ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/205/26 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2026 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за спільною апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 9 лютого 2026 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення слідчого про підозру від 3 грудня 2025 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України у кримінальному провадженні №0000014 від 4 лютого 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

5 лютого 2026 року до Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення слідчого про підозру від 3 грудня 2025 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України у кримінальному провадженні №0000014 від 4 лютого 2025 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_8 вказував, що слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000014 від 4 лютого 2025 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 361 КК України. Вручене ОСОБА_7 повідомлення про підозру підлягає скасуванню, оскільки порушено порядок повідомлення про підозру. Так, 5 грудня 2025 року ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру у цьому кримінальному провадженні (дата підписання 3 грудня 2025 року), за ч. 5 ст. 361 КК України. За повідомленням ОСОБА_7 , письмове повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000014 від 4 лютого 2025 за ч. 5 ст. 361 КК України йому було вручено саме 5 грудня 2025 року після його виходу з ТЦР «Епіцентр» невідомими особами у примусовому порядку, без роз`яснення його прав за ст. 42 КПК України та без участі у вказаній процесуальній дії захисника. У витязі з ЄРДР у даному кримінальному провадженні вказується, що відносно ОСОБА_7 повідомлення про підозру (за кваліфікацією ч. 5 ст. 361 КК України) внесене слідчим 3 листопада 2025 року, тобто за місяць до його фактичного вручення особі. Вказаними діями, слідчим порушені вимоги ч. 4 ст. 278 КПК України. Текст повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не містить зазначення про права підозрюваного, а врученої окремої пам`ятки про права не підміняє обов`язку службової особи дотримання вимог КПК щодо змісту документу «повідомлення про підозру», а отже одержане ОСОБА_7 повідомлення про підозру не відповідає вимогам КПК за формою, щодо роз`яснення процесуальних прав підозрюваного за ст. 42 КПК України.

Крім того, оскаржуване повідомлення про підозру не містить посилання на вчинення злочину з використанням інформаційних (автоматизованих) систем, з посиланням на норми профільного Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних систем» від 5 липня 1994 р., де наведено не лише законодавчу дефініцію (інформаційна (автоматизована) система», а й умови забезпечення захисту інформації в системі.

Також в оскаржуваному повідомленні про підозру від 3 грудня 2025 року за ч. 5 ст. 361 КК України відносно ОСОБА_7 відсутнє посилання на розмір шкоди (будь-який) у контексті примітки до ст. 361 КК України, що унеможливлює існування складу злочину за ч. 5 ст. 361 КК України, на час вручення повідомлення про підозру, не вказано про власника інформаційної (автоматизованої) системи, власника приладів обліку (маршрутизації) лічильника газу ЗОНД-2G250 серійний №0099 та коректору газу Фолоутек-ТМ-2-3-4 зав №5-1523) у повідомленні про підозру від 3 грудня 2025 року.

Просив скасувати повідомлення про підозру від 3 грудня 2025 року по кримінальному провадженню №0000014, відомості про яке внесені до ЄРДР від 4 лютого 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 361 КК України, у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України; зобов`язати прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні закрити кримінальне провадження №0000014, відомості про яке внесені до ЄРДР від 4 лютого 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 361 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_7 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 283, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, з урахуванням висновків суду (слідчого судді), скасувати застосований до ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2025 року (пров. 1-кс/335/4032/2025) запобіжний захід у вигляді особистої поруки (поручителі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ).

Відмовляючи у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , який діяв в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя зазначив, що зміст повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 361 КК України узгоджується з вимогами вказаної статті, у повідомленні про підозру зазначається стислий виклад фактичних обставин, у вчиненні яких підозрюється особа, які відомі на момент здійснення повідомлення про підозру.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 подали спільну апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу скасувати з причини істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду (слідчого судді), викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_8 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення слідчого від 5 грудня 2025 року про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України та скасувати повідомлення про підозру від 3 грудня 2025 року по кримінальному провадженню №0000014, відомості про яке внесені до ЄРДР від 4 лютого 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 361 КК України, у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України; зобов`язати прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні закрити кримінальне провадження №0000014, відомості про яке внесені до ЄРДР від 4 лютого 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 361 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_7 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 283, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, з урахуванням висновків суду (слідчого судді), скасувати застосований до ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2025 року (пров. 1-кс/335/4032/2025) запобіжний захід у вигляді особистої поруки (поручителі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ).

В обґрунтування скарги вказують про порушення порядку повідомлення про підозру від 3 грудня 2025 року. За твердженням ОСОБА_7 , письмове повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні було йому фактично вручено 5 грудня 2025 року після його виходу з ТРЦ «Епіцентр» невідомими особами у примусовому порядку, шляхом блокування його пересування на протязі майже години часу, в період з 11 год. 15 хв. до 11 год. 55 хв., у службовому автомобілі поліції, без відеофіксації та без роз`яснення його прав за ст. 42 КПК України, а також без участі захисника.

Крім того зазначають, що за змістом ч. 1 ст. 20 КПК України право ОСОБА_7 надавати пояснення з приводу врученої підозри (чи відмовитися від надання таких пояснень) у присутності захисника є невід`ємною складовою права на захист.

