Номер провадження 1-кп/205/46/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000061 від 21 листопада 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого повну середню освіту, студента 1 курсу Дніпровського державного аграрно-економічного університету, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника-адвоката - ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

представника потерпілого, адвоката - ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

17.11.2024 року приблизно о 21 годин 00 хвилин (більш точний час не встановлено), неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в магазині, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Золотоосіння, 1, де також в цей час перебував раніше йому не знайомий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, перебуваючи у вищевказаному місці та час між неповнолітнім ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. В цей момент у неповнолітнього ОСОБА_10 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

В подальшому, 17.11.2024 року приблизно о 21 годин 00 хвилин (більш точний час не встановлено), перебуваючи біля магазину, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Золотоосіння, 1 неповнолітній ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи кримінально-протиправний характер вчинюваних дій, підійшов до ОСОБА_7 , та знаходячись на відстані близько 40-50 см, обличчям до нього, завдав один прямий удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме рота потерпілого. Від вказаного удару ОСОБА_7 присів на присядки та тримав зуби, які були вибиті внаслідок удару ОСОБА_11 . Своїми умисними діями згідно, висновку експерта N?3640e від 10.12.2024, неповнолітній ОСОБА_12 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження: Травматична екстракція 1-го, 2-го зубів справа, 1-го зуба зліва на верхній щелепі, неповний вивих 3-го зуба зліва, садно верхньої губи, гематома лівої пілочної ділянки, що спричинені від дії не менш одного удару тупого твердого предмету, в термін, на який вказує обстежений, тобто 17.11.2024 року.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалість понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день). На підставі: п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. N?6. Термін загоєння встановлених ран понад шість діб.

Умисні дії неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 заявив про відмову від обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України та просив закрити щодо нього кримінальне провадження, зазначивши, що наслідки такої відмови йому відомі та зрозумілі, завдана матеріальна та моральна шкода відшкодована у повному обсязі, претензій до ОСОБА_3 він не має.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечувала проти закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав заяву потерпілого про відмову від обвинувачення, не заперечував проти закриття кримінального провадження, зазначив, що шкода відшкодована у повному обсязі, та просив суд врахувати досягнуте примирення сторін.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримала позицію обвинуваченого, не заперечувала проти закриття кримінального провадження, зазначивши, що конфлікт між сторонами врегульовано, шкода потерпілому відшкодована.

Захисник адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного, вважав можливим закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, звернув увагу суду на відсутність претензій з боку потерпілого та повне відшкодування шкоди.

Представник потерпілого, адвокат ОСОБА_8 підтримала заяву потерпілого про відмову від обвинувачення, зазначила, що така відмова є добровільною, усвідомленою, а шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відшкодована у повному обсязі, у зв`язку з чим просила закрити кримінальне провадження.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, вважає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, за винятком кримінального провадження щодо правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Відповідно до абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо зазначені обставини встановлюються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого, а відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для його закриття.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України належить до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.06.2020 у справі № 712/1710/19, відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено обставин, які б перешкоджали задоволенню клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , у зв`язку з чим воно підлягає задоволенню.

Наслідки закриття кримінального провадження були роз`яснені всім учасникам судового засідання. Суд дійшов висновку, що потерпілий добровільно та усвідомлено відмовився від підтримання обвинувачення.

Крім того, суд зазначає, що у випадку закриття кримінального провадження на підставі відмови потерпілого від обвинувачення суд не встановлює факт вчинення кримінального правопорушення та винуватість чи невинуватість особи, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18.12.2018 у справі № 595/1962/14-к.

З урахуванням викладеного, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, що відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 26, 284, 477 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №0000061 від 21 листопада 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрити у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_7 від обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра. Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_13