Справа № 496/2424/24
Провадження № 1-кп/496/367/26
У Х В А Л А

23 лютого 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на обвинуваченого ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

В судовому засіданні прокурор Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 заявив клопотання про покладення на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання у виді позбавленні волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 може незаконно впливати на уже допитаних свідків з метою зміни ними свідчень у ході судового розгляду кримінального провадження у подальшому, впливати на свідків, яких ще не допитано, для дачі ними неправдивих свідчень, які його виправдовують, або впливати на інших осіб, які можуть бути допитані, оскільки більшість з них, відповідно до матеріалів кримінального провадження, знайомі з обвинуваченим. Викладене вище у сукупності, з урахуванням категорії зазначеного правопорушення, вказує на продовження існування реальних ризиків, передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора, покладення обов`язків щодо обвинуваченого ОСОБА_7 та обмеження його конституційних прав не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ. Враховуючи те, що на даний час ризики, встановлені в ході досудового розслідування, дійсні, продовжують існувати та об`єктивно підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, та за вказаних обставин неможливо запобігти наведеним ризикам шляхом менш суворого запобіжного заходу, а тому прокурор просить покласти обов`язки, на обвинуваченого ОСОБА_7 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

В судовому засіданні встановлено, що 30.10.2023 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси до підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» із визначенням застави у розмірі 700 (сімсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 878 800 (один мільйон вісімсот сімдесят вісім тисяч вісімсот) гривень строком до 25.12.2023 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.12.2023 року вказану ухвалу слідчого судді було скасовано та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» із визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн строком до 25.12.2023 року.

В подальшому підозрюваного ОСОБА_7 було звільнено з-під варти після внесення застави визначеної Одеським апеляційним судом.

У зв`язку із цим, відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду на підозрюваного ОСОБА_7 було покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

2) не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора, слідчого судді або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та місця робити, контактних номерів мобільного телефону;

4) утриматися від спілкування із свідками та іншими учасниками кримінального провадження визначеними слідчим, або прокурором;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

З урахуванням вищенаведеного, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на даний час діє запобіжний захід у вигляді застави, з покладеними на нього обов`язками, встановленими ухвалою слідчого судді Одеського апеляційного суду від 28.02.2024 року.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, зокрема, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, вчинені організованою групою, вчинені з корисливих мотивів. Санкція інкримінованих кримінальних правопорушень передбачає покарання у виді позбавленні волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

При вирішенні питання щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приймає до уваги тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим він може вдатися до спроб ухилитися від кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду, суспільно-небезпечний характер його діяння, особу обвинуваченого, який є громадянином іншої держави Республіки Узбекистан, а тому суд дійшов висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду продовжує існувати.

Суд також враховує те, що обвинуваченому ОСОБА_7 відомі анкетні дані свідків, які в подальшому будуть допитуватися судом, відтак суд дійшов до переконання про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу обвинуваченим ОСОБА_7 на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Водночас, доказів існування ризиків, передбачених п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, в судовому засіданні не встановлено, а тому доводи прокурора в цій частині є неспроможними.

На підставі вищевикладеного, враховуючи наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку, що є підстави для покладення обов`язків, в рамках раніше обраного відносно ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, строком на два місяці.

За таких обставин суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 186, 193, 194, 196, 205, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Покласти в рамках раніше обраного відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативного запобіжного заходу у виді застави, обов`язки строком на два місяці, тобто по 23.04.2026 року включно, а саме:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі Одеської та Миколаївської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) заборонити спілкуватися зі свідками, іншим обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1