Звертають увагу на те, що за повідомленням Південно-Східного міжрегіонального Центру з надання БПД від 9 лютого 2026 року, постанова слідчого про залучення захисника для здійснення захисту за призначенням підозрюваного ОСОБА_7 надійшла 5 грудня 2025 року, за постановою час прибуття захисника - 13 год. 5 грудня 2025 року, що свідчить про порушення вимог ст.ст. 20, 52 КПК України та ст. 59 Конституції України, оскільки вручення повідомлення про підозру відбулося фактично у період часу до 13 год., тобто без участі захисника.

Також вказують, що у витязі з ЄРДР у даному кримінальному провадженні зазначається, що відносно ОСОБА_7 повідомлення про підозру внесене слідчим 3 листопада 2025 року, тобто за місяць до його фактичного вручення особі.

Зазначають, що повідомлення про підозру не містить: фактичних обставин кримінального правопорушення та інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; не містить зазначення про права підозрюваного, та їх роз`яснення службовою особою (слідчим).

Зауважують, що вручення окремої пам`ятки про права не підміняє обов`язку службової особи дотримання вимог КПК щодо змісту документу «повідомлення про підозру», а отже одержане ОСОБА_7 повідомлення про підозру за ч. 5 ст. 361 КК України не відповідає вимогам КПК за формою щодо роз`яснення процесуальних прав підозрюваного за ст. 42 КПК України.

Крім того, звертають увагу на те, що повідомлення про підозру було підписане одним слідчим, натомість вручене іншим, який не був у слідчій групі.

Вказують, що у постанові ВС від 9 грудня 2020 року по справі №726/2173/18 сформовано правовий висновок, за яким «об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 361 КК України охоплює не всі дії, які спричинили витік, втрату, підробку, блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації чи порушення встановленого порядку її маршрутизації, а лише ті дії, які є несанкціонованим втручанням в роботу мереж…несанкціоноване втручання в роботу мереж електрозв`язку є будь-якими діями, вчиненими без надання власником згоди, унаслідок яких припиняється робота мережі електрозв`язку або ж змінюється режим її роботи». На вказані обставини (вказівка про власника інформаційної (автоматизованої) системи, власника приладів обліку (маршрутизації), лічильника газу ЗОНД-2G250 серійний номер№0099 та коректор газу Фолоутек-ТМ-2-3-4 зав №;5-1523) у повідомленні про підозру не зазначено жодної інформації.

Також зазначають, що оскаржуване повідомлення не містить посилання на вчинення злочину з використанням інформаційних (автоматизованих) систем, з посиланням на норми профільного Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних систем» від 05.07.1994 р. (зі змінами), де наведено не лише законодавчу дефініцію «інформаційна (автоматизована) система», а й умови забезпечення захисту інформації в системі.

Звертають увагу на те, що у повідомленні про підозру вказується, що автомобільна газонаповнювальна станція належить на праві власності Долинській сільській раді Запорізького району, однак не вказано хто є власником інформаційної (автоматизованої) системи на цій ділянці з відомостями про власника засобів дистанційної передачі даних на ній.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що відповідно до рішення ЄСПЛ від 24 квітня 2018 року у справі «Гелетей проти України», під час комплексного дослідження провадження з метою оцінки впливу процесуальних недоліків на справедливість кримінального провадження в цілому необхідно брати до уваги такий невичерпаний перелік критеріїв Суду, зокрема, інші відповідні процесуальні гарантії, передбачені національним законодавством та практикою. Зазначив, що основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що повідомлення про підозру, містить ряд недоліків та істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які слідчим суддею під час розгляду скарги враховані не були, зокрема це обставини, що вказують на порушення права на захист, група прокурорів у даному кримінального провадженні була фактично сформована до внесення відомостей до ЄРДР, повідомлення про підозру було вручене слідчим ОСОБА_11 , який не входив на той час до групи слідчих у даному кримінальному провадженні. Крім того, вказав, що згідно витягу із ЄРДР, в ньому містяться відомості про складання 3 листопада 2025 року повідомлення ОСОБА_7 про підозру, тобто за місяць до його фактичного вручення. Зміст повідомлення про підозру не відповідає положенню ст. 277 КПК України, не містить часу та місця вчинення кримінального правопорушення, розміру шкоди.

Підозрюваний ОСОБА_7 просив задовольнити апеляційну скаргу.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вказала, що зазначені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими. Просила залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника - адвоката ОСОБА_8 , прокурора, перевіривши матеріали справи і провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, ч.ч. 1-3 ст. 276 КПК України визначають вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, встановленим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з положеннями ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені вимоги закону слідчим дотримано в повному обсязі.

Так, 5 лютого 2026 року адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подав до слідчого судді скаргу на зазначене повідомлення про підозру, в якій просив його скасувати.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, дійшов до висновку про необхідність відмовити у її задоволенні, з чим погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Так, як встановлено з матеріалів провадження, Головним управлінням Національної поліції України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000014 за ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 361 КК України.

