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, біля буд. 95, а саме, автомобіля Mazda CX-3 білого кольору з д.н.з. НОМЕР_2 , було виявлено та вилучено: 3 сліди папілярних узорів зі стійкипредніх дверей автомобіля; змив з внутрішньої ручки передніх пасажирських дверей; змив зі стійки передніх пасажирських дверей; змив з перегородки між передніми сидіннями; мікрооб`єкти з переднього пасажирського сидіння.

Відповідно до постанови слідчого від 14.02.2026 року вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий звернувся до слідчого суді з клопотанням про арешт майна 16.02.2026 року, що підтверджується штампом поштового відправлення та свідчить про своєчасне звернення в межах строку, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно з абзацом першим ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування клопотання про накладення арешту на вилучене майно слідчим зазначено, що речі, які були вилучені під час проведення огляду місця події, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям речових доказів в розумінні ст. 98 КПК України, можуть містити докази, виявлення та фіксація яких передбачає застосування спеціальних знань, у зв`язку з чим є необхідними для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та призначення відповідних експертиз.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту з метою збереження речових доказів є обґрунтованим, оскільки мета та підстави арешту речей в рамках зазначеного кримінального провадження узгоджуються з положеннями частин 2, 3 ст. 170 КПК України.

Не накладення арешту на ці речі може призвести до можливості їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, що, в свою чергу, унеможливить проведення повного та об`єктивного досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000143, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2026 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя по пр. Соборному, біля буд. 95 в автомобілі Mazda CX-3 білого кольору з д.н.з. НОМЕР_2 , а саме на:

- 3 сліди папілярних узорів зі стійки передніх дверей автомобіля;

- змив з внутрішньої ручки передніх пасажирських дверей;

- змив зі стійки передніх пасажирських дверей;

- змив з перегородки між передніми сидіннями;

- мікрооб`єкти з переднього пасажирського сидіння.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1