Із наявного в матеріалах скарги повідомлення про підозру слідує, що воно складене 3 грудня 2025 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, та вручено ОСОБА_7 5 грудня 2025 року об 11 год. 57 хв. (а.с. 43-46).

Постановою слідчого слідчого управління ГУНП в Запорізькій області від 11 грудня 2025 року проведено уточнення дати складання повідомлення про підозру ОСОБА_7 , а саме, на правильну дату складання повідомлення про підозру 5 грудня 2025 року замість 3 грудня 2025 року, а також проведено уточнення анкетних даних та тих, що характеризують особу ОСОБА_7 (а.с. 41-42).

На переконання колегії суддів, повідомлення про підозру ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, що цілком слушно було враховано слідчим суддею.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Крім того, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, на стадії досудового розслідування, суд оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`явити до наданих доказів таких високих вимог, як при формуванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження, колегія суддів вважає, що підозра щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, є обґрунтованою, у розумінні практики Європейським судом з прав людини.

З приводу доводів сторони захисту, які фактично зводяться до необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_7 підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України слід зазначити, що оскільки, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а як вже вище зазначалось може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Крім того, у відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності таких доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

З приводу доводів про вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 у відсутність захисника, що є порушенням вимог ст.ст. 20, 52 КПК України та ст. 59 Конституції України, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

Отже, із аналізу положень ст. 52 КПК України слідує, що обов`язкова участь захисника у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів забезпечується саме з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

Так, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження, зокрема про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених КПК України, у порядку главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Із матеріалів провадження встановлено, що підозрюваному ОСОБА_7 5 грудня 2025 року об 11 год. 51 хв. вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

Отже, з огляду на вищенаведені положення КПК України, ОСОБА_7 лише 5 грудня 2025 року з 11 год. 51 хв. набув процесуального статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, та відповідно саме з цього часу, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, участь захисника є обов`язковою.

Такі висновки колегії суддів узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 1 серпня 2022 року у справі №161/7088/20, від 5 квітня 2023 року у справі №683/1200/18, від 20 листопада 2025 року у справі №991/5553/21, в яких зазначено, що відсутність захисника під час повідомлення про підозру не впливає на законність цієї процесуальної дії, і КПК України не містить жодних застережень про необхідність залучення захисника при повідомленні про підозру.

Відтак, з огляду на наведене, здійснення такої процесуальної дії, як повідомлення про підозру, не вимагає обов`язкової участі захисника.

При цьому, слід зазначити, що на підставі постанови слідчого слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 від 5 грудня 2025 року, дорученням Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги для забезпечення надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_7 призначено адвоката ОСОБА_13 , якому необхідно було прибути для подальшого захисту підозрюваного 5 грудня 2025 року о 13 год. (а.с. 33).

Таким чином, на переконання колегії суддів, доводи щодо порушення права на захист підозрюваного ОСОБА_7 під час вручення йому повідомлення про підозру, не знайшли свого підтвердження.

Доводи про відсутність у повідомленні ОСОБА_7 про підозру роз`яснення йому процесуальних прав, також не відповідають дійсності та спростовуються змістом самого повідомлення, яке містить підпис ОСОБА_7 під текстом, що свідчить про роз`яснення останньому прав як підозрюваного відповідно до ст. 42 КПК України.

При цьому, в апеляційній скарзі не наведено жодного доводу, що ОСОБА_7 не є автором вказаного підпису, а тому колегія суддів вважає голослівним твердження захисника про нероз`яснення прав підозрюваному ОСОБА_7 під час вручення повідомлення про підозру.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що витяг з ЄРДР містить відомості про внесення слідчим 3 листопада 2025 року повідомлення щодо ОСОБА_7 про підозру, також є непідтвердженими, з огляду на долучені матеріали кримінального провадження.

Крім того, доводи з приводу складання та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 різними слідчими, також не потребують детальної перевірки, адже, з огляду на наявні матеріали провадження, повідомлення про підозру складене слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської діяльності та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_12 , за погодженням з прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України в Запорізькій області ОСОБА_6 та вручене слідчим СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 . Відповідно до наявної в матеріалах скарги постанови від 4 грудня 2025 року слідчий ОСОБА_12 та ОСОБА_14 входять до складу слідчої групи для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000014 (а.с. 47).

Відтак, колегія суддів вважає, що повідомлення про підозру щодо ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства.

Таким чином, враховуючи те, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, зокрема: воно складено уповноваженим слідчим; у ньому зазначено прізвище та посада вказаного слідчого, який здійснював повідомлення; анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце реєстрації та проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінальних правопорушень із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , у тому числі час, місце його вчинення; а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру; містить підпис слідчого, який здійснив повідомлення та прокурора, яким було погоджено, колегія суддів приходить до висновку, що стороною захисту не доведено наявності обставин, які свідчать про наявність підстав для скасування повідомлення про підозру від 5 грудня 2025 року (з урахуванням уточненої дати складання повідомлення про підозру).

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, за яких апелянти просять скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 277-278, 303, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Спільну апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 9 лютого 2026 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення слідчого про підозру від 3 грудня 2025 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України у кримінальному провадженні №0000014 від 4 лютого 2025 року, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4